EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1296/2013
af 11. december 2013
om et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("EaSI") og om ændring af afgørelse nr. 283/2010/EU om oprettelse af den europæiske mikrofinansieringsfacilitet Progress til fordel for beskæftigelse og social integration
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 46, litra d), artikel 149, artikel 153, stk. 2, litra a), og artikel 175, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3),
og ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen "Et budget for Europa 2020", hvori det anbefales at rationalisere og forenkle Unionens finansieringsinstrumenter og skærpe fokus på både EU-merværdien og på virkninger og resultater, oprettes der med denne forordning et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("programmet") med henblik på at videreføre og udvikle aktiviteterne i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1672/2006/EF (4), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 492/2011 (5), Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU (6) og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 283/2010/EU (7), hvorved der oprettedes en europæisk mikrofinansieringsfacilitet Progress til fordel for beskæftigelse og social integration ("faciliteten").
(2)
Det Europæiske Råd godkendte den 17. juni 2010 Kommissionens forslag til en Europa 2020-strategi for job og intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020"), der omfatter fem overordnede mål (herunder dem, som omhandler henholdsvis beskæftigelse, bekæmpelse af fattigdom og social udelukkelse og uddannelse) og syv flagskibsinitiativer, og som dermed udgør en sammenhængende politisk ramme for det kommende årti. Det Europæiske Råd tilskyndede til fuld mobilisering af de relevante EU-instrumenter og -politikker med henblik på at bidrage til opfyldelsen af de fælles målsætninger og opfordrede medlemsstaterne til at intensivere deres fælles indsats.
(3)
I overensstemmelse med artikel 148, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtog Rådet den 21. oktober 2010 retningslinjer for beskæftigelsespolitikker, som sammen med de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, der er vedtaget i henhold til artikel 121 i TEUF, udgør de integrerede retningslinjer for Europa 2020. Programmet bør bidrage til at nå Europa 2020-målene, især målene om fattigdomsbegrænsning og beskæftigelse som fastlagt i beskæftigelsesretningslinjerne. I dette øjemed bør programmet støtte gennemførelsen af flagskibsinitiativerne under særlig hensyntagen til "Europæisk platform mod fattigdom og social udstødelse", "En dagsorden for nye kvalifikationer og job" og "Unge på vej" samt initiativet "Muligheder for Unge".
(4)
I Europa 2020-flagskibsinitiativerne med titlen "Europæisk platform mod fattigdom og social udstødelse" og "Innovation i EU" fastlægges det, at social innovation er et effektivt værktøj til at håndtere de sociale udfordringer, der opstår som følge af en aldrende befolkning, fattigdom, arbejdsløshed, nye arbejdsmønstre og livsstile og borgernes forventninger til social retfærdighed, uddannelse og sundhedspleje. Programmet bør støtte foranstaltninger, der styrker den sociale innovation, til håndtering af sociale behov, der i utilstrækkelig grad eller slet ikke opfyldes hvad angår at bekæmpe fattigdom og social udstødelse, fremme et højt niveau af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse, sikre passende og fattigdomsforebyggende social beskyttelse, forbedre arbejdsvilkårene og øge adgangen til uddannelse for dårligt stillede grupper, idet der tages behørigt hensyn til de regionale og lokale myndigheders rolle. Programmet bør endvidere fungere som en katalysator for tværnationale partnerskaber og netværk mellem aktører fra den offentlige, private og tredje sektor samt støtte dem i at udvikle og gennemføre nye metoder til håndtering af presserende sociale behov og udfordringer.
(5)
Navnlig bør programmet bidrage til at indkredse og analysere innovative løsninger og forøge den praktiske gennemførelse heraf via socialpolitiske eksperimenter for om nødvendigt at hjælpe medlemsstaterne med at gøre deres arbejdsmarkeder mere effektive og yderligere forbedre deres politikker vedrørende social sikring og integration. Socialpolitiske eksperimenter er projektbaseret afprøvning af sociale innovationer i praksis. Herved kan der opnås dokumentation for, hvorvidt sociale innovationer er gennemførlige. Det bør være muligt for vellykkede idéer at blive videreført i større skala med finansiel støtte fra Den Europæiske Socialfond (ESF) såvel som fra andre kilder.
(6)
Den åbne koordinationsmetode, der på det beskæftigelsesmæssige og socialpolitiske område har vist sig fleksibel og operationelt effektiv, bør finde bred anvendelse og bør have yderligere gavn af de foranstaltninger, der støttes via programmet.
(7)
Fremskridt hen imod en socialt og miljømæssigt bæredygtig udvikling i Europa kræver, at der foregribes og udvikles nye kvalifikationer og kompetencer, så der skabes bedre vilkår for jobskabelse, bedre beskæftigelseskvalitet og bedre arbejdsvilkår gennem ledsagende uddannelse, arbejdsmarkedspolitikker og sociale politikker i forbindelse med omdannelsen af brancher og tjenesteydelser. Programmet bør derfor bidrage til at fremme kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtige "grønne", "hvide" og ikt-relaterede jobs såvel som at foregribe og udvikle nye kvalifikationer og kompetencer til fordel for nye kvalitetsjob og bæredygtige jobs ved at knytte beskæftigelsespolitikker og sociale politikker til industri- og strukturpolitikker og ved at støtte overgangen til en ressourceeffektiv og kulstoffattig økonomi. Programmet bør især fungere som en katalysator for udforskningen af jobskabelsespotentialet i den offentlige sektors grønne økonomi og sociale investeringer og i lokale og regionale beskæftigelsesinitiativer.
(8)
Programmet bør, hvor det er relevant, tage hensyn til den territoriale dimension af arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse og navnlig til de voksende uligheder, der findes inden for og mellem regioner, mellem landdistrikter og byer samt inden for byer.
(9)
Det er nødvendigt at konsolidere det indre markeds sociale dimensioner. I lyset af behovet for at styrke tilliden til det indre marked, herunder den frie bevægelighed for tjenesteydelser, gennem overholdelse af arbejdstagernes rettigheder er det nødvendigt at sikre henholdsvis arbejdstageres og iværksætteres ret til fri bevægelighed på ensartede vilkår i hele Unionen.
(10)
Programmet bør i overensstemmelse med Europa 2020 tage sigte på en sammenhængende tilgang til fremme af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse og til bekæmpelse og forebyggelse af social udstødelse og fattigdom, under samtidig hensyntagen til nødvendigheden af ligestilling mellem kvinder og mænd. Programmets gennemførelse bør rationaliseres og forenkles, navnlig via oprettelsen af et sæt fælles bestemmelser, herunder bl.a. overordnede målsætninger og overvågnings- og evalueringsordninger. Programmet bør fokusere på projekter med tydelig EU-merværdi uanset deres størrelse. Med henblik på at reducere de administrative byrder bør programmet støtte etableringen og udviklingen af netværk og partnerskaber. Endvidere bør der i højere grad gøres brug af forenklede omkostningsmæssige muligheder (faste beløb og finansiering efter takst), særlig med hensyn til gennemførelsen af mobilitetsordninger, idet der bør sikres åbenhed i procedurerne. Programmet bør være en kvikskranke for udbydere af mikrofinansiering på EU-plan, som yder finansiering til mikrokreditter og sociale iværksætterinitiativer, letter adgangen til lånoptagelse og yder teknisk bistand.
(11)
I betragtning af programmets begrænsede midler og den forhåndsbaserede allokering af disse midler til de forskellige akser bør der gives finansieringsprioritet til udviklingen af strukturer med en tydelig multiplikatorvirkning, som vil gavne andre aktiviteter og initiativer. Der bør ligeledes træffes foranstaltninger med henblik på at undgå risikoen for overlapning og/eller dobbeltfinansiering med andre midler eller programmer, navnlig ESF.
(12)
Unionen bør sørge for at have analyser på grundlag af dokumentation for at støtte den politiske beslutningstagning på beskæftigelsesområdet og det sociale område, og der bør navnlig tages hensyn til virkningerne af finanskriser og økonomiske kriser. En sådan dokumentation forøger værdien af nationale foranstaltninger ved at skabe en EU-dimension og et sammenligningsgrundlag for indsamling af data og udvikling af statistiske redskaber og metoder og fælles indikatorer med henblik på at danne et fuldstændigt billede af situationen i forhold til beskæftigelse, socialpolitik og arbejdsvilkår i hele Unionen og sikre en kvalitetsevaluering af effektiviteten af programmer og politikker, så blandt andet målene i Europa 2020 kan nås.
(13)
Unionen har enestående muligheder for at skabe en platform for udveksling af erfaringer om politik og gensidig læring mellem lande, der deltager i programmet, på områderne beskæftigelse, social beskyttelse og social integration samt social iværksætterånd. Viden om gennemførte politikker i andre lande og om resultaterne heraf, herunder resultater opnået ved socialpolitiske eksperimenter på lokalt, regionalt og nationalt plan, udvider de politiske beslutningstageres muligheder og udløser dermed nye politiske udviklinger.
(14)
Det er et centralt element i Unionens socialpolitik at sikre, at der findes minimumsstandarder, og at arbejdsvilkårene i Unionen hele tiden bliver forbedret. Unionen spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre, at de juridiske rammer tilpasses til udviklingen af arbejdsmønstre og nye sundheds- og sikkerhedsrisici under hensyn til principperne om anstændigt arbejde og intelligent lovgivning. Unionen har også en betydelig rolle at spille i at finansiere tiltag, der forbedrer overholdelsen af arbejdsnormer efter ratificerede konventioner under Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og EU-regler om beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder. Dette er navnlig tilfældet for foranstaltninger til bevidsthedskampagner, f.eks. via et fairtrademærke, for formidling af information og for fremme af en debat om centrale udfordringer og politikspørgsmål vedrørende arbejdsforhold, herunder mellem arbejdsmarkedets parter og andre interessenter, såvel som for fremme af tiltag til afbalancering af arbejds- og familieliv, for iværksættelse af forebyggende foranstaltninger og for fremme af en forebyggelseskultur på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.
(15)
Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne spiller en central rolle i at fremme kvalitetsbeskæftigelse og bekæmpe social udstødelse og fattigdom, såvel som i at bekæmpe arbejdsløshed. Derfor bør arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne inddrages, hvor det er hensigtsmæssigt, i den gensidige læring og i udviklingen, implementeringen og udbredelsen af nye politikker. Kommissionen bør informere og holde drøftelser med Unionens arbejdsmarkeds parter og civilsamfundsorganisationer om resultaterne vedrørende gennemførelsen af programmet.
(16)
Unionen har som mål at styrke den sociale dimension af globaliseringen og bekæmpe social dumping ved at fremme anstændigt arbejde og anstændige arbejdsmarkedsstandarder, ikke kun i lande, der deltager i programmet, men også internationalt, enten direkte i forhold til tredjelande eller indirekte gennem samarbejde med internationale organisationer. Der skal derfor skabes passende relationer med tredjelande, som ikke deltager i programmet, med henblik på at opfylde målsætningerne heri, under hensyntagen til eventuelle relevante aftaler mellem disse lande og Unionen. Dette kan indebære, at repræsentanter for disse tredjelande deltager i begivenheder af fælles interesse (såsom konferencer, workshopper og seminarer), der finder sted i lande, som deltager i programmet. Endvidere bør der udvikles et samarbejde med de pågældende internationale organisationer, særlig Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og andre relevante FN-organer, Europarådet og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), med henblik på at gennemføre programmet på en måde, der tager højde for disse organisationers rolle.
(17)
I overensstemmelse med artikel 45 og 46 i TEUF fastsættes der i forordning (EU) nr. 492/2011 bestemmelser om at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed på ikke-forskelsbehandlende basis ved at sikre et snævert samarbejde mellem medlemsstaternes arbejdsformidlinger indbyrdes og med Kommissionen. EURES, som er det europæiske netværk af beskæftigelsestjenester, bør forbedre arbejdsmarkederne ved at bane vejen for frivillig tværnational, grænseoverskridende geografisk arbejdstagermobilitet, skabe større gennemsigtighed på arbejdsmarkedet, sikre formidling og udveksling af tilbud og ansøgninger om beskæftigelse og støtte aktiviteter inden for arbejdsformidling, ansættelse, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan og derved medvirke til at nå målene i Europa 2020. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at integrere EURES-tjenester ved at gøre dem tilgængelige i en kvikskranke, når det er hensigtsmæssigt.
(18)
EURES' arbejdsområde bør udvides til at omfatte udvikling af og støtte til målrettede mobilitetsordninger efter indkaldelse af forslag på EU-plan med henblik på at besætte ledige stillinger, hvor der er konstateret arbejdsmarkedsmangler. I overensstemmelse med artikel 47 i TEUF bør ordningerne støtte tiltag til at fremme mobiliteten blandt unge arbejdstagere inden for Unionen. Målrettede mobilitetsordninger som f.eks. de, der er baserede på den forberedende foranstaltning "Dit første Eures-job", bør gøre det lettere for unge mennesker at udnytte beskæftigelsesmulighederne og tage arbejde i en anden medlemsstat samt bør endvidere stimulere arbejdsgiverne til at skabe jobmuligheder for unge mobile arbejdstagere. Mobilitetsordninger bør dog ikke afholde Unionen og medlemsstaterne fra at hjælpe unge med at finde et job i deres hjemland.
(19)
I mange grænseregioner udgør EURES' grænseoverskridende partnerskaber et vigtigt led i at udvikle et ægte EU-arbejdsmarked. Hvert enkelt af EURES' grænseoverskridende partnerskaber involverer mindst to medlemsstater eller en medlemsstat og et andet deltagerland. Dermed har de et klar horisontalt tilsnit og en EU-merværdi. EURES' grænseoverskridende partnerskaber bør derfor fortsat støttes gennem horisontale EU-aktiviteter med mulighed for at blive suppleret af nationale ressourcer eller af ESF.
(20)
Evalueringen af EURES-aktiviteter bør tage hensyn til kvalitative og kvantitative kriterier. Eftersom en udgående jobformidling i én medlemsstat medfører indgående jobformidling i en anden og er afhængig af den til stadighed omskiftelige situation på arbejdsmarkedet og de relaterede mobilitetsmønstre, bør evalueringens fokus ikke kun være på ind- eller udgående jobformidlinger i de enkelte medlemsstater, men også på aggregerede tal på EU-plan. Desuden bør det erindres, at rådgivning ikke nødvendigvis resulterer i målbar mobilitet eller i jobformidling.
(21)
Ifølge Europa 2020, herunder særlig retningslinje 7, jf. Rådets afgørelse 2010/707/EU (8), er selvstændig virksomhed og iværksætterånd afgørende for at opnå en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.
(22)
Manglende adgang til kredit, egenkapital eller kvasiegenkapital er en af de primære hindringer for etablering af virksomheder, særlig blandt de personer, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet. Tiltagene på dette område skal intensiveres på EU-plan og nationalt plan for at udvide tilførslen af og adgangen til mikrofinansiering og opfylde behovene hos dem, som har mest brug herfor, herunder særlig arbejdsløse, kvinder og sårbare personer, der ønsker at starte eller udvikle en mikrovirksomhed, også som selvstændige erhvervsdrivende, men som ikke har adgang til kredit. Endvidere udgør mikrovirksomheder flertallet af nystartede virksomheder i Unionen. Det bør derfor være muligt for mikrokreditter at fungere som et middel til at opnå merværdi og konkrete resultater hurtigt. I første omgang oprettede Europa-Parlamentet og Rådet i 2010 faciliteten. Formidlingen af information om mikrofinansieringsmuligheder på EU-plan og nationalt plan bør forbedres for bedre at nå ud til dem, der har behov for mikrofinansiering.
(23)
Mikrofinansiering og støtte til sociale iværksætterinitiativer bør nå ud til de potentielle modtagere og bør have en langvarig virkning. De bør bidrage til en høj grad af kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtig beskæftigelse og virke som katalysator for både økonomiske og lokale udviklingspolitikker. For at maksimere mulighederne for at skabe levedygtige virksomheder bør de foranstaltninger, der omfatter mikrofinansiering og socialt iværksætteri, ledsages af mentor- og uddannelsesprogrammer, såvel som al relevant information, som regelmæssigt bør ajourføres og offentliggøres via den pågældende finansieringsgiver. Det er med dette formål for øje afgørende, at der tilvejebringes tilstrækkelig finansiering navnlig gennem ESF.
(24)
Bedre adgang til mikrofinansiering på Unionens unge mikrofinansmarked gør det nødvendigt, at den institutionelle kapacitet hos udbyderne af mikrofinansiering styrkes, herunder særlig de mikrofinansieringsinstitutioner, som ikke er banker, i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 13. november 2007 med titlen "Et europæisk initiativ til udbredelse af mikrokreditter" og Kommissionens beretning af 25. juli 2008 med titlen "Fremme af kvindelige innovatorer og iværksættere".
(25)
Social økonomi og socialt iværksætteri udgør en af hjørnestenene i Europas pluralistiske sociale markedsøkonomi og spiller en vigtig rolle i at skabe større social konvergens i Europa. De bygger på principperne om solidaritet og ansvar og om individets og den sociale målsætnings forrang for kapital og på fremme af socialt ansvar, social samhørighed og social integration. Sociale virksomheder kan fungere som drivkraft for social udvikling ved at tilbyde innovative løsninger ved at fremme inklusive arbejdsmarkeder og sociale tjenesteydelser, der er tilgængelige for alle, og derved bidrage væsentligt til at opfylde målsætningerne i Europa 2020. Programmet bør forbedre de sociale virksomheders adgang til forskellige typer finansiering via oprettelse af hensigtsmæssige instrumenter for at tilgodese deres specifikke finansielle behov gennem hele deres levetid.
(26)
For at udnytte de erfaringer, der er høstet af foretagender såsom Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe, bør Kommissionen indirekte iværksætte tiltag, som omfatter mikrofinansiering og socialt iværksætteri, ved at overdrage budgetgennemførelsesopgaver til sådanne foretagender i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (9) ("finansforordningen"). Anvendelsen af EU-ressourcer koncentrerer gearingen fra internationale finansieringsinstitutter og andre investorer, skaber synergier mellem medlemsstats- og EU-tiltag og forener tilgange. Den forbedrer dermed adgangen til finansiering for visse risikogrupper og unge såvel som rækkevidden af mikrofinansiering til dem. Adgangen til finansiering for mikrovirksomheder, herunder selvstændige erhvervsdrivende og sociale virksomheder forbedres også. Unionen bidrager således til udviklingen af den nye sociale erhvervssektor og mikrofinansmarkedet i Unionen og fremmer grænseoverskridende aktiviteter. Unionens tiltag bør supplere medlemsstaternes anvendelse af finansielle instrumenter til mikrofinansiering og sociale iværksætterinitiativer. De foretagender, der er blevet betroet at gennemføre tiltagene, bør sikre, at de skaber EU-merværdi og undgår dobbeltfinansiering via Unionens ressourcer.
(27)
Programmet bør i overensstemmelse med Europa 2020 bidrage til at håndtere det presserende problem med ungdomsarbejdsløshed. Unge bør derfor sikres en fremtid og udsigten til at spille en central rolle i udviklingen af samfundet og økonomien i Europa, hvilket er særlig vigtigt i krisetider.
(28)
Programmet bør også understrege små virksomheders særlige rolle og betydning for så vidt angår uddannelse, ekspertise og traditionel knowhow samt sikre, at unge har adgang til mikrofinansiering. Programmet bør lette udvekslingen af bedste praksis mellem medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, på alle disse områder.
(29)
Foranstaltninger efter programmets bør støtte medlemsstaternes og arbejdsmarkedsaktørernes gennemførelse af Rådets henstilling af 22. april 2013 (10) om oprettelsen af en ungdomsgaranti. Det fastsættes den henstilling, at alle unge under 25 år bør modtage et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem. Programmet bør lette udvekslingen af bedste praksis mellem medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, på dette område.
(30)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 8 i TEUF er det nødvendigt at sikre, at programmet bidrager til at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd i alle sine akser og tiltag, herunder gennem integration af kønsaspektet og i relevant omfang specifikke foranstaltninger til at fremme kvinders beskæftigelse og sociale integration. I henhold til artikel 10 i TEUF bør programmet sikre, at gennemførelsen af dets prioriteter bidrager til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Der bør foretages overvågning og evalueringer for at vurdere, hvordan spørgsmål vedrørende ikke-forskelsbehandling behandles i programmets aktiviteter.
(31)
Progress-programmet for perioden 2007-2013 omfattede afsnit med titlerne "antidiskrimination og mangfoldighed" og "ligestilling mellem kønnene", som skal videreføres og videreudvikles under rettigheds-, ligestillings- og borgerskabsprogrammet for perioden 2014-2020. Det er imidlertid af største vigtighed at opretholde et stærkt fokus på spørgsmålene vedrørende ligestilling mellem kvinder og mænd og på antidiskrimination i alle relevante initiativer og foranstaltninger, der er omfattet af dette program, navnlig med hensyn til forbedring af kvinders erhvervsfrekvens og arbejdsvilkår og fremme af en bedre balance mellem arbejds- og privatliv.
(32)
I henhold til artikel 9 i TEUF og målsætningerne i Europa 2020 bør programmet bidrage til at sikre et højt niveau af kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtig beskæftigelse og en passende social beskyttelse og til at bekæmpe fattigdom og social udstødelse og bør tage hensyn til krav vedrørende et højt niveau af sundhedsbeskyttelse.
(33)
Programmet bør komplementere andre EU-programmer og samtidig anerkende, at hvert enkelt instrument bør fungere i overensstemmelse med sine egne, særlige procedurer. Således bør de samme, støtteberettigede omkostninger ikke medføre dobbelt finansiering. Med henblik på at opnå merværdi og en mærkbar virkning gennem EU-midler bør der udvikles tætte synergier mellem programmet, øvrige unionsprogrammer og strukturfondene, særlig ESF og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Programmet bør supplere andre EU-programmer og -initiativer, der har fokus på bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed.
(34)
Programmet bør gennemføres på en måde, der gør det lettere for medlemsstaternes kompetente myndigheder at bidrage til opfyldelsen af programmets mål.
(35)
For at sikre mere effektivitet i kommunikationen med den brede offentlighed og stærkere synergier mellem de kommunikationsaktiviteter, der gennemføres på Kommissionens initiativ, bør de ressourcer, der tildeles til informations- og kommunikationsaktiviteter i medfør af dette program, også bidrage til formidling af og levering af information om Unionens politiske prioriteter vedrørende dette programs generelle målsætninger.
(36)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele programmets varighed, der skal udgøre det primære referencebeløb, som omhandlet i punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af [2. december 2013] mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (11), for Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.
(37)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, herunder forebyggelse, påvisning og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og i givet fald sanktioner i overensstemmelse med finansforordningen.
(38)
For at sikre, at programmet er tilstrækkelig fleksibelt til at imødekomme ændrede behov og tilsvarende politiske prioriteter i løbet af hele programmets varighed, bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår omfordeling af midler mellem programmets akser og til individuelle temaafsnit inden for akserne. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(39)
For at skabe ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (12).
(40)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne men kan derimod på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål
1. Med denne forordning oprettes der et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("programmet"), der har til formål at bidrage til gennemførelsen af Europa 2020, herunder dets overordnede mål, integrerede retningslinjer og flagskibsinitiativer gennem ydelse af finansiel bistand til opfyldelse af Unionens målsætninger om at fremme et højt niveau af kvalitet og bæredygtighed i beskæftigelsen, sikre passende og anstændig social beskyttelse, bekæmpe social udstødelse og fattigdom og forbedre arbejdsvilkårene.
2. Programmet skal løbe fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "social virksomhed": et foretagende, der uanset dets juridiske status, som
a)
i henhold til sine vedtægter, statutter eller andre retlige dokumenter, ved hvilke virksomheden er oprettet, har som sin primære målsætning at udvirke en målbar, positiv social virkning frem for at skabe profit for sine ejere, medlemmer eller aktionærer, og som:
i)
leverer innovative tjenesteydelser eller varer, der giver et socialt udbytte, og/eller
ii)
anvender en metode til produktion af varer eller tjenester, som er et konkret udtryk for dens sociale målsætning
b)
først og fremmest anvender sin profit til at opfylde sin primære målsætning og har på forhånd fastlagte procedurer og regler for enhver udlodning af profit til aktionærer og ejere, for at sikre, at sådan udlodning ikke underminerer den primære målsætning, og
c)
ledes på en aktiv, ansvarlig og gennemsigtig måde, særlig ved at inddrage de arbejdstagere, kunder og interessenter, som berøres af dens forretningsaktiviteter
2) "mikrokredit": et lån på op til 25 000 EUR
3) "mikrovirksomhed": en virksomhed, herunder selvstændige erhvervsdrivende, med færre end ti medarbejdere, hvis årlige omsætning eller samlede årlige balance ikke overstiger 2 mio. EUR, jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF (13)
4) "mikrofinansiering": omfatter garantier, mikrokredit, egenkapital og kvasiegenkapital ydet til personer og mikrovirksomheder, der har oplevet vanskeligheder med at opnå adgang til kredit
5) "sociale innovationer": innovationer der er sociale i både deres formål og midler og navnlig dem, der vedrører udvikling og implementering af nye ideer (varer, tjenesteydelser og modeller), der på én og samme tid både opfylder sociale behov og skaber nye sociale sammenhænge eller samarbejdsforbindelser og derved er gavnlige for samfundet og styrker dets handlingsevne
6) "socialpolitisk eksperiment": politisk indgreb, der tilfører innovative svar på sociale behov, gennemført i lille skala og under vilkår, der gør det muligt at måle deres virkning, inden de, hvis resultaterne er overbevisende, gentages i større skala.
Artikel 3
Programmets struktur
1. Programmet udgøres af følgende tre indbyrdes supplerende akser:
a)
aksen Progress, der støtter udvikling, gennemførelse, overvågning og evaluering af Unionens instrumenter og politikker og lovgivning som omhandlet i artikel 1 og i relevant EU-ret, og som fremmer evidensbaseret politisk beslutningstagning, social innovation og sociale fremskridt i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, civile samfundsorganisationer og offentlige og private organer
b)
aksen EURES, der støtter aktiviteter, som udøves af EURES, dvs. specialtjenester udpeget af EØF-landene og Det Schweiziske Forbund, i fællesskab med arbejdsmarkedet parter, andre arbejdsformidlingsaktører og andre interesserede parter med henblik på at udvikle mekanismer til informationsudveksling og -formidling og andre former for samarbejde såsom grænseoverskridende partnerskaber for at fremme frivillig geografisk mobilitet blandt arbejdstagerne på lige vilkår og bidrage til et højt niveau af kvalitet og bæredygtighed i beskæftigelsen
c)
aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri, der udvider adgangen til og tilrådigheden af finansiering til juridiske og fysiske personer, jf. artikel 26.
2. De fælles bestemmelser i dette afsnit finder anvendelse på alle tre akser omhandlet i stk. 1, litra a), b) og c), ud over de specifikke bestemmelser i afsnit II.
Artikel 4
Overordnede målsætninger med programmet
1. Følgende overordnede målsætninger søges opfyldt med programmet:
a)
styrke ejerskab blandt de politiske beslutningstagere på alle niveauer og frembringe konkrete, samordnede og innovative foranstaltninger på både EU- og medlemsstatsniveau, jf. Unionens mål inden for de i artikel 1 omhandlede politikområder, i tæt samarbejde med de sociale partnere såvel som civilsamfundsorganisationer og offentlige og private organer
b)
støtte udviklingen af passende, tilgængelige og effektive sociale beskyttelsessystemer og arbejdsmarkeder og bane vejen for politiske reformer inden for de i artikel 1 omhandlede politikområder, navnlig ved at fremme anstændigt arbejde og anstændige arbejdsforhold, en forebyggelseskultur angående sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, en bedre balance mellem arbejds- og privatliv og god forvaltning af sociale mål, herunder konvergens, samt gensidig læring og social innovation
c)
sikre, at Unionens lovgivning i spørgsmål, der vedrører de i artikel 1 omhandlede politikområder, anvendes effektivt og, om nødvendigt, bidrage til modernisering af EU-retten i overensstemmelse med principperne om anstændigt arbejde og under hensyntagen til principperne om intelligent regulering
d)
fremme arbejdstagernes frivillige geografiske mobilitet på lige vilkår og styrke beskæftigelsesmulighederne ved at udvikle kvalitetsorienterede og inklusive europæiske arbejdsmarkeder, der er åbne og tilgængelige for alle og samtidig respekterer arbejdstagernes rettigheder i hele Unionen, herunder retten til fri bevægelighed
e)
fremme beskæftigelse og social integration ved at øge tilgængeligheden af og adgangen til mikrofinansiering for sårbare personer, der ønsker at starte en mikrovirksomhed, samt for eksisterende mikrovirksomheder og øge de sociale virksomheders adgang til finansiering.
2. For at opfylde disse målsætninger sigter programmet i alle sine akser og foranstaltninger mod at:
a)
være særlig opmærksom på sårbare grupper, såsom unge
b)
fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd, herunder ved integration af kønsaspektet og, i hensigtsmæssigt omfang, kønsbudgettering
c)
bekæmpe alle former for forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering
d)
fremme, i forbindelse med fastlæggelse og gennemførelse af Unionens politikker og aktiviteter, et højt niveau af kvalitet og holdbarhed inden for beskæftigelsen, sikre passende og anstændig social beskyttelse, bekæmpe langtidsledighed, fattigdom og social udstødelse.
Artikel 5
Budget
1. Finansieringsrammen til gennemførelse af programmet i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 er på 919 469 000 EUR i løbende priser.
2. Følgende vejledende procentsatser tildeles til de i artikel 3, stk. 1, nævnte akser:
a)
61 % til aksen Progress
b)
18 % til aksen EURES
c)
21 % til aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri.
3. Kommissionen kan bruge op til 2 % af den i stk. 1 nævnte finansieringsramme til dækning af driftsudgifter til støtte til gennemførelsen af programmet.
4. Kommissionen kan benytte sig af den i stk. 1 nævnte finansieringsramme til finansiering af teknisk og/eller administrativ bistand, særlig i forbindelse med revision, udlicitering af oversættelser, ekspertmøder og informations- og kommunikationsaktiviteter til fordel for både Kommissionen og modtagerne.
5. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet under den flerårige finansielle rammes lofter.
Artikel 6
Fælles foranstaltninger
Foranstaltninger, der er støtteberettigede under programmet, kan gennemføres sammen med andre EU-instrumenter, forudsat at disse foranstaltninger opfylder målsætningerne i både programmet og de andre pågældende instrumenter.
Artikel 7
Sammenhæng og komplementaritet
1. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at aktiviteter, der gennemføres under programmet, er i overensstemmelse med og supplerer andre EU-tiltag, såsom de europæiske struktur- og investeringsfonde fastlagt i den fælles strategisk ramme i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (14), og særlig under Den Europæiske Socialfond (ESF).
2. Programmet skal komplementere Unionens øvrige programmer med forbehold af disse programmers særlige procedurer. Enslydende berettigede omkostninger skal ikke medføre dobbelt finansiering, og der udvikles tætte synergier mellem programmet, øvrige EU-programmer og europæiske struktur- og investeringsfonde, særlig ESF.
3. De aktiviteter, som programmet understøtter, skal opfylde EU-ret og national ret, herunder regler for statsstøtte, og ILO's grundlæggende konventioner.
4. Sammenhæng og komplementaritet sikres også gennem tæt inddragelse af lokale og regionale myndigheder.
Artikel 8
Samarbejde med udvalg
Kommissionen etablerer de nødvendige forbindelser med Beskæftigelsesudvalget, Udvalget for Social Beskyttelse, Det Rådgivende Udvalg for Sundhed og Sikkerhed på Arbejdspladsen, Gruppen Sammensat af de Øverste Administrative Chefer med Ansvar for Arbejdsmarkedsrelationer og Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed for at sikre, at de får regelmæssige og passende oplysninger om udviklingen i programmets gennemførelse. Kommissionen underretter også andre udvalg, der beskæftiger sig med politikker, instrumenter og foranstaltninger af relevans for programmet.
Artikel 9
Formidling af resultater og kommunikation
1. Kommissionen underretter interessenter i Unionen, herunder arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer, om resultaterne af gennemførelsen af programmet og indbyder til drøftelser herom.
2. Resultaterne af de foranstaltninger, der gennemføres under programmet, kommunikeres og formidles regelmæssigt og på passende vis til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget og til arbejdsmarkedets parter og offentligheden for at maksimere deres virkning, bæredygtighed og EU-merværdi.
3. Kommunikationsaktiviteter skal også bidrage til formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt de vedrører denne forordnings generelle målsætninger, og skal informere offentligheden herom.
Artikel 10
Finansielle bestemmelser
1. Kommissionen forvalter programmet i overensstemmelse med finansforordningen.
2. Tilskudsaftalen skal specificere, hvilken del af Unionens finansielle bidrag der skal baseres på godtgørelse af faktiske, støtteberettigede udgifter, og hvilken del der skal baseres på faste takster, enhedsomkostninger eller samlede beløb.
Artikel 11
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer passende forebyggende foranstaltninger for at sikre, at Unionens finansielle interesser i forbindelse med gennemførelse af foranstaltninger, der finansieres under dette program, beskyttes mod svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter via effektive kontroller og at der, hvis der konstateres uregelmæssigheder, foretages inddrivelse, fortrinsvist ved modregning, af uberettiget udbetalte beløb, men i hensigtsmæssigt omfang via effektive, afskrækkende sanktioner, der står i rimeligt forhold til overtrædelsen, i overensstemmelse med artikel 325 i TEUF, Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (15) og finansforordningen.
2. Kommissionen eller dens repræsentanter og Revisionsretten har på baggrund af dokumenter og kontrol på stedet revisionsbeføjelser i forhold til alle tilskudsmodtagere, ordremodtagere og leverandører, der har modtaget EU-midler under programmet.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontroller og inspektioner på stedet i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (16), og i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (17), med henblik på at fastslå, hvorvidt der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en tilskudsaftale eller -beslutning eller en aftale, der finansieres under programmet.
4. Medmindre andet gælder ifølge stk. 1, 2 og 3 skal kontrakter, tilskudsaftaler og -beslutninger, der hidrører fra gennemførelsen af dette program, indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt tillægger Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelser til at foretage disse revisioner og undersøgelser som omhandlet i disse stykker i overensstemmelse med deres respektive kompetencer.
Artikel 12
Overvågning
Med henblik på regelmæssig overvågning af programmet og på eventuelle justeringer af dets politiske prioriteter og finansieringsprioriteter udarbejder Kommissionen en indledende kvalitativ og kvantitativ overvågningsrapport, der dækker det første år, efterfulgt af tre rapporter, der dækker de følgende perioder på to år, og fremsender disse rapporter til Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporterne fremsendes også til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til orientering. Disse rapporter omhandler programmets resultater, og i hvilken udstrækning principperne om ligestilling mellem kvinder og mænd og integration af kønsaspektet er blevet overholdt, så vel som hvordan overvejelser omkring ikke-forskelsbehandling, herunder spørgsmål om adgang, er blevet behandlet gennem dets aktiviteter. Rapporterne gøres tilgængelige for offentligheden for at øge programmets gennemsigtighed.
Artikel 13
Evaluering
1. Der foretages en midtvejsevaluering af programmet senest den 1. juli 2017 for med kvalitets- og kvantitetsmæssige parametre at måle, hvilke fremskridt der er gjort for at opfylde programmets målsætninger, for at behandle arbejdsmarkedsmiljøet i Unionen og alle større forandringer, der er indført i EU-lovgivningen, for at fastslå, hvorvidt ressourcerne er blevet anvendt effektivt, og for at vurdere programmets EU-merværdi. Resultaterne af den midtvejsevaluering forelægges Europa-Parlamentet og Rådet.
2. Hvis den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede evaluering eller en evaluering, der er gennemført i henhold til artikel 19 i afgørelse nr. 1672/2006/EF eller artikel 9 i afgørelse nr. 283/2010/EU, afslører, at der er store mangler ved programmet, fremsætter Kommissionen, hvis hensigtsmæssigt, et forslag til Europa-Parlamentet og Rådet med hensigtsmæssige ændringer af programmet med henblik på at tage hensyn til resultaterne af evalueringen.
3. Forud for ethvert forslag om forlængelse af programmet efter 2020 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en evaluering af de konceptuelle styrker og svagheder ved programmet for perioden 2014-2020.
4. Senest den 31. december 2022 evaluerer Kommissionen efterfølgende programmets virkning og EU-merværdi og fremsender en rapport med denne evaluering til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Rapporten gøres tilgængelig for offentligheden.
AFSNIT II
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR PROGRAMAKSER
KAPITEL I
Aksen Progress
Artikel 14
Tematiske sektioner og finansiering
1. Aksen Progress støtter foranstaltninger i en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a), b) og c). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra a), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
beskæftigelse, navnlig bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed: 20 %
b)
social beskyttelse, social integration og begrænsning og forebyggelse af fattigdom: 50 %
c)
arbejdsvilkår: 10 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til en eller flere af de tematiske sektioner omhandlet i a), b) eller c) eller til en kombination af dem.
2. Fra den overordnede bevilling til aksen Progress og under dens forskellige tematiske sektioner tildeles 15-20 % til fremme af sociale eksperimenter som en metode til afprøvning og evaluering af innovative løsninger med henblik på at udvide anvendelsen heraf.
Artikel 15
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen Progress at:
a)
udvikle og formidle komparativ analytisk viden af høj kvalitet for at sikre, at Unionens politikker på de politikområder, der er omhandlet i artikel 1, er baseret på solid dokumentation og er relevante for behovene, udfordringerne og betingelserne i de enkelte medlemsstater og andre lande, der deltager i programmet
b)
fremme effektiv og inklusiv informationsudveksling, gensidig læring og dialog om Unionens politikker på de politikområder, der er omhandlet i artikel 1, på EU-, nationalt og internationalt plan for at hjælpe medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, med at udvikle deres politikker og gennemføre EU-retten
c)
yde økonomisk støtte til at teste innovationerne inden for social- og arbejdsmarkedspolitikkerne og i fornødent omfang styrke hovedaktørernes evne til at udvikle og gennemføre socialpolitiske eksperimenter og stille den relevante viden og ekspertise til rådighed
d)
yde økonomisk støtte til EU-organisationer og nationale organisationer for at styrke deres evne til at udvikle, fremme og støtte gennemførelsen af Unionens instrumenter og politikker og lovgivning som omhandlet i artikel 1 og i relevant EU-ret.
Artikel 16
Typer af foranstaltninger
Følgende typer af foranstaltninger kan finansieres under aksen Progress:
1.
Analytiske aktiviteter:
a)
indsamling af oplysninger og statistikker under hensyntagen til såvel kvalitative som kvantitative kriterier samt udvikling af fælles metoder, klassifikationer, mikrosimulationer, indikatorer og referencemærker, opdelt, hvis hensigtsmæssigt, efter køn og aldersgruppe
b)
rundspørger, undersøgelser, analyser og rapporter, inklusive gennem finansiering af netværk og udvikling af ekspertise om tematiske sektioner
c)
kvalitative og kvantitative evalueringer og konsekvensanalyser udført af både offentlige og private foretagender
d)
overvågning og vurdering af gennemførelsen og anvendelsen af EU-retten
e)
forberedelse og gennemførelse af socialpolitiske eksperimenter som metode til test og evaluering af innovative løsninger med henblik på udvidelse af anvendelsen heraf
f)
udbredelse af resultaterne af disse analytiske aktiviteter.
2.
Aktiviteter vedrørende gensidig læring, bevidsthed og formidling:
a)
udveksling og formidling af god praksis, innovative tilgange og erfaring, kollegiale evalueringer, benchmarking og gensidig læring på EU-plan
b)
møder, konferencer og seminarer i Rådets formandskabs regi
c)
uddannelse af retsvæsenets aktører og politikere
d)
udarbejdelse og offentliggørelse af vejledninger, rapporter og undervisningsmateriale og foranstaltninger tilknyttet information, kommunikation og mediedækning af initiativer støttet af programmet
e)
informations- og kommunikationsaktiviteter
f)
udvikling og vedligeholdelse af informationssystemer med henblik på at udveksle og formidle oplysninger om Unionens politik og lovgivning og om arbejdsmarkedet.
3.
Støtte i forbindelse med:
a)
driftsomkostningerne i centrale EU-netværk, hvis aktiviteter vedrører og bidrager til opfyldelsen af målsætningerne i aksen Progress
b)
kapacitetsopbygning af nationale myndigheder og specialtjenester, som medlemsstaterne og udbyderne af mikrokredit har udpeget som ansvarlige for at fremme den geografiske mobilitet
c)
opstilling af arbejdsgrupper bestående af nationale tjenestemænd, som skal overvåge gennemførelsen af EU-lovgivningen
d)
netværk og samarbejde mellem specialiserede organer og andre relevante interessenter samt nationale, regionale og lokale myndigheder og arbejdsformidlinger på europæisk plan
e)
finansiering af observationscentre på europæisk plan, herunder for centrale tematiske sektioner
f)
udveksling af personale mellem nationale forvaltninger.
Artikel 17
EU-medfinansiering
I tilfælde, hvor aktiviteter under aksen Progress finansieres efter indkaldelse af forslag, kan der ydes EU-medfinansiering, der som hovedregel ikke må overstige 80 % af de samlede støtteberettigede udgifter. Der kan kun bevilges finansiel støtte, som overstiger dette loft, ved behørigt begrundede og usædvanlige omstændigheder.
Artikel 18
Deltagelse
1. Aksen Progress er åben for deltagelse af:
a)
medlemsstater
b)
EØS-lande i overensstemmelse med EØS-aftalen og EFTA-medlemsstater
c)
kandidatlandene og de potentielle kandidater i overensstemmelse med de generelle principper og de generelle vilkår og betingelser, som er fastlagt i de rammeaftaler, der er indgået med dem vedrørende deres deltagelse i EU-programmer.
2. Aksen Progress er åben for alle offentlige og/eller private organer, aktører og institutioner, herunder særlig:
a)
nationale, regionale og lokale myndigheder
b)
arbejdsformidlinger
c)
specialiserede organer i medfør af Unionens lovgivning
d)
arbejdsmarkedets parter
e)
ikke-statslige organisationer
f)
højere uddannelsesinstitutioner og forskningsinstitutter
g)
eksperter i evalueringer og konsekvensanalyser
h)
nationale statistiske kontorer
i)
medierne.
3. Kommissionen kan samarbejde med internationale organisationer, herunder særlig med Europarådet, OECD, ILO, med andre FN-organer samt med Verdensbanken.
4. Kommissionen kan samarbejde med tredjelande, der ikke deltager i programmet. Repræsentanter for disse tredjelande kan deltage i begivenheder af fælles interesse (såsom konferencer, workshopper og seminarer), der finder sted i lande, som deltager i programmet, og omkostningerne ved deres deltagelse kan dækkes af programmet.
KAPITEL II
Aksen EURES
Artikel 19
Tematiske sektioner og finansiering
Aksen EURES støtter foranstaltninger inden for en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a), b) og c). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra b), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
gennemsigtighed vedrørende ledige stillinger, ansøgninger og alle andre relaterede oplysninger for ansøgere og arbejdsgivere: 32 %
b)
udvikling af tjenester for rekruttering og ansættelse af arbejdstagere gennem godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger på EU-plan, navnlig via målrettede mobilitetsordninger: 30 %
c)
grænseoverskridende partnerskaber: 18 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til en eller flere af de tematiske sektioner i a), b) og/eller c) eller til en kombination af dem.
Artikel 20
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen EURES at:
a)
sikre, at ledige stillinger og jobansøgninger og tilhørende oplysninger og rådgivning såvel som alle relaterede oplysninger, såsom om leve- og arbejdsvilkår, gøres gennemsigtige for henholdsvis de potentielle ansøgere og arbejdsgiverne. Dette opnås gennem udveksling og formidling af disse oplysninger på tværnationalt, tværregionalt og grænseoverskridende niveau under anvendelse af standardformularer for interoperabilitet for ledige stillinger og ansøgninger og på andre hensigtsmæssige måder, f.eks. individuel rådgivning og mentorordninger, særlig for lavtuddannede personer
b)
støtte til udbydelse af EURES-tjenester til rekruttering og anvisning af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse til arbejdstagere gennem godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger; støtten til EURES-tjenester skal ydes til forskellige arbejdsformidlingsfaser, fra forberedelse inden rekruttering til bistand efter jobanvisning med henblik på en vellykket integration af ansøgeren på arbejdsmarkedet. Disse støttetjenester kan omfatte målrettede mobilitetsordninger med henblik på at besætte ledige stillingeri en bestemt sektor, et bestemt erhverv, et bestemt land eller en bestemt gruppe af lande, eller for særlige grupper af arbejdstagere, f.eks. unge med tendens til at være mobile, hvor der er blevet fastslået et klart økonomisk behov.
Artikel 21
Typer af foranstaltninger
EURES-aksen kan anvendes til finansiering af foranstaltninger til fremme af frivillig mobilitet for enkeltpersoner i Unionen på lige vilkår og til fjernelse af hindringer for mobilitet, særlig gennem:
a)
udvikling af og aktiviteter under de grænseoverskridende EURES-partnerskaber på anmodning af de territorialt ansvarlige tjenestegrene i grænseområder
b)
information, rådgivning, ansættelses- og rekrutteringsservicer for grænsearbejdstagere
c)
udvikling af en flersproglig digital platform for godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger
d)
udvikling af målrettede mobilitetsordninger baseret på indkaldelse af forslag, til besættelse af ledige stillinger i tilfælde, hvor arbejdsmarkedets mangler er blevet fastslået, og/eller for at bistå arbejdstagere med tendens til at være mobile, hvor der er blevet fastslået et klart økonomisk behov
e)
gensidig læring mellem EURES-aktører og uddannelse af EURES-rådgivere, herunder EURES-rådgivere i tværnationale partnerskaber
f)
informations- og kommunikationsaktiviteter til at øge bevidstheden om fordelene ved den geografiske og beskæftigelsesmæssige mobilitet generelt og ved de aktiviteter og tjenesteydelser, som EURES udbyder.
Artikel 22
EU-medfinansiering
I tilfælde, hvor aktiviteter under aksen EURES finansieres efter indkaldelse af forslag, kan der ydes EU-medfinansiering, der som hovedregel ikke må overstige 95 % af de samlede støtteberettigede udgifter. Der kan kun bevilges finansiel støtte, som overstiger dette loft, ved behørigt begrundede og usædvanlige omstændigheder.
Artikel 23
Tilsyn med mobilitetsmønstre
Med henblik på at afdække og forebygge negative virkninger i forbindelse med geografisk mobilitet internt i Unionen, fører Kommissionen sammen med medlemsstater i overensstemmelse med artikel 12 i forordning (EU) nr. 492/2011, regelmæssigt tilsyn med mobilitetsstrømme og -mønstre.
Artikel 24
Deltagelse
1. Aksen EURES er åben for deltagelse af:
a)
medlemsstaterne
b)
EØS-landene i overensstemmelse med EØS-aftalen og Det Schweiziske Forbund i overensstemmelse med aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden om fri bevægelighed for personer (18).
2. Aksen EURES er åben for alle organer, aktører og institutioner, som er udpeget af en medlemsstat eller af Kommissionen, og som opfylder betingelserne for at deltage i EURES som anført i Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU. Disse organer, aktører og institutioner omfatter navnlig:
a)
nationale, regionale og lokale myndigheder
b)
arbejdsformidlinger
c)
arbejdsmarkedsorganisationer og andre interesserede parter.
KAPITEL III
Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri
Artikel 25
Tematiske sektioner og finansiering
Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri støtter foranstaltninger inden for en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a) og b). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra c), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
mikrofinansiering for sårbare grupper og mikrovirksomheder: 45 %
b)
socialt iværksætteri: 45 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til de tematiske sektioner omhandlet i litra a) eller b) eller til en kombination heraf.
Artikel 26
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri at:
a)
øge adgangen til og tilgængeligheden af mikrofinansiering for:
i)
sårbare personer, der har mistet eller risikerer at miste deres job, eller har svært ved at indtræde eller genindtræde på arbejdsmarkedet, eller som risikerer social udstødelse, eller er socialt udstødte og som er dårligt stillet med hensyn til adgangen til det konventionelle kreditmarked, og som ønsker at etablere eller udvikle deres egen mikrovirksomhed
ii)
mikrovirksomheder i både etablerings- og udviklingsfasen, særlig mikrovirksomheder, der ansætter personer som nævnt i litra a)
b)
opbygge den institutionelle kapacitet hos udbydere af mikrokredit
c)
støtte udviklingen af det sociale investeringsmarked og lette adgangen til finansiering for sociale virksomheder ved at stille egenkapital, kvasiegenkapital, låneinstrumenter og tilskud på indtil 500 000 EUR til rådighed for sociale virksomheder, der enten har en årlig omsætning på under 30 mio. EUR eller en samlet årlig balance på under 30 mio. EUR, og som ikke selv er et institut for kollektiv investering.
Med henblik på at sikre komplementaritet koordinerer Kommissionen og medlemsstaterne inden for deres respektive kompetenceområder nøje disse foranstaltninger med dem, der iværksættes inden for rammerne af samhørighedspolitikken og nationale politikker.
Artikel 27
Typer af foranstaltninger
Støtte til mikrofinansiering og socialt iværksætteri, herunder til institutionel kapacitetsopbygning, især gennem de finansielle instrumenter, der er opstillet i afsnit VIII i første del af finansforordningen, og tilskud kan ydes under aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri.
Artikel 28
Deltagelse
1. Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri er åben for deltagelse af offentlige og private organer på nationalt, regionalt eller lokalt niveau i de lande, der er nævnt i artikel 18, stk. 1, og omfatter i disse lande:
a)
mikrofinansiering for personer og mikrovirksomheder, og/eller
b)
finansiering for sociale virksomheder.
2. Kommissionen sikrer, at aksen er tilgængelig på lige fod for alle offentlige og private organer i medlemsstaterne.
3. For at nå ud til de endelige modtagere og opnå konkurrence- og levedygtige mikrovirksomheder samarbejder offentlige og private organer, der udøver de i stk. 1, litra a) nævnte aktiviteter, tæt med organisationer, herunder civilsamfundsorganisationer, som repræsenterer de endelige mikrokreditmodtageres interesser, og med organisationer, herunder særlig de organisationer, som modtager støtte fra ESF, og udbyder mentorordninger og uddannelsesprogrammer for disse endelige modtagere. I denne forbindelse skal der sikres en tilstrækkelig opfølgning af støttemodtagerne både før og efter mikrovirksomhedens etablering.
4. Offentlige og private organer, der udøver de i stk. 1, litra a), nævnte aktiviteter, overholder høje standarder for styring, forvaltning og forbrugerbeskyttelse i overensstemmelse med principperne i den europæiske kodeks for ydelse af mikrokredit og sigter mod at forhindre personer og virksomheder i at blive højt forgældede, eksempelvis som følge af ydelsen af lån til dem til en meget høj rente eller på vilkår, der sandsynligvis vil gøre dem insolvente.
Artikel 29
Finansielle bidrag
Bortset fra tilfælde med fælles foranstaltninger dækker de finansielle midler for aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri de fulde omkostninger i forbindelse med de foranstaltninger, der gennemføres ved hjælp af finansielle instrumenter, herunder betalingsforpligtelser over for finansielle formidlere såsom tab som følge af garantier, administrationsgebyrer betalt til foretagender for deres forvaltning af Unionens bidrag og andre støtteberettigede omkostninger.
Artikel 30
Forvaltning
1. Kommissionen kan med henblik på at gennemføre de i artikel 22a nævnte instrumenter og tilskud indgå aftaler med de foretagender, der er opført i artikel 139, stk. 4, i finansforordningen, herunder navnlig Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond. Disse aftaler indeholder detaljerede bestemmelser om gennemførelse af de opgaver, der overdrages til disse foretagender, herunder bestemmelser, som specificerer behovet for at sikre additionalitet og koordinering med eksisterende finansielle instrumenter på EU-plan og nationalt plan og fordele ressourcerne ligeligt mellem medlemsstaterne og de andre deltagende lande. Finansielle instrumenter henhørende under afsnit VIII i første del af finansforordningen, kan anvendes gennem en formålsbestemt investeringsmetode, der kan finansieres af midler fra programmet, andre investorer eller fra begge.
2. Den i stk. 1 omhandlede formålsbestemte investeringsmetode kan blandt andet udbyde lån, egenkapital og risikodelingsinstrumenter til mellemled eller direkte finansiering til sociale virksomheder eller begge. Egenkapital kan bl.a. ydes i form af åben egenkapitalfinansiering, passive kapitalinteresser, aktionærlån og kombinationer af forskellige typer af egenkapitalfinansiering via aktier, der udstedes til investorerne.
3. Vilkårene, som f.eks. renter, for mikrokreditter, der direkte eller indirekte støttes inden for rammerne af denne akse, skal afspejle fordelen ved støtten og kunne begrundes i de underliggende risici og de faktiske omkostninger i forbindelse med en kredit.
4. I overensstemmelse med artikel 140, stk. 6, i finansforordningen tildeles årlige tilbagebetalinger, der er frembragt via et finansielt instrument, til det pågældende finansielle instrument indtil den 1. januar 2024, mens indtægter opføres i Unionens almindelige budget efter fratrækning af administrationsomkostninger og gebyrer. For så vidt angår finansielle instrumenter, som blev etableret under den foregående flerårige finansielle ramme for perioden 2007-2013, tildeles årlige tilbagebetalinger og indtægter, der er frembragt via aktiviteter, som blev påbegyndt i den foregående periode, til det finansielle instrument i den nuværende periode.
5. Når de aftaler, der er indgået med de i stk. 1 omhandlede foretagender, udløber, eller når investeringsperioden for det særlige investeringsinstrument er ophørt, betales det til Unionen skyldige beløb til Unionens almindelige budget.
6. De i nærværende artikels stk. 1 omhandlede foretagender og, hvor det er relevant, fondsforvalterne indgår skriftlige aftaler med de i artikel 28 omhandlede offentlige og private organer. I disse aftaler fastlægges de offentlige og private organers forpligtelser til at anvende de tilgængelige ressourcer under aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri i overensstemmelse med de i artikel 26 fastsatte målsætninger og til at formidle oplysninger med henblik på at udarbejde de i artikel 31 nævnte årlige gennemførelsesrapporter.
Artikel 31
Gennemførelsesrapporter
1. De i artikel 30, stk. 1, omhandlede foretagender og, hvor det er relevant, fondsforvalterne sender årlige gennemførelsesrapporter til Kommissionen vedrørende de aktiviteter, der bevilges støtte til, og den økonomiske gennemførelse af disse samt tildeling af og adgang til finansiering og investering efter sektor, geografisk område og modtagertype. Disse rapporter indeholder også oplysninger om accepterede eller afviste ansøgninger for hvert specifikt mål og for de kontrakter, der er indgået af de pågældende offentlige og private organer, de finansierede foranstaltninger og resultaterne heraf, bl.a. med hensyn til deres sociale virkninger, jobskabelse og bæredygtigheden af den tildelte støtte. Kommissionen sender disse rapporter til Europa-Parlamentet til orientering.
2. De oplysninger, der formidles i disse årlige gennemførelsesrapporter, indgår i de overvågningsrapporter, der udkommer hvert andet år, jf. artikel 12. Disse overvågningsrapporter omfatter de årlige rapporter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i afgørelse nr. 283/2010/EU, og indeholder udførlige oplysninger om kommunikationsaktiviteter og oplysninger om komplementariteten med andre EU-instrumenter, navnlig ESF.
AFSNIT III
ARBEJDSPROGRAMMER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 32
Arbejdsprogrammer
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger arbejdsprogrammer, der dækker hver af de tre akser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 36, stk. 3.
Arbejdsprogrammerne skal, hvor det er relevant, dække en rullende periode på tre år og indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal finansieres, proceduren til udvælgelse af de foranstaltninger, der skal finansieres af Unionen, geografisk dækning, målgruppe og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. Arbejdsprogrammerne skal også indeholde et overslag over det beløb, der afsættes til hvert enkelt mål, og skal afspejle omfordelingen af midlerne i overensstemmelse med artikel 33. Arbejdsprogrammerne skal styrke programmets sammenhæng ved angivelse af forbindelserne mellem de tre akser.
Artikel 33
Omfordeling af midler mellem akserne og mellem hver tematisk sektion inden for akserne
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 34 vedrørende omfordeling af midler mellem akserne og til de individuelle tematiske sektioner inden for hver akse, der overstiger det vejledende beløb, der er fastsat for hver enkelt, med mere end 5 % og op til 10 %, hvis den socioøkonomiske sammenhæng eller undersøgelsesresultaterne fra midtvejsevalueringen, jf. artikel 13, stk. 1, kræver det. Omfordelingen af midler til de tematiske sektioner inden for hver akse skal afspejles i de arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 32.
Artikel 34
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 33, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 1. januar 2014.
3. Den i artikel 33 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Afgørelsen er uden virkning for gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, underretter den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 33 træder kun i kraft, hvis hverken Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis både Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 35
Supplerende gennemførelsesforanstaltninger
Foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på gennemførelsen af programmet, såsom kriterierne for evaluering af programmet, herunder kriterier vedrørende omkostningseffektivitet og ordninger for udbredelse og overførsel af resultater, vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 36, stk. 2.
Artikel 36
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
3. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
Artikel 37
Overgangsforanstaltninger
Foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6 i afgørelse nr. 1672/2006/EF, og som er iværksat før den 1. januar 2014, er fortsat omfattet af denne afgørelse. For så vidt angår disse foranstaltninger, bistås Kommissionen af det udvalg, der er omhandlet i artikel 36 i denne forordning.
Artikel 38
Evaluering
1. Den endelige evaluering, jf. artikel 13, stk. 4, i denne forordning, omfatter den endelige evaluering, der er omhandlet i artikel 9 i afgørelse nr. 283/2010/EU.
2. Kommissionen udfører en særlig endelig evaluering af aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri senest et år efter udløbet af aftalerne med foretagenderne.
Artikel 39
Ændringer af afgørelse nr. 283/2010/EU
I afgørelse nr. 283/2010/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 5, stk. 4, affattes således:
"4. Når faciliteten udløber, stilles det til Unionen skyldige beløb til rådighed med henblik på mikrofinansiering og støtte til sociale virksomheder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1296/2013 af [11. december 2013] om et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("EaSI") (19).
(19) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 238"." 						
2)
Artikel 8, stk. 3 og 4, udgår.
Artikel 40
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1296/2013
ze dne 11. prosince 2013
o programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“) a o změně rozhodnutí č. 283/2010/EU, kterým se zřizuje evropský nástroj mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 46 písm. d), článek 149, čl. 153 odst. 2 písm. a) a čl. 175 třetí pododstavec uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se sdělením Komise ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“, které doporučuje racionalizovat a zjednodušit nástroje Unie pro financování a posílit jejich zaměření na přidanou hodnotu Unie a na dopady a výsledky, se tímto nařízením zavádí program Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace (dále jen „program“) s cílem zajistit pokračování a rozvoj činností vykonávaných na základě rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1672/2006/ES (4), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 (5), prováděcího rozhodnutí Komise 2012/733/EU (6) a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 283/2010/EU, jímž byl zřízen evropský nástroj mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování (7) (dále jen „nástroj mikrofinancování“).
(2)
Evropská rada na svém zasedání dne 17. června 2010 potvrdila návrh Komise ohledně strategie Evropa 2020 pro zaměstnanost a inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“), který stanoví pět hlavních cílů (včetně takových, jež se týkají zaměstnanosti, boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení, a vzdělávání) a sedm stěžejních iniciativ, které představují ucelený rámec politiky pro nadcházející desetiletí. Závěry Evropské rady obhajovaly úplnou mobilizaci vhodných nástrojů a politik Unie na podporu dosažení společných cílů a vyzvaly členské státy, aby rozšířily své koordinované postupy.
(3)
V souladu s čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU") přijala Rada dne 21. října 2010 hlavní směry politik zaměstnanosti, které společně s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie přijatými v souladu s článkem 121 Smlouvy o fungování EU tvoří integrované hlavní směry strategie Evropa 2020. Program by měl přispět k dosahování cílů strategie Evropa 2020, zejména snižování chudoby a cílů v oblasti zaměstnanosti, jak jsou vymezeny v hlavních směrech politik zaměstnanosti. Za tímto účelem by měl program podporovat provádění stěžejních iniciativ se zvláštním ohledem na iniciativy Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa a Mládež v pohybu, jakož i balíček Opatření pro zaměstnanost mladých lidí.
(4)
Stěžejní iniciativy strategie Evropa 2020 nazvané "Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení" a "Unie inovací" shledávají sociální inovace účinným nástrojem pro řešení sociálních problémů vyplývajících ze stárnutí obyvatelstva, chudoby, nezaměstnanosti, nových způsobů organizace práce a životního stylu a očekávání občanů, co se týče sociální spravedlnosti, vzdělávání a zdravotní péče. Program by měl podporovat opatření na zvýšení počtu sociálních inovací v reakci na sociální potřeby, které nejsou uspokojeny nebo jsou uspokojeny nedostatečně, pokud jde o boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, podporu vysoké úrovně kvalitní a udržitelné zaměstnanosti, zaručení přiměřené sociální ochrany předcházející chudobě a zlepšování pracovních podmínek a přístupu k odbornému vzdělávání pro skupiny zranitelných osob, s náležitým přihlédnutím k úloze regionálních a místních orgánů. Program by měl také fungovat jako katalyzátor pro nadnárodní partnerství a vytváření sítí mezi subjekty veřejného, soukromého a neziskového sektoru a podporovat jejich zapojení do navrhování a uplatňování nových přístupů k řešení naléhavých sociálních potřeb a problémů.
(5)
Především by měl tento program pomoci zjišťovat a analyzovat inovativní řešení a zvýšit jejich praktické uplatňování prostřednictvím experimentování v oblasti sociální politiky s cílem napomáhat v případě potřeby členským státům při zvyšování efektivnosti jejich trhů práce a při dalším zlepšování jejich politiky sociální ochrany a sociálního začleňování. Experimentování v oblasti sociální politiky znamená projektové testování sociálních inovací v praxi. Umožňuje shromažďovat důkazy o proveditelnosti sociálních inovací. Úspěšné nápady by měly být uplatňovány v širším měřítku s finanční podporou z Evropského sociálního fondu (ESF) a z jiných zdrojů.
(6)
Otevřená metoda koordinace jako nástroj, jehož flexibilita a operativní účinnost již byly v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky ověřeny, by měla být široce používána a měla by těžit z opatření podporovaných programem.
(7)
Pokrok směrem k sociálně a environmentálně udržitelnému rozvoji v Evropě vyžaduje předvídání a rozvoj nových dovedností a schopností, které povedou ke zlepšení podmínek pro vytváření pracovních míst, ke zlepšení kvality zaměstnanosti a pracovních podmínek, a to prostřednictvím doprovodného vzdělávání, politiky v oblasti trhu práce a sociální politiky ve spojení s přeměnou průmyslových odvětví a služeb. Program by měl tudíž přispívat k podpoře vytváření kvalitních a udržitelných „zelených“ a „bílých“ pracovních míst a pracovních míst v oblasti IKT, jakož i předvídat a rozvíjet nové dovednosti a schopnosti pro nová kvalitní a udržitelná pracovní místa propojováním politiky zaměstnanosti a sociální politiky s průmyslovými a strukturálními politikami a podporovat přechod k nízkouhlíkovému hospodářství účinně využívajícímu zdroje. Program by měl zejména působit jako katalyzátor výzkumu potenciálu investic do environmentální a sociální oblasti řízených veřejným sektorem pro vytváření pracovních příležitostí a potenciálu místních a regionálních iniciativ v oblasti zaměstnanosti.
(8)
Program by měl případně zohlednit územní rozměr nezaměstnanosti, chudoby a sociálního vyloučení, a zejména rostoucí nerovnosti, které existují v regionech a mezi nimi, mezi venkovskými oblastmi a městy a ve městech.
(9)
Je nutné upevnit sociální rozměr vnitřního trhu. Vzhledem k tomu, že dodržováním práv pracovníků je třeba posilovat důvěru ve vnitřní trh, včetně volného pohybu služeb, je nutné zajistit stejný status právu na volný pohyb jak pro pracovníky, tak pro podnikatele po celém území Unie.
(10)
V souladu se strategií Evropa 2020 by měl program usilovat o ucelený přístup k podpoře kvalitního a udržitelného zaměstnání, k předcházení sociálnímu vyloučení a chudobě a boji proti nim a současně zohledňovat potřebu dodržování rovnosti mezi muži a ženami. Provádění programu by se mělo racionalizovat a zjednodušit, zejména prostřednictvím zavedení souboru společných ustanovení, jež se týkají mimo jiné například obecných cílů a opatření v oblasti sledování a hodnocení. Program by se měl zaměřit na projekty s jasnou přidanou hodnotou Unie, a to bez ohledu na rozsah projektů. Aby bylo dosaženo snížení administrativní zátěže, program by měl podporovat vytvoření a rozvoj sítí a partnerství. Kromě toho by se měly více využívat možnosti zjednodušeného vykazování nákladů (financování paušální částkou nebo pevnou sazbou), zejména při provádění programů mobility, a měla by být zajištěna transparentnost procesu. Program by měl být jednotným kontaktním místem pro poskytovatele mikrofinancování na úrovni Unie zajišťující finanční prostředky na mikroúvěry a sociální podnikání, usnadňující přístup k půjčkám a poskytující jim technickou pomoc.
(11)
Vzhledem k omezenosti zdrojů, jež jsou na tento program k dispozici, a vzhledem k tomu, že tyto zdroje jsou předem přidělovány na různé osy, je třeba se při financování zaměřovat na rozvoj struktur, jež mají jasný multiplikační účinek, který bude přínosný pro další činnosti a iniciativy. Měla by být rovněž přijata vhodná opatření, jež pomohou zabránit jakémukoli překrývání s jinými fondy nebo programy, zejména s ESF, a dvojímu financování.
(12)
Unie by se měla vybavit podklady založenými na správné analýze za účelem podpory tvorby politik v oblasti zaměstnanosti a v sociální oblasti a zároveň věnovat zvláštní pozornost dopadu finanční a hospodářské krize. Takové podklady dodávají vnitrostátním opatřením přidanou hodnotu tím, že poskytují unijní rozměr a porovnání pro shromažďování údajů a vyvíjení statistických nástrojů, metod a společných ukazatelů, aby tak vznikl celkový obraz situace v oblasti zaměstnanosti, sociální politiky a pracovních podmínek v celé Unii a aby bylo zajištěno kvalitní hodnocení účinnosti a účelnosti programů a politik, a mohlo tak být mimo jiné dosaženo cílů strategie Evropa 2020.
(13)
Unie má jedinečné předpoklady poskytnout platformu pro výměnu politik a vzájemné učení mezi zeměmi účastnícími se programu v oblasti zaměstnanosti, sociální ochrany, sociálního začlenění a sociálního podnikání. Znalost politik uplatňovaných v jiných zemích a jejich výsledků, včetně těch dosažených prostřednictvím experimentů v oblasti sociální politiky na místní, regionální a celostátní úrovni,, rozšiřuje škálu možností pro tvůrce politik, a tím spouští vývoj nových politik.
(14)
Ústředním bodem sociální politiky Unie je zajistit existenci minimálních standardů a neustálé zlepšování pracovních podmínek v Unii. Unie má důležitou úlohu při zajišťování toho, aby byl legislativní rámec s ohledem na zásady „důstojné práce“ a „inteligentní regulace“ přizpůsoben měnícím se způsobům organizace práce a novým zdravotním a bezpečnostním rizikům. Významnou úlohu má Unie rovněž při financování opatření, jež mají zlepšit dodržování pracovněprávních norem založených na ratifikovaných úmluvách Mezinárodní organizace práce (MOP) a unijních pravidlech na ochranu práv pracovníků. To se týká zejména opatření na zvyšování povědomí (například prostřednictvím sociální značky), šíření informací a podporu diskuse o hlavních výzvách a otázkách politiky, pokud jde o pracovní podmínky, včetně diskuse mezi sociálními partnery a dalšími zúčastněnými subjekty, na podporu rovnováhy pracovního a rodinného života a na zavádění preventivních opatření a zvyšování prevence v oblasti zdraví a bezpečnosti při práci.
(15)
Sociální partneři a organizace občanské společnosti hrají klíčovou roli v podpoře kvalitního zaměstnání, v boji proti sociálnímu vyloučení a chudobě a v boji proti nezaměstnanosti. Sociální partneři a organizace občanské společnosti by proto měli být případně zapojeni do vzájemného učení a do rozvoje, provádění a šíření nových politik. Komise by měla informovat sociální partnery Unie a organizace občanské společnosti o výsledcích týkajících se provádění programu a vyměňovat si s nimi názory na ně.
(16)
Unie usiluje o posílení sociálního rozměru globalizace a boje proti sociálnímu dumpingu tím, že nejen v zemích účastnících se programu, ale i na mezinárodní úrovni podporuje normy zajišťující důstojné pracovní podmínky, a to buď přímo ve vztahu k třetím zemím nebo nepřímo prostřednictvím spolupráce s mezinárodními organizacemi. V souladu s tím je nutno rozvíjet vhodné vztahy s třetími zeměmi, které se programu neúčastní, s cílem přispět k dosažení jeho cílů, a to s ohledem na veškeré důležité dohody mezi těmito zeměmi a Unií. To může zahrnovat účast zástupců těchto třetích zemí na akcích společného zájmu (jako jsou například konference, pracovní setkání a semináře), které se konají v zemích zapojených do programu. Kromě toho by se měla rozvíjet spolupráce s mezinárodními organizacemi, zejména s Mezinárodní organizací práce (MOP) a dalšími příslušnými orgány OSN, Radou Evropy a Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), aby byl program prováděn takovým způsobem, který zohledňuje úlohu těchto organizací.
(17)
V souladu s články 45 a 46 Smlouvy o fungování EU obsahuje nařízení (EU) č. 492/2011 ustanovení k dosažení nediskriminačního volného pohybu pracovníků zajištěním úzké spolupráce mezi ústředními službami zaměstnanosti členských států a Komisí. Síť EURES, což je Evropská síť služeb zaměstnanosti, by měla podporovat lepší fungování trhů práce usnadněním dobrovolné nadnárodní přeshraniční geografické mobility pracovníků, umožněním větší transparentnosti na trhu práce, zajištěním vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání a podporou činností v oblasti služeb týkajících se umístění, náboru pracovníků, poradenství a vedení na národní i přeshraniční úrovni, a tím přispívat k cílům strategie Evropa 2020. Členské státy by měly být případně vybízeny k případné integraci služeb EURES za účelem jejich dostupnosti v jednom kontaktním místě.
(18)
Rozsah působnosti sítě EURES by se měl rozšířit tak, aby v návaznosti na výzvy k předkládání návrhů síť zahrnovala vytváření a podporu cílených programů mobility na úrovni Unie s cílem obsazovat volná pracovní místa tam, kde byly zjištěny nedostatky trhu práce. V souladu s článkem 47 Smlouvy o fungování EU by měly tyto programy podporovat usnadňování dobrovolné mobility mladých pracovníků v Unii. Cílenými programy mobility, jako jsou takové, založené na přípravné akci „Tvoje první práce přes EURES“, by měl být mladým lidem ulehčen přístup k nabídkám zaměstnání a k přijímání do zaměstnání v jiném členském státě a zaměstnavatelé by měli být povzbuzeni k nabízení pracovních míst mladým mobilním zaměstnancům. Programy mobility by však neměly odrazovat Unii a členské státy od toho, aby pomáhaly mladým lidem najít si svou první práci ve svém domovském státě.
(19)
V mnoha příhraničních regionech hrají přeshraniční partnerství EURES důležitou roli při vytváření skutečného evropského trhu práce. Každé přeshraniční partnerství EURES zahrnuje alespoň dva členské státy nebo jeden členský stát a další zúčastněnou zemi. Proto mají jasnou horizontální povahu a jsou zdrojem přidané hodnoty pro Unii. Přeshraniční partnerství EURES by proto měla být nadále podporována horizontálními činnostmi Unie, s možností být doplňovány vnitrostátními zdroji nebo ESF.
(20)
Hodnocení činnosti sítě EURES by mělo zohledňovat kvalitativní a kvantitativní kritéria. Jelikož umístění odchozích pracovníků v jednom členském státě mají za následek umístění příchozích pracovníků v jiném členském státě a závisí na stále se měnící situaci na trhu práce a souvisejících formách mobility, mělo by se hodnocení zaměřovat nejen na uvedená umisťování příchozích nebo odchozích pracovníků v jednotlivých členských státech, ale rovněž na souhrnné údaje na úrovni Unie. Kromě toho je třeba pamatovat na to, že výsledkem poradenství nemusí být vždy měřitelná mobilita nebo obsazení pracovních míst.
(21)
Strategie Evropa 2020, a zejména hlavní směr 7 stanovený rozhodnutím Rady 2010/707/EU (8), shledává samostatnou výdělečnou činnost a podnikání jako zásadní předpoklad pro dosažení inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění.
(22)
Nedostatečný přístup k úvěrům a nedostatečný vlastní nebo kvazivlastní kapitál je jednou z hlavních překážek zakládání podniků, zejména u osob nejvíce vzdálených trhu práce. Úsilí Unie a jednotlivých států v této oblasti je nutno zintenzívnit, aby se zvýšila nabídka a přístup k mikrofinancování a uspokojila poptávka těch, kteří to nejvíce potřebují, a zejména nezaměstnaných, žen a zranitelných osob, které chtějí založit nebo dále rozvíjet mikropodnik, a to i na základě samostatné výdělečné činnosti, ale nemají přístup k úvěrům. Mikropodniky také představují většinu nově zakládaných společností v Unii. Poskytování mikroúvěrů by proto mělo umožnit dosažení přidané hodnoty a konkrétních výsledků v nejkratší možné době. Jako první krok zřídily Evropský parlament a Rada v roce 2010 nástroj mikrofinancování. Komunikační opatření týkající se možností mikrofinancování na úrovni Unie a členských států by měla být zlepšena, aby se toto mikrofinancování lépe dostalo k těm, kteří ho potřebují.
(23)
Mikrofinancování a podpora sociálního podnikání by měly dosáhnout až k potenciálním příjemcům a měly by mít dlouhodobý dopad. Měly by přispívat k vysoké míře kvalitní a udržitelné zaměstnanosti a sloužit jako katalyzátor hospodářské politiky a politiky místního rozvoje. Opatření zahrnující mikrofinancování a sociální podnikání by měla být doprovázena instruktážními a školícími programy a všemi relevantními informacemi, které by měly být pravidelně aktualizovány a zpřístupňovány veřejnosti dotyčnými poskytovateli finančních prostředků, s cílem maximalizovat příležitosti na vybudování životaschopných mikropodniků. Za tímto účelem je nutné, aby byly poskytovány odpovídající finanční prostředky, zejména z ESF.
(24)
Větší zpřístupnění mikrofinancování na mladém mikrofinančním trhu Unie vyžaduje zvýšení institucionální způsobilosti poskytovatelů mikrofinancování a zejména nebankovních mikrofinančních institucí, kterou je nutno posílit v souladu se sdělením Komise ze dne 13. listopadu 2007 nazvaném „Evropská iniciativa pro rozvoj mikroúvěrů na podporu růstu a zaměstnanosti“ a zprávou Komise ze dne 25. července 2008 nazvanou „Podpora žen-inovátorek a podnikání žen“.
(25)
Sociální ekonomika a sociální podnikání tvoří nedílnou součást evropského pluralitního sociálně tržního hospodářství a hrají důležitou úlohu při zajišťování většího sociálního sbližování v Evropě. Jsou založeny na zásadách solidarity a odpovědnosti, nadřazenosti jednotlivce a sociálních cílů nad kapitálem a na podpoře sociální odpovědnosti, sociální soudržnosti a sociálního začleňování. Sociální podniky mohou být hnací silou společenských změn tím, že nabízejí inovativní řešení, podporují trhy práce podporující začlenění a sociální služby dostupné pro všechny. Významně tak přispívají k plnění cílů strategie Evropa 2020. Program by měl zlepšit přístup sociálních podniků k různým druhům finančních prostředků poskytnutím vhodných nástrojů, aby byly pokryty jejich specifické finanční potřeby po celou dobu jejich životního cyklu.
(26)
Aby se využily zkušenosti takových subjektů, jako je skupina Evropské investiční banky, měla by Komise provádět opatření zahrnující mikrofinancování a sociální podnikání nepřímo, a to tím, že úkoly plnění rozpočtu svěří těmto subjektům v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady („finanční nařízení“) (9) Použitím prostředků Unie se soustředí pákový efekt mezinárodních finančních institucí a jiných investorů, vytváří se součinnost mezi členským státem a opatřením Unie a sjednocují přístupy. Tím se zlepšuje přístup k finančním prostředkům pro konkrétní rizikové skupiny a mladé lidi, jakož i dosah mikrofinancování. Přístup k finančním prostředkům pro mikropodniky, včetně samostatně výdělečně činných osob a sociálních podniků, se také zlepšuje. Příspěvek Unie tak napomáhá rozvoji nově vznikajícího sektoru sociálního podnikání a mikrofinančního trhu v Unii a podporuje přeshraniční aktivity. Opatření Unie by měla doplňovat využívání finančních nástrojů pro mikrofinancování a sociální podnikání ze strany členských států. Subjekty, které budou mít na starost provádění opatření, by měly zajistit přidanou hodnotu a zabránit dvojímu financování z prostředků Unie.
(27)
Program by měl v souladu se strategií Evropa 2020 přispět k řešení naléhavých problémů nezaměstnanosti mladých lidí. Mladým lidem by proto měla být otevřena budoucnost a perspektiva, že budou hrát klíčovou úlohu v rozvoji evropské společnosti a hospodářství, což je v době krize zvláště důležité.
(28)
Program by se měl rovněž zaměřit na zvláštní úlohu a význam malých podniků, pokud jde o odbornou přípravu, odborné konzultace a tradiční know-how, a zajistit přístup mladých lidí k mikrofinancování. Program by měl usnadnit výměnu osvědčených postupů v těchto oblastech mezi členskými státy a dalšími zeměmi, které se programu účastní.
(29)
Opatření v rámci programu by měla podporovat provádění doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 (10) o zavedení záruky pro mladé lidi členskými státy a subjekty trhu práce. Uvedené doporučení uvádí, že všichni mladí lidé mladší 25 let by měli obdržet ve lhůtě čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělávání, kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovského programu nebo výcviku. Program by měl usnadnit výměnu osvědčených postupů v této oblasti mezi členskými státy a dalšími zeměmi, které se programu účastní.
(30)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen "Smlouva o EU") a článku 8 Smlouvy o fungování EU je nezbytné zajistit, aby program přispíval k podpoře rovnosti žen a mužů ve všech svých osách a činnostech, a to mimo jiné začleňováním hlediska rovnosti žen a mužů, popřípadě prostřednictvím zvláštních opatření na podporu zaměstnanosti žen a sociálního začleňování. Podle článku 10 Smlouvy o fungování EU by měl program zajistit, aby provádění jeho priorit přispělo k boji proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Mělo by se provádět sledování a hodnocení s cílem posoudit způsob, jakým jsou v činnostech programu řešena opatření proti diskriminaci.
(31)
Program Progress pro období 2007-2013 obsahuje oddíly nazvané „Boj proti diskriminaci a rozmanitost“ a „Rovnost žen a mužů“, které mají pokračovat a dále se rozvíjet v rámci programu Práva, rovnosti a občanství pro období 2014-2020. Je však mimořádně důležité se i nadále důkladně soustředit na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace ve všech příslušných iniciativách a činnostech v rámci tohoto programu, především v oblasti zvýšení účasti žen na trhu práce, zlepšení jejich pracovních podmínek a prosazování větší rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem.
(32)
Podle článku 9 Smlouvy o fungování EU a cílů strategie Evropa 2020 by měl program přispět k zajištění vysoké úrovně kvalitního a udržitelného zaměstnání, k zaručení přiměřené sociální ochrany, k boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení a měl by zohlednit požadavky na vysokou úroveň ochrany lidského zdraví.
(33)
Tento program by měl doplňovat jiné programy Unie, přičemž je nutné si uvědomit, že každý z nástrojů by měl fungovat v souladu se svými vlastními konkrétními postupy. Jedny a tytéž způsobilé náklady by tedy neměly být financovány z více zdrojů. V zájmu dosažení přidané hodnoty a výrazného vlivu financování Unie by měla vzniknout úzká součinnost mezi programem, ostatními programy Unie a strukturálními fondy, zejména ESF a Iniciativou na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Program by měl doplňovat jiné programy Unie a iniciativy zaměřené na boj proti nezaměstnanosti mladých lidí.
(34)
Program by měl být prováděn tak, aby usnadnil zapojení příslušného orgánu či orgánů každého členského státu do naplňování jeho cílů.
(35)
Aby se zajistila účinnější komunikace s veřejností posílením provázanosti komunikačních činností vyvíjených z podnětu Komise, měly by prostředky přidělené na informační a komunikační činnosti v rámci tohoto programu rovněž přispět k horizontální komunikaci a k poskytování informací o politických prioritách Unie související s všeobecnými cíli tohoto programu.
(36)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, o spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (11).
(37)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí v souladu s finančním nařízením.
(38)
Za účelem zajištění odpovídající a dostatečně flexibilní reakce na změněné potřeby a související politické priority po celou dobu trvání programu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o každoroční přerozdělování finančních prostředků mezi osami a na jednotlivé tematické oddíly v rámci os programu. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(39)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení, by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(40)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Tímto nařízením se zřizuje program Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace (dále jen „program“), jehož cílem je přispívat k provádění strategie Evropa 2020, včetně jejích hlavních cílů, integrovaných hlavních směrů a stěžejních iniciativ poskytováním finanční podpory na cíle Unie, pokud jde o podporu vysoké úrovně kvalitní a udržitelné zaměstnanosti, zaručení přiměřené a důstojné sociální ochrany, boj proti sociálnímu vyloučení a chudobě a zlepšování pracovních podmínek.
2. Program je účinný od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„sociálním podnikem“ podnik, bez ohledu na jeho právní formu, který:
a)
má v souladu se zakladatelskou smlouvou, stanovami nebo jiným právním dokumentem, jímž se zakládá, jako svůj hlavní cíl spíše dosažení měřitelného, pozitivního sociálního dopadu než vytváření zisku pro své vlastníky, společníky a akcionáře, a který:
i)
poskytuje služby nebo zboží se sociální návratností nebo
ii)
používá metodu výroby zboží či poskytování služeb, která zahrnuje podnikem vytyčený sociální cíl;
b)
používá své zisky především k dosažení svého primárního cíle a má zavedeny předem definované postupy a pravidla pro rozdělování zisku akcionářům a vlastníkům, s cílem zajistit, aby takové rozdělování zisku neohrozilo primární cíl; a
c)
je řízen podnikatelským, odpovědným a transparentním způsobem, zejména prostřednictvím zapojení zaměstnanců, zákazníků nebo zúčastněných subjektů, kterých se týká jeho podnikatelská činnost;
2)
„mikroúvěrem“ půjčka do výše 25 000 EUR;
3)
„mikropodnikem“ podnik, včetně samostatně výdělečně činné osoby, který v souladu s doporučením Komise 2003/361/ES zaměstnává méně než 10 osob a jehož roční obrat nebo bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 2 miliony EUR (13);
4)
pojem „mikrofinancování“ zahrnuje záruky, mikroúvěry, vlastní nebo kvazivlastní kapitál ve vztahu k osobám a mikropodnikům, pro něž je obtížné získat přístup k úvěru;
5)
„sociálními inovacemi“ inovace, které jsou sociální ve výsledcích i prostředcích a zejména takové, které se týkají vzniku a realizace nových nápadů (ohledně produktů, služeb a modelů), jež současně naplňují sociální potřeby a vytvářejí nové sociální vztahy nebo spolupráci, čímž jsou pro společnost prospěšné a zvyšují její schopnost jednat;
6)
„experimentováním v oblasti sociální politiky“ opatření v oblasti politiky, která inovativně reagují na sociální potřeby, jsou prováděny v malém měřítku a v podmínkách, které umožňují měřit jejich dopad předtím, než budou opakovány v širším měřítku, pokud se ukáže, že jsou jejich výsledky přesvědčivé.
Článek 3
Struktura programu
1. Program se skládá z těchto tří doplňkových os:
a)
osa týkající se programu Progress, která přispívá k vypracování, provádění, sledování a hodnocení nástrojů a politik Unie uvedených v článku 1 a příslušných ustanovení práva Unie, a která podporuje tvorbu politik podložených fakty, sociální inovace a sociální pokrok ve spolupráci se sociálními partnery, organizacemi občanské společnosti a veřejnými a soukromými subjekty;
b)
osa týkající se sítě EURES, která podporuje činnosti prováděné sítí EURES, tj. specializované služby určené státy EHP a Švýcarskou konfederací spolu se sociálními partnery, dalšími poskytovateli služeb zaměstnanosti a dalšími zúčastněnými stranami, za účelem rozvoje výměny a šíření informací a dalších forem spolupráce, jako jsou přeshraniční partnerství, na podporu dobrovolné geografické mobility pro pracovníky na spravedlivém základě a s cílem přispět k vysoké úrovni kvalitní a udržitelné zaměstnanosti;
c)
osa týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání, která zvyšuje přístup k financování a jeho dostupnost pro právnické a fyzické osoby podle článku 26.
2. Společná ustanovení této hlavy se vztahují na všechny tři osy uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c), spolu se zvláštními ustanoveními hlavy II.
Článek 4
Obecné cíle programu
1. Program usiluje o dosažení těchto obecných cílů:
a)
posilovat vlastní odpovědnost mezi tvůrci politik na všech úrovních a realizovat konkrétní, koordinovaná a inovativní opatření na úrovni Unie i jednotlivých členských států, pokud jde o dosahování cílů Unie v oblastech uvedených v článku 1, a to v úzké spolupráci se sociálními partnery, organizacemi občanské společnosti a veřejnými a soukromými subjekty,
b)
podporovat vypracování přiměřených, dostupných a účinných systémů sociální ochrany a trhů práce a usnadnit reformu politiky v oblastech uvedených v článku 1, zejména podporou důstojné práce a důstojných pracovních podmínek, kultury prevence v oblasti zdraví a bezpečnosti při práci, větší rovnováhy pracovního a rodinného života a řádné správy věcí veřejných pro sociální cíle, včetně sbližování, jakož i vzájemného učení a sociální inovace;
c)
zajistit účinné uplatňování práva Unie v záležitostech souvisejících s oblastmi uvedenými v článku 1 a v případě potřeby přispívat k modernizaci práva Unie v souladu se zásadami důstojné práce a s ohledem na zásady inteligentní regulace;
d)
podporovat dobrovolnou geografickou mobilitu pracovníků na spravedlivém základě a zvýšit pracovní příležitosti rozvíjením vysoce kvalitních trhů práce v Unii podporujících začlenění, které jsou otevřené a přístupné všem, při respektování práv pracovníků na celém území Unie, včetně volného pohybu;
e)
podporovat zaměstnanost a sociální začlenění zvyšováním dostupnosti a přístupnosti mikrofinancování pro ohrožené osoby, které chtějí založit mikropodnik, jakož i pro stávající mikropodniky a zlepšením přístupu sociálních podniků k finančním prostředkům.
2. Při sledování těchto cílů se program ve všech svých osách a opatřeních snaží:
a)
věnovat zvláštní pozornost zranitelným skupinám, jako jsou mladí lidé;
b)
podporovat rovnost žen a mužů, a to mimo jiné uplatňováním hlediska rovnosti pohlaví, popřípadě sestavováním rozpočtů s ohledem na rovnost žen a mužů;
c)
bojovat proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace;
d)
při definování a provádění politik a činností Unie podporovat vysokou úroveň kvalitní a udržitelné zaměstnanosti, zaručit přiměřenou a důstojnou sociální ochranu, bojovat proti dlouhodobé nezaměstnanosti a proti chudobě a sociálnímu vyloučení.
Článek 5
Rozpočet
1. Finanční krytí na provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 919 469 000 EUR, v současných cenách.
2. Na jednotlivé osy programu podle čl. 3 odst. 1 se přidělují tyto orientační procentní podíly:
a)
61 % na osu týkající se programu Progress;
b)
18 % na osu týkající se sítě EURES;
c)
21 % na osu týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání.
3. Komise může využít až 2 % částky finančního krytí uvedené v odstavci 1 na financování operačních výdajů na podporu provádění programu.
4. Komise může využít částku finančního krytí uvedenou v odstavci 1 na financování technické nebo správní pomoci, zejména v souvislosti s auditem, externím zajišťováním překladu, schůzkami odborníků a informačními a komunikačními činnostmi ke vzájemnému prospěchu Komise a příjemců.
5. Roční prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 6
Společná opatření
Opatření způsobilá k financování v rámci programu lze provádět společně s jinými nástroji Unie za předpokladu, že tato opatření splňují cíle programu i jiných dotčených nástrojů.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí, aby činnosti prováděné v rámci programu byly v souladu s příslušnými opatřeními Unie, jako jsou evropské strukturální a investiční fondy (ESIF), jak je uvedeno ve společném strategickém rámci stanoveném nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (14), a zejména v rámci ESF, a aby tato opatření doplňovaly.
2. Tento program doplňuje jiné programy Unie, aniž jsou dotčeny specifické postupy těchto programů. U týchž způsobilých nákladů nesmí docházet k dvojímu financování a mezi programem, jinými programy Unie a ESIF, zejména ESF, se rozvíjí úzká součinnost.
3. Činnosti podporované v rámci programu musí být v souladu s právem Unie a vnitrostátním právem, včetně pravidel státní podpory, a základními úmluvami MOP.
4. Soudržnost a doplňkovost je zajišťována také aktivním zapojením orgánů místní a regionální správy.
Článek 8
Spolupráce s příslušnými orgány
Komise naváže nezbytné spojení s Výborem pro zaměstnanost, Výborem pro sociální ochranu a Poradním výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci, skupinou generálních ředitelů pro pracovní vztahy a Poradním výborem pro volný pohyb pracovníků, aby bylo zajištěno jejich pravidelné a řádné informování o pokroku v provádění programu. Komise rovněž informuje ostatní výbory, které se zabývají politikami, nástroji a opatřeními souvisejícími s programem.
Článek 9
Šíření výsledků a komunikace
1. Komise informuje zúčastněné subjekty Unie, včetně sociálních partnerů a organizací občanské společnosti, o výsledcích týkajících se provádění programu a podněcuje k výměně názorů na ně.
2. Výsledky opatření prováděných v rámci tohoto programu je nutno pravidelně a vhodně sdělovat a šířit a poskytovat je Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů, jakož i sociálním partnerům a veřejnosti s cílem maximalizovat jejich dopad, udržitelnost a přidanou hodnotu Unie.
3. Komunikační činnosti musí rovněž přispívat ke sdělování politických priorit Unie, souvisejí-li s všeobecnými cíli tohoto nařízení, a poskytovat informace o uvedených prioritách veřejnosti.
Článek 10
Finanční ustanovení
1. Komise řídí program v souladu s finančním nařízením.
2. Grantová dohoda upřesní, která část finančního příspěvku Unie bude založena na proplácení skutečných způsobilých nákladů a která část bude založena na pevných sazbách, jednotkových nákladech nebo paušálních částkách.
Článek 11
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná preventivní opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto programu finanční zájmy Unie chráněny proti podvodům, korupci a jakýmkoli jiným protiprávním jednáním, a to účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáváním prostředků, především formou kompenzací, neoprávněně vyplacených částek a případně ukládáním účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v souladu s článkem 325 Smlouvy o fungování EU, s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (15) a s finančním nařízením.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr jsou zmocněni ke kontrole všech dokladů a ke kontrole na místě všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi prostředky Unie v rámci tohoto programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (16) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (17), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou, které jsou financovány v rámci programu, nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí smlouvy, dohody o grantu nebo rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto programu obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 12
Sledování
Za účelem pravidelného sledování programu a provádění případných nezbytných úprav priorit svých politik a finančních priorit vypracovává Komise úvodní kontrolní zprávu ohledně kvalitativních a kvantitativních aspektů týkající se prvního roku, po které následují tři zprávy za následující dvouletá období, a zasílá je Evropskému parlamentu a Radě. Tyto zprávy jsou také pro informaci předávány Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů. Tyto zprávy pokrývají výsledky programu a to, do jaké míry byly prostřednictvím jeho činností dodrženy zásady rovnosti žen a mužů a hlediska rovnosti žen a mužů, a jak byly řešeny otázky zákazu diskriminace, včetně problematiky přístupnosti. Tyto zprávy jsou v zájmu posílení transparentnosti programu zpřístupněny veřejnosti.
Článek 13
Hodnocení
1. Do 1. července 2017 bude provedeno vyhodnocení programu v polovině období, posuzující, na kvalitativním a kvantitativním základě, jakého pokroku bylo dosaženo při plnění cílů programu, reagující na sociální situaci v rámci Unie a jakékoli zásadní změny zavedené na základě právních předpisů Unie, zjišťující, zda jsou zdroje programu účelně vynakládány a jaká je jeho přidaná hodnota pro Unii. Výsledky uvedeného hodnocení v polovině období budou předloženy Evropskému parlamentu a Radě.
2. Pokud hodnocení uvedené v odstavci 1 tohoto článku nebo hodnocení prováděné podle článku 19 rozhodnutí č. 1672/2006/ES nebo článku 9 rozhodnutí č. 283/2010/EU odhalí, že program má závažné nedostatky, Komise případně předloží návrh Evropskému parlamentu a Radě, včetně příslušných změn programu, které by zohlednily výsledky tohoto hodnocení.
3. Před předložením návrhu na prodloužení programu na období po roce 2020 Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů hodnocení silných a slabých stránek koncepce programu v období 2014 až 2020.
4. Nejpozději 31. prosince 2022 Komise zpětně vyhodnotí dopad tohoto programu a jeho přidanou hodnotu pro Unii, a uvedenou hodnotící zprávu předá Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů. Tato zpráva se zpřístupní veřejnosti.
HLAVA II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE JEDNOTLIVÝCH OS PROGRAMU
KAPITOLA I
Osa týkající se programu Progress
Článek 14
Tematické oddíly a financování
1. V rámci osy týkající se programu Progress jsou podporována opatření v jednom nebo více tematických oddílech uvedených v písmenech a), b) a c). Orientační rozdělení prostředků vyčleněných podle čl. 5 odst. 2 písm. a) na různé oddíly musí po celé období programu respektovat tyto minimální procentní podíly:
a)
zaměstnanost, především boj proti nezaměstnanosti mladých lidí: 20 %;
b)
sociální ochrana, sociální začlenění a snížení a prevence chudoby: 50 %;
c)
pracovní podmínky: 10 %.
Zbylé prostředky jsou vyčleněny na jeden či více tematických oddílů uvedených v písmenech a), b) a c) nebo na jejich kombinaci.
2. Z celkového přídělu na osu týkající se programu Progress a v rámci jeho jednotlivých tematických oddílů je 15 až 20 % přiděleno na podporu sociálního experimentování jakožto metody pro testování a hodnocení inovativních řešení s cílem rozšířit rozsah jejich využívání.
Článek 15
Specifické cíle
Kromě obecných cílů stanovených v článku 4 má osa týkající se programu Progress rovněž tyto specifické cíle:
a)
vytvářet a šířit vysoce kvalitní srovnávací analytické znalosti s cílem zajistit, aby politiky Unie v oblastech uvedených v článku 1 byly založeny na odůvodněných skutečnostech a odpovídaly potřebám, problémům a podmínkám v jednotlivých členských státech a ostatních zemích, které se programu účastní;
b)
usnadňovat účinné sdílení informací podporující začlenění, vzájemné učení a dialog o politikách Unie v oblastech uvedených v článku 1 na unijní, vnitrostátní a mezinárodní úrovni s cílem pomoci členským státům a dalším zemím, které se programu účastní, při tvorbě jejich politik a členským státům při uplatňování práva Unie;
c)
poskytovat finanční podporu pro testování inovací sociální politiky a politiky trhu práce a případně pro zvyšování způsobilosti hlavních aktérů navrhovat a provádět experimentování v oblasti sociální politiky a pro zpřístupňování důležitých znalostí a zkušeností;
d)
poskytovat unijním a vnitrostátním organizacím finanční podporu, aby mohly zvyšovat svou způsobilost rozvíjet, prosazovat a podporovat provádění nástrojů a politik Unie uvedených v článku 1 a příslušných ustanoveních práva Unie.
Článek 16
Druhy opatření
V rámci osy týkající se programu Progress lze financovat tyto druhy opatření:
1.
Analytické činnosti:
a)
shromažďování údajů a statistických informací, při zohlednění kvalitativních i kvantitativních kritérií a tvorba společných metodik, třídění, mikrosimulací, ukazatelů a srovnávacích kritérií, rozčleněných případně podle pohlaví a věkových skupin;
b)
průzkumy, studie, analýzy a zprávy, mimo jiné prostřednictvím financování sítí odborníků a vybudování odborného zázemí pro tematické oddíly;
c)
kvalitativní a kvantitativní hodnocení a posouzení dopadů prováděné veřejnými i soukromými subjekty,
d)
sledování a posuzování provádění a uplatňování práva Unie;
e)
příprava a realizace sociálního experimentování jakožto metody pro testování a hodnocení inovativních řešení s cílem rozšířit rozsah jejich využívání;
f)
šíření výsledků uvedených analytických činností.
2.
Činnosti v oblasti vzájemného učení, zvyšování informovanosti a šíření informací:
a)
výměna a šíření osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností, provádění vzájemných hodnocení, srovnávání účinnosti a vzájemné učení na evropské úrovni;
b)
akce, konference a semináře v rámci předsednictví Rady;
c)
odborná příprava právníků a politických subjektů;
d)
vypracovávání a zveřejňování příruček, zpráv a vzdělávacích materiálů a opatření v oblasti informování, komunikace a medializace opatření podporovaných tímto programem;
e)
informační a komunikační činnosti;
f)
vývoj a údržba informačních systémů umožňujících výměnu a šíření informací o politice a právních předpisech Unie a informací týkajících se trhu práce.
3.
Podpora v souvislosti s:
a)
provozními náklady klíčových sítí na úrovni Unie, jejichž činnosti souvisejí s cíli osy Progress a přispívají k jejich plnění;
b)
zvyšováním způsobilosti státní správy a specializovaných služeb, jež zodpovídají za podporu geografické mobility, určené členskými státy a poskytovatelů mikroúvěrů;
c)
organizováním pracovních skupin státních úředníků za účelem sledování uplatňování práva Unie;
d)
vytvářením sítí a spoluprací mezi specializovanými orgány a dalšími příslušnými zúčastněnými subjekty, celostátními, regionálními a místními orgány a službami zaměstnanosti na evropské úrovni;
e)
financováním středisek pro sledování na evropské úrovni, a to i v souvislosti s klíčovými tematickými oddíly;
f)
výměnou zaměstnanců mezi vnitrostátními správami.
Článek 17
Spolufinancování ze strany Unie
Pokud jsou činnosti v rámci osy týkající se programu Progress financovány na základě výzvy k překládání návrhů, lze na ně získat spolufinancování Unií, které obecně nesmí překročit 80 % celkových způsobilých výdajů. Finanční podpora přesahující tento strop smí být poskytnuta pouze v řádně odůvodněných výjimečných případech.
Článek 18
Účast
1. Osy týkající se programu Progress se mohou účastnit:
a)
členské státy;
b)
země EHP v souladu s Dohodou o EHP a členské státy ESVO;
c)
kandidátské země a potenciální kandidáti, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými v rámcových dohodách s nimi uzavřenými o jejich účasti v programech Unie.
2. Osy týkající se programu Progress se mohou účastnit všechny veřejné nebo soukromé subjekty, účastníci a instituce, a to zejména:
a)
celostátní, regionální a místní orgány veřejné správy;
b)
služby zaměstnanosti;
c)
specializované orgány stanovené podle práva Unie;
d)
sociální partneři;
e)
nevládní organizace;
f)
vysokoškolské instituce a výzkumné ústavy;
g)
odborníci na problematiku hodnocení a posuzování dopadů;
h)
vnitrostátní statistické úřady;
i)
sdělovací prostředky.
3. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy, OECD, MOP a s jinými orgány OSN a se Světovou bankou.
4. Komise může spolupracovat s třetími zeměmi, které se neúčastní programu. Zástupci těchto třetích zemí se mohou účastnit akcí společného zájmu (například konferencí, pracovních setkání a seminářů), které se konají v zemích účastnících se programu, a náklady na jejich účast mohou být kryty v rámci programu.
KAPITOLA II
Osa týkající se sítě EURES
Článek 19
Tematické oddíly a financování
V rámci osy týkající se sítě EURES jsou podporována opatření v jednom nebo více tematických oddílech uvedených v písmenech a), b) a c). Orientační rozdělení prostředků vyčleněných podle čl. 5 odst. 2 písm. b) mezi různé oddíly musí po celé období programu respektovat tyto minimální procentní podíly:
a)
transparentnost, pokud jde o volná pracovní místa, žádosti a jakékoli další související informace pro žadatele a zaměstnavatele: 32 %;
b)
rozvoj služeb pro nábor a umísťování pracovníků do zaměstnání prostřednictvím vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání na úrovni Unie, především prostřednictvím cílených programů mobility: 30 %;
c)
přeshraniční partnerství: 18 %.
Zbylé prostředky jsou vyčleněny na jeden či více tematických oddílů uvedených v písmenech a), b) nebo c) nebo na jejich kombinaci.
Článek 20
Specifické cíle
Kromě obecných cílů stanovených v článku 4 má osa týkající se sítě EURES rovněž tyto specifické cíle:
a)
zajistit, aby volná pracovní místa, žádosti o zaměstnání a příslušné informace a rady a všechny související informace, jako jsou informace týkající se životních a pracovních podmínek, byly pro potenciální žadatele a zaměstnavatele transparentní. Toho bude dosaženo prostřednictvím jejich výměny a šíření na nadnárodní, meziregionální a přeshraniční úrovni použitím standardních forem interoperability v případě nabídky volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání a také využitím dalších vhodných prostředků, jako je individuální poradenství a odborné vedení, především v případě osob s nízkou kvalifikací;
b)
podporovat poskytování služeb sítě EURES pro nábor a umísťování pracovníků do kvalitního a udržitelného zaměstnání prostřednictvím vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání; podpora služeb sítě EURES zahrnuje různé fáze umísťování pracovníků od přípravy před nástupem do zaměstnání až po následnou pomoc po umístění do zaměstnání s cílem zajistit úspěšné začlenění žadatele do trhu práce; tyto podpůrné služby mohou zahrnovat cílené programy mobility k obsazení volných pracovních míst v určitém odvětví, profesi, zemi nebo skupině zemí nebo pro určité skupiny pracovníků, jako jsou mladí lidé, se sklonem k mobilitě, pokud byla zjištěna zřejmá ekonomická potřeba.
Článek 21
Druhy opatření
Osy týkající se sítě EURES lze použít k financování opatření k podpoře dobrovolné mobility jednotlivců v rámci Unie na spravedlivém základě a k odstranění překážek mobility, především pokud jde o:
a)
rozvoj a činnosti přeshraničních partnerství sítě EURES, pokud to požadují útvary s územní odpovědností za příhraniční oblasti;
b)
poskytování informací, poradenství, služeb v oblasti umisťování a náboru přeshraničních pracovníků;
c)
vytvoření vícejazyčné digitální platformy pro vyřizování nabídek pracovních míst a žádostí o zaměstnání;
d)
vytvoření cílených programů mobility, na základě výzev k předkládání návrhů, k obsazení volných pracovních míst tam, kde byly zjištěny nedostatky trhu práce, nebo na pomoc pracovníkům se sklonem k mobilitě a pokud byla zjištěna zřejmá ekonomická potřeba;
e)
vzájemné učení mezi zúčastněnými stranami sítě EURES a odborná příprava poradců sítě EURES, včetně poradců sítě EURES pro oblast přeshraničního partnerství;
f)
informační a komunikační činnosti ke zvyšování informovanosti ohledně přínosů geografické a pracovní mobility obecně a o činnostech a službách sítě EURES.
Článek 22
Spolufinancování ze strany Unie
Pokud jsou činnosti v rámci osy týkající se sítě EURES financovány na základě výzvy k předkládání návrhů, lze na ně poskytnout spolufinancování Unií, které obecně nesmí překročit 95 % celkových způsobilých výdajů. Finanční podpora přesahující tento strop smí být poskytnuta pouze v řádně odůvodněných výjimečných případech.
Článek 23
Monitorování forem mobility
S cílem stanovit negativní dopady vyplývající z geografické mobility v rámci Unie a těmto dopadům předcházet sleduje Komise spolu s členskými státy v souladu s článkem 12 nařízení (EU) č. 492/2011 pravidelně vývoj mobility a její formy.
Článek 24
Účast
1. Osy týkající se sítě EURES se mohou účastnit:
a)
členské státy;
b)
země EHP v souladu s Dohodou o EHP a Švýcarská konfederace v souladu s Dohodou o volném pohybu osob mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé (18).
2. Osy týkající se sítě EURES se mohou účastnit všechny subjekty, účastníci a instituce určené členským státem nebo Komisí, které splňují podmínky pro účast v síti EURES, jak stanoví prováděcí rozhodnutí Komise 2012/733/EU. Mezi tyto subjekty, účastníky a instituce patří zejména:
a)
celostátní, regionální a místní orgány veřejné správy;
b)
služby zaměstnanosti;
c)
organizace sociálních partnerů a další zúčastněné strany.
KAPITOLA III
Osa týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání
Článek 25
Tematické oddíly a financování
V rámci osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání jsou podporována opatření v jednom nebo více tematických oddílech uvedených v písmenech a) a b). Orientační rozdělení prostředků vyčleněných podle čl. 5 odst. 2 písm. c) mezi různé oddíly musí po celé období programu respektovat tyto minimální procentní podíly:
a)
mikrofinancování pro zranitelné skupiny a mikropodniky: 45 %;
b)
sociální podnikání: 45 %.
Zbylé prostředky jsou vyčleněny na tématické oddíly uvedené v písmenech a) nebo b) nebo na jejich kombinaci.
Článek 26
Specifické cíle
Kromě obecných cílů stanovených v článku 4 má osa týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání rovněž tyto specifické cíle:
a)
zvyšovat přístup k mikrofinancování a jeho dostupnost pro:
i)
zranitelné osoby, které ztratily zaměstnání nebo jsou ohrožené ztrátou zaměstnání, nebo pro něž je obtížné vstoupit nebo se vrátit na trh práce, nebo jsou ohroženy sociálním vyloučením, nebo jsou sociálně vyloučeny a jsou v nevýhodné pozici z hlediska přístupu na tradiční úvěrový trh a chtějí založit nebo dále rozvíjet vlastní mikropodnik;
ii)
mikropodniky, jak v období zahájení činnosti, tak i ve fázi rozvoje, zejména ty mikropodniky, které zaměstnávají osoby uvedené pod bodem i);
b)
zvyšovat institucionální způsobilost poskytovatelů mikroúvěrů;
c)
podporovat rozvoj trhu sociálních investic a usnadňovat sociálním podnikům přístup k finančním prostředkům tak, že se těm sociálním podnikům, jejichž roční obrat nepřesahuje 30 milionů EUR, nebo jejichž bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 30 milionů EUR a které nejsou subjekty kolektivního investování, zpřístupní vlastní kapitál, kvazivlastní kapitál, úvěrové nástroje a granty do výše 500 000 EUR.
Aby se zajistila doplňkovost, Komise a členské státy v rámci své oblasti působnosti úzce koordinují tato opatření s opatřeními uplatňovanými v rámci politiky soudržnosti a vnitrostátních politik.
Článek 27
Druhy opatření
Podporu mikrofinancování a sociálním podnikům, včetně budování institucionální kapacity, zejména prostřednictvím finančních nástrojů stanovených v rámci hlavy VIII části jedna finančního nařízení a grantů, lze poskytnout v rámci osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání.
Článek 28
Účast
1. Osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání se mohou účastnit veřejné a soukromé subjekty, které jsou zřízené na celostátní, regionální nebo místní úrovni v zemích uvedených v čl. 18 odst. 1 a v těchto zemích poskytují:
a)
mikrofinanční prostředky pro osoby a mikropodniky; nebo
b)
finanční prostředky pro sociální podniky.
2. Komise zajistí, aby tato osa byla bez jakékoli diskriminace přístupná všem veřejným a soukromým subjektům v členských státech.
3. S cílem oslovit konečné příjemce a vytvářet konkurenceschopné a životaschopné mikropodniky veřejné a soukromé subjekty, které provádějí činnosti uvedené v odst. 1 písm. a), úzce spolupracují s organizacemi, včetně organizací občanské společnosti, které hájí zájmy konečných příjemců mikroúvěrů, a s organizacemi, zejména s těmi, jež podporuje ESF, a zajišťují pro tyto konečné příjemce instruktážní a školicí programy. V této souvislosti budou před vytvořením mikropodniku i po něm zajištěna dostatečná navazující opatření týkající se příjemců.
4. Veřejné a soukromé subjekty, které vykonávají činnosti uvedené v odst. 1 písm. a), udržují vysokou úroveň řízení, správy a ochrany spotřebitele v souladu se zásadami evropského kodexu správného chování pro poskytování mikroúvěrů a snažit se zabránit tomu, aby se osoby a podniky staly předluženými například v důsledku toho, že jim budou poskytovány úvěry s vysokými úrokovými sazbami nebo za podmínek, které zvyšují riziko jejich platební neschopnosti.
Článek 29
Finanční příspěvek
S výjimkou případu společných akcí musí finanční prostředky přidělené na osu týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání pokrývat celkové náklady na činnosti prováděné prostřednictvím finančních nástrojů, včetně platebních závazků vůči finančním zprostředkovatelům, například ztrát ze záruk, poplatků mezinárodním finančním subjektům za správu příspěvku Unie a včetně veškerých dalších způsobilých nákladů.
Článek 30
Správa
1. Za účelem provádění nástrojů a grantů uvedených v čl. 22a může Komise uzavřít dohody se subjekty uvedenými v čl. 139 odst. 4 finančního nařízení, a zejména s Evropskou investiční bankou a Evropským investičním fondem Tyto dohody budou obsahovat podrobná ustanovení o provádění úkolů, jimiž jsou tyto finanční subjekty pověřeny, včetně ustanovení vyjadřujících potřebu zajistit doplňkovost a koordinaci se stávajícími finančními nástroji Unie a jednotlivých zemí a rozdělit zdroje rovnoměrně mezi členské státy a další zúčastněné země. Finanční nástroje podle hlavy VIII části jedna finančního nařízení mohou být uplatňovány prostřednictvím specializovaného investičního nástroje, který lze financovat z finančních prostředků programu nebo ze zdrojů jiných investorů či z obou těchto zdrojů.
2. Účelová investiční jednotka uvedená v odstavci 1 může mimo jiné poskytovat půjčky, vlastní kapitál a nástroje pro sdílení rizika pro zprostředkovatele nebo pro přímé financování sociálních podniků nebo pro obojí. Vlastní kapitál může být poskytován mimo jiné ve formě otevřených kapitálových podílů, tichých podílů, půjček společníků nebo kombinací různých druhů kapitálových podílů vydaných investorům.
3. Podmínky, jako například úrokové sazby, pro mikroúvěry, které jsou přímo či nepřímo podporovány v rámci této osy, zohledňují přínosy takovéto podpory a jsou odůvodnitelné s ohledem na podkladová rizika a skutečné náklady financování spojené s úvěrem.
4. V souladu s čl. 140 odst. 6 finančního nařízení musí být roční splátky vytvořené jedním finančním nástrojem přiřazeny k tomuto finančnímu nástroji do 1. ledna 2024, zatímco příjmy musí být zapsány do souhrnného rozpočtu Unie až po odečtení nákladů řízení a poplatků spojených s řízením tohoto programu. U finančních nástrojů, které byly zřízeny již ve víceletém finančním rámci pro období 2007-2013, musí být roční splátky a příjmy z operací zahájených v minulém období přiřazeny k dotyčnému finančnímu nástroji ve stávajícím období.
5. Po skončení platnosti dohod uzavřených se subjekty uvedenými v odstavci 1 nebo po skončení investičního období specializovaného investičního nástroje bude doplatek splatný Unii poukázán do souhrnného rozpočtu Unie.
6. Subjekty uvedené v odstavci 1 tohoto článku a případně správci fondu uzavřou s veřejnými a soukromými subjekty uvedenými v článku 28 písemné dohody. Takové dohody stanoví, že tito veřejní a soukromí poskytovatelé musí zdroje zpřístupněné v rámci osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání používat v souladu s cíli stanovenými v článku 26 a poskytovat informace pro vypracování výročních zpráv o provádění podle článku 31.
Článek 31
Zprávy o provádění
1. Subjekty uvedené v čl. 30 odst. 1 a případně správci fondu zasílají Komisi výroční zprávy o provádění, v nichž jsou uvedeny činnosti, na které byla poskytnuta podpora, jejich finanční provádění, rozdělení a dostupnost finančních prostředků a investic v členění podle sektoru, zeměpisné oblasti a typu příjemce. Tyto zprávy rovněž objasňují přijaté nebo zamítnuté žádosti s ohledem na každý specifický cíl, smlouvy uzavřené dotyčnými veřejnými a soukromými subjekty, financovaná opatření a výsledky, i pokud jde o jejich sociální dopad, vytváření pracovních míst a udržitelnost přidělené podpory. Tyto zprávy Komise předkládá pro informaci Evropskému parlamentu.
2. Informace uvedené v těchto výročních zprávách o provádění jsou podkladem pro kontrolní zprávy podle článku 12, které jsou vypracovávané každé dva roky. Takové kontrolní zprávy musí obsahovat výroční zprávy podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí č. 283/2010/EU, podrobné informace o činnostech v oblasti komunikace a informace o doplňkovosti s jinými nástroji Unie, především ESF.
HLAVA III
PRACOVNÍ PROGRAMY A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 32
Pracovní programy
Komise přijímá prováděcí akty, kterými stanoví pracovní programy pokrývající všechny tři osy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 36 odst. 3.
Pracovní programy se stanovují v případě potřeby na průběžné tříleté období a obsahují popis opatření, která mají být financována, postupy pro výběr činností podporovaných Unií, zeměpisné pokrytí, cílové skupiny a orientační časový rámec provádění. Pracovní programy rovněž uvádí orientační informace týkající se částky vyčleněné pro každý specifický cíl a zohledňují přerozdělení finančních prostředků v souladu s článkem 33. Pracovní programy posilují soudržnost programu uvedením vazeb mezi všemi třemi osami.
Článek 33
Přerozdělení finančních prostředků pro jednotlivé osy a pro jednotlivé tématické oddíly v rámci os
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 34 pro přerozdělení prostředků mezi osy a jednotlivé tematické oddíly v rámci jednotlivých os, které by překračovaly orientační částky stanovené v jednotlivých případech o více než 5 % a až do výše 10 %, pokud si to vyžádá vývoj sociálně-ekonomické situace nebo zjištění hodnocení v polovině období uvedené v čl. 13 odst. 1. Přerozdělení prostředků pro tematické oddíly v rámci jednotlivých os je zohledněno v pracovních programech uvedených v článku 32.
Článek 34
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 33 je svěřena Komisi ode dne 1. ledna 2014 na dobu sedmi let.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 33 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti jiných již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 33 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 35
Dodatečná prováděcí opatření
Opatření nezbytná pro provádění programu, jako jsou kritéria hodnocení programu, včetně kritérií pro stanovení efektivnosti nákladů, jakož i způsobů šíření a předávání výsledků, se přijímají poradním postupem podle čl. 36 odst. 2.
Článek 36
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 37
Přechodná opatření
Opatření stanovená v článcích 4, 5 a 6 rozhodnutí č. 1672/2006/ES zahájená před 1. lednem 2014 se nadále řídí uvedeným rozhodnutím. Pokud jde o tato opatření, je Komisi nápomocen výbor uvedený v článku 36 tohoto nařízení.
Článek 38
Hodnocení
1. Konečné hodnocení podle čl. 13 odst. 4 tohoto nařízení musí obsahovat závěrečné hodnocení stanovené v článku 9 rozhodnutí č. 283/2010/EU.
2. Komise provede zvláštní závěrečné hodnocení osy týkající se mikrofinancování a sociálního podnikání nejpozději jeden rok po skončení platnosti dohod se subjekty.
Článek 39
Změny k rozhodnutí č. 283/2010/EU
Rozhodnutí č. 283/2010/EU se mění takto:
1)
v článku 5 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Po skončení doby platnosti nástroje mikrofinancování bude zůstatek splatný Unii poskytnut k dispozici pro mikrofinancování a podporu sociálních podniků v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 ze dne11. prosince 2013 o programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“) (19).
(19) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 238“" 						
2)
v článku 8 se zrušují odstavce 3 a 4.
Článek 40
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.