KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 999/2014
af 23. september 2014
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9, stk. 4, artikel 11, stk. 2 og 5, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2022/95 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90, med oprindelse i Rusland. Efter en yderligere undersøgelse, som viste, at tolden var blevet overvæltet, blev foranstaltningerne ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 663/98 (3). Efter en første udløbsundersøgelse og en første interimsundersøgelse i medfør af artikel 11, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (grundforordningen) indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 658/2002 (4) en endelig antidumpingtold på 47,07 EUR pr. ton på importen af ammoniumnitrat henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90 og med oprindelse i Rusland. Efterfølgende blev der i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 3, gennemført en interimsundersøgelse af varedækningen og ved Rådets forordning (EF) nr. 945/2005 (5) indført en endelig antidumpingtold på mellem 41,42 EUR pr. ton og 47,07 EUR pr. ton på importen af gødninger i fast form med et indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 og ex 3105 90 20, med oprindelse i Rusland.
(2)
Efter en anden udløbsundersøgelse og en anden delvis interimsundersøgelse i medfør af grundforordningens artikel 11, stk. 2 og 3, opretholdt Rådet ved forordning (EF) nr. 661/2008 (6) de gældende foranstaltninger. Tolden forblev uændret, undtagen for EuroChem-gruppen (7), for hvilken det faste toldbeløb varierede mellem 28,88 EUR og 32,82 EUR pr. ton.
(3)
Europa-Kommissionen (Kommissionen) godtog ved afgørelse 2008/577/EF (8) de tilsagn, som de russiske producenter JSC Acron og JSC Dorogobuzh, medlemmer af Acron' Holding Company (i det følgende samlet benævnt »Acron«), og EuroChem-gruppen havde afgivet med et kvantitativt loft. Ved afgørelse 2012/629/EU (9) tilbagekaldte Kommissionen sin godkendelse af det tilsagn, som EuroChem-gruppen havde afgivet, da det var umuligt at gennemføre tilsagnet i praksis.
(4)
Ved dom af 10. september 2008 (10), som fortolket ved dom af 9. juli 2009 (11), annullerede Retten forordning (EF) nr. 945/2005 for så vidt angår JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), som er en del af OJSC UCC UralChem (UralChem). I overensstemmelse hermed ændrede Rådet ved forordning (EF) nr. 989/2009 (12) forordning (EF) nr. 661/2008. Derfor gælder antidumpingtolden (47,07 EUR pr. ton) for så vidt angår virksomheden Kirovo kun for import af ammoniumnitrat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90.
1.2. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(5)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (13) af de gældende antidumpingforanstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Anmodningen blev indgivet den 28. marts 2013 af en europæisk sammenslutning af gødningsproducenter, »Fertilisers Europe« (ansøgeren), på vegne af EU-producenter, der tegner sig for mere end 25 % af Unionens samlede produktion af den pågældende vare.
(6)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville medføre fortsat og fornyet dumping og skade for EU-erhvervsgrenen.
(7)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod sammenslutningen af russiske gødningsproducenter (RFPA), at kun en vis del af EU-producenterne af gødningssammensætning af ammoniumnitrat (FGAN) støttede anmodningen, og at EU-producenterne af alle sammensætninger af ammoniumnitrat og andre ammoniumnitratgødninger tegner sig for en andel, der er tre gange større end ansøgerens. Denne påstand er dog ubegrundet, da ansøgeren og dem, der støtter anmodningen, producerer FGAN og andre varer, der er omfattet af denne udløbsundersøgelse. Det var derfor ikke kun FGAN-producenter, der støttede anmodningen, men også producenter af andre typer af den pågældende vare, og den kvantitative tærskel for indledning af en undersøgelse var nået.
1.3. Indledning af en udløbsundersøgelse
(8)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse, og offentliggjorde den 12. juli 2013 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (indledningsmeddelelsen) (14) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(9)
Inden indledningen af undersøgelsen fremsatte RFPA bemærkninger til de gældende foranstaltninger og rejste tvivl om deres lovlighed. På baggrund af de oplysninger, der var blevet fremsendt til Kommissionen inden indledningen, om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade i tilfælde af foranstaltningernes udløb, påstod samme part, at der ikke var noget grundlag for indledningen af en udløbsundersøgelse.
(10)
Kommissionens tjenestegrene svarede denne interesserede part, at de kun ser nærmere på de synspunkter, der fremføres af andre parter end ansøgeren, når undersøgelsen er blevet indledt.
(11)
For bedre at kunne udøve sin ret til at forsvare sig anmodede samme interesserede part også om adgang til den anmodning om en udløbsundersøgelse i den udgave, der blev indgivet den 28. marts 2013, og som der henvises til i indledningsmeddelelsen, samt til den mangelskrivelse, som Kommissionens tjenestegrene fremsendte til ansøgerne vedrørende deres anmodning om en udløbsundersøgelse. Kommissionens tjenestegrene meddelte den interesserede part, at beslutningen om at indlede en undersøgelse kun var baseret på den konsoliderede udgave af den anmodning, der omfattede svaret på mangelskrivelsen. Tidligere udgaver og udkast er ikke relevante. Det ville derfor ikke være i strid med partens ret til at forsvare sig, at der ikke gives adgang til den oprindelige udgave og mangelskrivelsen. Parten anmodede høringskonsulenten om at gribe ind i denne angivelige overtrædelse af retten til at forsvare sig. Den 4. marts 2014 støttede høringskonsulenten Kommissionens tjenestegrenes holdning.
(12)
Den interesserede part anmodede også om adgang til anmodningen om en udløbsundersøgelse vedrørende to andre sager. Parten påstod, at disse anmodninger var blevet afvist som ubegrundet, og at adgang til disse dokumenter ville gøre det muligt at sammenligne omstændighederne i de to sager med den forestående undersøgelse, at forstå Kommissionens analyse af anmodningens tilstrækkelighed i hver enkel sag og derved gøre det muligt at udøve sin ret til at forsvare sig i tilstrækkelig grad. Kommissionens tjenestegrene fremsendte alle nærmere oplysninger til parten, og den 4. marts 2014 støttede høringskonsulenten Kommissionens tjenestegrenes holdning.
1.4. Undersøgelse
1.4.1. Nuværende undersøgelsesperiode og betragtet periode
(13)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat og fornyet dumping omfattede perioden fra den 1. juli 2012 til 30. juni 2013 (den nuværende undersøgelsesperiode eller NUP). Undersøgelsen af de tendenser, der var relevante for vurderingen af sandsynligheden for fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2010 til 30. juni 2013 (den betragtede periode).
(14)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod RFPA, at der sammenlignet med den foregående udløbsundersøgelse, der førte til forordning (EF) nr. 661/2008, havde været en ubegrundet ændring i metode, eftersom den betragtede periode i den foregående undersøgelse var længere.
(15)
Ifølge Kommissionen kan de af RFPA påståede omstændigheder ikke betegnes som en ændring i metode i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 9. I hvert fald gøres der opmærksom på det i de følgende beskrevne forhold. Normal praksis i Kommissionen er, at den betragtede periode normalt dækker NUP og de tre foregående kalenderår, medmindre NUP selv dækker en betydelig del af det foregående kalenderår. I den sidstnævnte situation kan der undtagelsesvist tages højde for fire kalenderår. Dette var tilfældet i den foregående udløbsundersøgelse. Påstanden afvises derfor.
1.4.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(16)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte Kommissionen med henblik på at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen særligt ansøgerne, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter og myndighederne i Rusland (det pågældende land), kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere samt sammenslutninger, som den vidste, var berørt af indledningen, og opfordrede dem til at deltage.
(17)
Interesserede parter havde mulighed for at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og for at anmode om en høring med Kommissionen og/eller høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel.
1.4.3. Stikprøveudtagning
(18)
I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den måske ville udtage en stikprøve af de interesserede parter i henhold til grundforordningen artikel 17.
a) Stikprøveudtagning af EU-producenter
(19)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Kommissionen udtog stikprøven på grundlag af produktionen i Unionen og salgsmængden på EU-markedet af samme vare i NUP. Stikprøven bestod af fire EU-producenter fra Frankrig, Litauen, Polen og Det Forenede Kongerige (15), der tegner sig for ca. 42 % af EU-produktionen og 41 % af salget i EU. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den midlertidige stikprøve.
(20)
En interesseret part påstod, at den midlertidige stikprøve af EU-producenter kun burde omfatte producenter af ammoniumnitrat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90, som oprindeligt fastsat ved forordning (EF) nr. 2022/95, og ikke også producenter af gødninger i fast form med et indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 og ex 3105 90 20, som fastsat ved forordning (EF) nr. 945/2005.
(21)
Årsagen til denne påstand var, at dommen afsagt af Retten i Første Instans i sag nr. T-348/05, der er omhandlet i betragtning 4, annullerede forordning (EF) nr. 945/2005, som udvidede varedækningen set i forhold til den oprindelige undersøgelse.
(22)
Denne påstand er ubegrundet. Den pågældende dom annullerede kun forordning (EF) nr. 945/2005 for så vidt angik én russisk eksporterende producent. For alle andre russiske producenter er den gældende varedækning fortsat den, der er fastsat i forordning (EF) nr. 945/2005. Under alle omstændigheder producerer alle EU-producenter i stikprøven ammoniumnitrat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90. Gødninger i fast form, henhørende under de andre KN-koder, produceres af EU-erhvervsgrenen og er blot resultatet af yderligere kemiske aktiviteter eller blandingsaktiviteter med henblik på fremstilling af blandingsgødninger, også benævnt »stabiliserede gødninger« eller »blandinger«, forudsat de har et nitrogenindhold på over 28 vægtprocent eller et indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent.
(23)
Derfor er stikprøven repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
b) Stikprøveudtagning af importører
(24)
For at afgøre om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at udtage denne, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at indgive de i indledningsmeddelelsen angivne oplysninger.
(25)
Ingen ikke forretningsmæssigt forbundne importører besvarede stikprøveskemaet, og derfor var en stikprøveudtagning ikke nødvendig.
c) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Rusland
(26)
For at afgøre om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at udtage denne, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Rusland om at indgive de i indledningsmeddelelsen angivne oplysninger. Kommissionen bad endvidere Ruslands faste repræsentation ved Unionen om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(27)
Otte eksporterende producenter i det pågældende land indgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I NUP blev importen til Unionen hovedsageligt foretaget i medfør af de godkendte tilsagn. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af fire eksporterende producenter, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Disse producenter tegnede sig for den største mængde af det samlede eksportsalg. De omfattede de to virksomheder, der eksporterede til Unionen i medfør af tilsagnet i NUP. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de berørte kendte eksporterende producenter og myndighederne i det pågældende land hørt om udtagningen af stikprøven. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger. Kommissionen besluttede således at fastholde den foreslåede stikprøve og underrettede alle interesserede parter om udtagningen af den endelige stikprøve.
(28)
Kommissionen udvalgte følgende fire virksomheder til at indgå i stikprøven:
-
Acron
-
EuroChem
-
UralChem
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Baseret på besvarelserne af stikprøvespørgeskemaerne repræsenterede stikprøven 88 % af det samlede eksportsalg fra Rusland (til Unionen og til tredjelande) i NUP.
1.4.4. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(30)
Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til alle de russiske eksporterende producenter, der havde bedt herom, samt til EU-producenterne i stikprøven, brugere og erhvervssammenslutninger, der havde givet sig til kende inden for de tidsfrister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(31)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de fire russiske eksporterende producenter i stikprøven og fra de fire EU-producenter i stikprøven. Én erhvervssammenslutning, der repræsenterer brugere, nemlig National Farmers' Union of England and Wales (NFU), indgav en delvis spørgeskemabesvarelse.
(32)
For så vidt angår russiske eksporterende producenter var det kun Acron, der indgav en fuldstændig spørgeskemabesvarelse. De tre øvrige virksomheder i stikprøven - EuroChem, UralChem og SBU Azot - indgav kun delvise besvarelse og nøjedes med at indgive oplysninger om kapacitet, samlede salgstal ab fabrik og visse oplysninger om deres produktionsomkostninger. På grund af disse delvise besvarelser havde Kommissionen ikke mulighed for at kontrollere salgsoplysningerne eller produktionsomkostningerne fuldt ud.
(33)
Kommissionen meddelte de tre berørte eksporterende producenter i stikprøven, at den havde til hensigt at anvende grundforordningens artikel 18 i forbindelse med de manglende oplysninger, og de gjorde brug af deres ret til at blive hørt af høringskonsulenten. Kommissionen anførte i de fremlæggelser af oplysninger, der specifikt henvendte sig til hver af de tre berørte eksporterende producenter i stikprøven, hvilke af virksomhedernes oplysninger den havde anvendt i sin analyse, samt hvilke oplysninger, den mente, var ufuldstændige, og hvor den derfor havde anvendt »foreliggende faktiske oplysninger« i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1. Nærmere bestemt anvendte Kommissionen samlede salgstal ab fabrik i stedet for detaljerede tal baseret på transaktionsspecifikke oplysninger.
(34)
European Fertilisers Import Association (EFIA), en sammenslutning, der repræsenterer importører, anmodede desuden om at blive anerkendt som en interesseret part på vegne af sine medlemmer og fremsatte skriftlige bemærkninger. Tre individuelle importører oplyste, at de ikke længere importerede gødninger med oprindelse i Rusland.
(35)
Der blev også fremsat skriftlige bemærkninger fra en række sammenslutninger af brugere, navnlig Sammenslutningen af Landbrugsorganisationer i EU (COPA)/Sammenslutningen af Landbrugs-Andelsorganisationer i EU (COGECA), NFU, og fra de franske sammenslutninger AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) og AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Kommissionen indhentede og kontrollerede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at kunne træffe en afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev gennemført kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 16 hos følgende virksomheder:
EU-producenter:
-
AB »ACHEMA«, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litauen
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe »Puławy« S.A, Polen
-
Grow How UK limited, Ince, Det Forenede Kongerige
-
YARA France S.A., Frankrig.
Eksporterende producenter i Rusland
-
JSC Acron, JSC Dorogobuzh, den forretningsmæssigt forbundne forhandler ZAO Agronova - Bryansk (Acron)
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot og OJSC Novomoskowskaya Joint-Stock Company Azot (EuroChem)
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot og Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem)
-
Kemerovo JSC »Azot« og LLC »Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant« (SBU Azot).
Forretningsmæssigt forbundet importør
-
Agronova Europe AG, Schweiz (forretningsmæssigt forbundet til Acron).
1.5. Fremlæggelse af oplysninger
(37)
Den 13. juni 2014 fremlagde Kommissionen de vigtigste kendsgerninger og betragtninger for alle interesserede parter, på grundlag af hvilke den agtede at foreslå opretholdelsen af de gældende antidumpingforanstaltninger, og den opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil. De bemærkninger, som de interesserede parter fremsatte, blev undersøgt af Kommissionen og i givet fald taget i betragtning.
(38)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede RFPA igen, at der i løbet af undersøgelsen angiveligt havde fundet en række proceduremæssige uregelmæssigheder sted, og den henviste til Kommissionens afslag på adgang til den oprindelige udgave af den anmodning, som ansøgeren havde indgivet den 28. marts 2013, samt den angiveligt ikke rettidigt bevilgede adgang til det ikke-fortrolige dossier.
(39)
For så vidt angår anmodningen om adgang til den oprindelige anmodning om den fornyede undersøgelse forklarede Kommissionens tjenestegrene flere gange skriftligt og mundtligt, herunder også til møder under ledelse af høringskonsulenten, årsagerne til, at anmodningen ikke kunne imødekommes under det gældende regelsæt.
(40)
For så vidt angår den angiveligt ikke rettidigt bevilgede adgang til det ikke-fortrolige dossier er det Kommissionens opfattelse, at RFPA's ret til at forsvare sig ikke er berørt heraf, selv hvis påstanden havde været berettiget. For det første fremlagde Kommissionen rettidigt væsentlige oplysninger for RFPA, på grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at opretholde foranstaltningerne, og den gav RFPA tilstrækkelig tid til at reagere. For det andet havde RFPA inden fremlæggelsen af oplysninger fået bevilget adgang til hele det ikke-fortrolige dossier.
(41)
RFPA påstod også, at de møder, der var blevet afholdt i april og maj 2014 mellem Kommissionens tjenestegrene og ansøgeren, ikke »i modsætning til normal praksis« var blevet optaget i det ikke-fortrolige dossier, og at de fortrolige oplysninger, som ansøgeren indgav i maj 2014, ikke var ledsaget af et tilsvarende ikke-fortroligt sammendrag.
(42)
Det er normal praksis, at interesserede parter, der anmoder om en høring, fremfører deres synspunkter mundtligt og ledsager dem med skriftlig dokumentation. Den ikke-fortrolige udgave af sådan dokumentation lægges ind i det dossier, der stilles til rådighed og gøres tilgængelig for enhver anden interesseret part. Disse dokumenter omfatter protokoller af møder og høringer afholdt af Kommissionens tjenestegrene. Derfor afvises denne påstand som faktuel ukorrekt.
(43)
For så vidt angår den anden påstand var det ikke muligt at indgive den ikke-fortrolige udgave af de fortrolige oplysninger, der blev indgivet i maj 2014, på anden måde uden at afsløre EU-producenternes forretningshemmeligheder. Denne påstand kan derfor heller ikke godtages.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(44)
Den pågældende vare i denne undersøgelse er den samme som den, der er defineret i forordning (EF) nr. 661/2008, dvs. gødninger i fast form med et indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 og ex 3105 90 20, og med oprindelse i Rusland (herefter benævnt »AN« eller »den pågældende vare«). For så vidt angår AN produceret af JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo) er den pågældende vare dog kun AN, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90, jf. forordning (EF) nr. 989/2009.
(45)
Den vigtigste råvare i produktionen af AN er gas, der tegner sig for 70-80 % af de samlede produktionsomkostninger. Formålet med udvidelsen af varedækningen i 2005 var også at dække det ammoniumnitrat, der blev tilsat næringsstofferne phosphor og/eller kalium, efter det var blevet konstateret, at disse blandinger hovedsageligt havde samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og samme agronomiske egenskaber.
(46)
Det bemærkes, at KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90 (henholdsvis »ammoniumnitrat, ikke i vandig opløsning« og »blandinger af ammoniumnitrat med calciumcarbonat eller andre uorganiske stoffer uden gødningsværdi, med indhold af nitrogen på over 28 vægtprocent«) kan indeholde AN anvendt til industriformål (som f.eks. fremstillingen af sprængstoffer) og AN anvendt til landbrugsformål. Begge typer har samme tekniske og kemiske egenskaber, kan nemt erstatte hinanden og anses som værende den pågældende vare.
(47)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod repræsentanterne for de russiske myndigheder, at udvidelsen af varedækningen i 2005 er uforenelig med WTO's antidumpingaftale, fordi der ikke var truffet nogen afgørelse i spørgsmålet om dumping, skade og årsagssammenhæng for så vidt angår de yderligere varer, der var omfattet af udvidelsen i 2005.
(48)
Denne påstand er ubegrundet af de grunde, der er nævnt i betragtning 22, og afvises derfor.
2.2. Samme vare
(49)
Som i de foregående undersøgelser konstateredes det, at AN, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Rusland, og AN, der eksporteres til Unionen fra Rusland, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelser. De anses derfor for at være samme vare i forbindelse med denne undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
(50)
Det AN, der fremstilles af EU-erhvervsgrenen, er i henseende til fysiske og tekniske egenskaber samme vare som det AN, der eksporteres til Unionen fra Rusland.
3. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
3.1. Indledende bemærkninger
(51)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, undersøgte Kommissionen, om der var sandsynlighed for, at de eksisterende foranstaltningers udløb ville føre til fortsat eller fornyet dumping.
3.2. Dumpingimport i NUP
(52)
Som anført i betragtning 32 var der kun én eksporterende producent (Acron) i stikprøven, der samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. Men som anført i betragtning 3 godtog Kommissionen i 2008 et pristilsagn fra Acron, der stadig var gældende i NUP. På grund af det eksisterende pristilsagn blev Acrons eksportpriser i NUP bestemt af det pristilsagn, der fastsætter en mindsteimportpris. Derfor blev disse eksportpriser ikke betragtet som et pålideligt element i forbindelse med vurderingen af, hvorvidt der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping, såfremt antidumpingforanstaltningerne får lov til at udløbe.
(53)
Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte RFPA, at dette betyder, at Kommissionen havde konstateret, at der ikke fandt nogen faktisk dumping sted. Det er ikke korrekt. Da de russiske eksporterende producenter i stikprøven ikke samarbejdede fuldt ud, med undtagelse af Acron, havde Kommissionen ikke tilstrækkelige oplysninger til at foretage eventuelle dumpingberegninger på grundlag af virksomhedernes egne oplysninger. Kommissionen kunne have foretaget en dumpingberegning for Acron, men som beskrevet i betragtning i 52, mente den ikke, at virksomhedens oplysninger var pålidelige i forbindelse med denne udløbsundersøgelse.
(54)
Ifølge Acron var Kommissionens argument, at virksomhedens faktiske priser til EU var upålidelige på grund af det gældende pristilsagn, og at de derfor ikke kunne anvendes til at fastsætte en eksportpris, ulovligt. Dette var dog ikke Kommissionens argument. Kommissionen hævdede ikke, at eksportpriserne ikke som sådan kunne anvendes på grund af pristilsagnet, men konstaterede, at sådanne eksportpriser blev betragtet som et upålideligt element i forbindelse med en analyse af sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping for så vidt angår de særlige omstændigheder, der gør sig gældende i denne undersøgelse. Ifølge Kommissionen er eksportpriser, der er baseret på et pristilsagn, ikke en relevant indikator, når eksporterende producenters fremtidige adfærd i forbindelse med fraværet af foranstaltninger og pristilsagn skal analyseres.
(55)
I modsætning til Acrons påstand kan virksomhedens eksportpriser til EU ikke anses for kun at være resultatet af normale markedsvilkår. I hele NUP var Acron den eneste russiske eksporterende producent, der drog fordel af et pristilsagn, da alle andre russiske eksporterende producenter var pålagt en told. Disse elementer havde helt klart indflydelse på Acrons konkurrencemæssige position som eneste russiske leverandør til EU-markedet.
3.3. Sandsynligheden for fornyet dumping
(56)
I lyset af overvejelserne i betragtning 52 til 55 analyserede Kommissionen, om der var bevis for sandsynligheden for fornyet dumping, hvis foranstaltningerne udløber. Den analyserede følgende faktorer: Eksportprisen ved salg fra Rusland til andre markeder, produktionskapacitet og uudnyttet kapacitet i hele Rusland samt EU-markedets og andre tredjelandsmarkeders tiltrækningskraft.
3.3.1. Eksport fra Rusland til andre markeder
(57)
Kommissionen fastslog, at Acrons vejede gennemsnit af eksportprisen ab fabrik til tredjelande som f.eks. Brasilien, Colombia og Peru i NUP var lavere end den gennemsnitlige hjemmemarkedspris ab fabrik, der faktisk blev betalt eller skulle betales i NUP. Acron solgte derfor til dumpingpriser til tredjelandsmarkeder, særligt til Brasilien, der er langt det vigtigste eksportmarked i tredjelandene.
(58)
For så vidt angår de tre andre eksporterende producenter i stikprøven konstaterede Kommissionen også, at deres vejede gennemsnitlige salgspriser ab fabrik til tredjelande som f.eks. Brasilien, Peru, Colombia, Ukraine og Kasakhstan var lavere for alle tre producenter end de gennemsnitlige hjemmemarkedspriser ab fabrik, der blev betalt eller skulle betales i NUP. Derfor solgte de også til dumpingpriser. Denne konstatering var baseret på kontrollerede oplysninger indgivet af russiske eksporterende producenter, der tegnede sig for omkring 80 % af eksporten til tredjelande. Kommissionen behøvede derfor ikke anvende russiske eksportstatistikker, som foreslået af RFPA. Alle fire eksporterende producenter i stikprøven eksporterede til tredjelande til en bæredygtig pris i NUP.
(59)
RFPA påstod, at de oplysninger, der var tilgængelige i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger, tydede på, at der for så vidt angår EuroChem ikke fandt dumping sted eller, at der højest var tale om ubetydelig dumping. Argumentet er ikke relevant. Formålet med analysen er ikke at beregne EuroChems nøjagtige margin, men at afgøre, om der er sandsynlighed for fornyet dumping fra Rusland, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe. I den sammenhæng afslørede undersøgelsen, at også EuroChems gennemsnitlige priser ab fabrik ved salg til tredjelande var lavere end deres hjemmemarkedspriser ab fabrik, og at der derfor var tale om dumpingpriser. EuroChems prispolitik for salg til tredjelande (priser ved salg til eksport der ligger under hjemmemarkedspriserne) er en relevant faktor, som den overordnede afgørelse om, at der sandsynligvis vil finde fornyet dumping til EU sted, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe, er baseret på.
(60)
RFPA anførte, at der i forbindelse med dumpingberegningerne ikke var blevet anvendt passende metoder. Som forklaret beregnede Kommissionen ikke dumpingmargener, men sammenlignede blot gennemsnitlige hjemmemarkedspriser ab fabrik med eksportpriser ab fabrik på baggrund af oplysninger fra virksomhederne i stikprøven. I forbindelse med en analyse af sandsynligheden for fornyet dumping er det ikke nødvendigt at beregne nøjagtige dumpingmargener, så der var ingen grund til at anvende cif-priser, som foreslået af RFPA.
(61)
RFPA gjorde gældende, at Kommissionen ikke sammenlignede priser for hver enkel varetype, og at der ikke blev foretaget nogen justering i forhold til handelsleddet. Kommissionen analyserede påstanden og konstaterede en tilsvarende prisforskel, selv hvis sammenligningen var blevet foretaget for hver enkel varetype. Under alle omstændigheder kunne justeringen ikke blive foretaget i forhold til handelsleddet, da virksomhederne i stikprøven, undtagen Acron, kun samarbejdede delvist og ikke indgav tilstrækkeligt detaljerede oplysninger, herunder særligt detaljerede transaktionsspecifikke oplysninger. Denne påstand afvises derfor.
(62)
Eksportsalg til Unionen i NUP kunne ikke anvendes til at bestemme den fremtidige adfærd for så vidt angår de tre andre eksporterende producenter i stikprøven. Grunden hertil var, at EuroChem ligesom Acron i NUP kun eksporterede i henhold til pristilsagnet. EuroChem solgte kun til Unionen i den periode, hvor virksomheden havde et gældende tilsagn, og den blev derimod ikke registeret for noget salg, efter Kommissionen den 11. oktober 2012 trak tilsagnet tilbage ved afgørelse 2012/629/EU. For så vidt angår SBU Azot og UralChem solgte de ikke den pågældende vare til Unionen i NUP.
(63)
Kommissionen fandt det ikke nødvendigt at fastslå, om hjemmemarkedssalg fandt sted i normal handel. De faktiske hjemmemarkedspriser viser da også allerede, at priserne på eksportsalg til tredjelandsmarkeder er dumpet. En undersøgelse af hjemmemarkedssalgets rentabilitet - hvorved den normale værdi ville skulle fastsættes (på grundlag af omkostninger og rimelig fortjeneste), hvis det skulle vise sig, at sådanne salg genererer underskud - kunne derfor kun have ført til en stigning i den normale værdi og således af den dumpingmargen, der var fastsat for eksport til tredjelandsmarkeder.
(64)
I forbindelse med en udløbsundersøgelse og en analyse af sandsynligheden for fornyet dumping er det tilstrækkeligt at fastslå, om der er sandsynlighed for fornyet dumping, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. Ifølge Kommissionen var det derfor ikke nødvendigt at analysere hjemmemarkedssalgets rentabilitet, og den undersøgte således ikke produktionsomkostningernes pålidelighed i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 5.
(65)
I lyset af disse overvejelser konkluderer Kommissionen, at de russiske eksporterende producenter i øjeblikket sælger den pågældende vare til dumpingpriser til tredjelande i Latinamerika, Østeuropa, Afrika og Asien. For så vidt angår de fire eksporterende producenter i stikprøven udgjorde deres gennemsnitlige eksportpris ab fabrik til tredjelande 201 EUR pr. ton i NUP, mens den gennemsnitlige hjemmemarkedssalgspris ab fabrik udgjorde 221 EUR pr. ton. Kommissionen mener derfor, at der er sandsynlighed for, at de russiske eksporterende producenters salg til Unionen også ville være til dumpingpriser, hvis de gældende foranstaltninger ophæves.
(66)
RFPA påstod, at sammenligningen af priser på det russiske hjemmemarked med russiske eksportpriser til tredjelande er meningsløs. I denne henseende mener Kommissionen dog, at disse priser er vigtige indikatorer, når det skal vurderes, hvordan fremtidig eksport til Unionen sandsynligvis vil udvikle sig, hvis foranstaltningerne udløber, idet russisk eksport til de fleste tredjelande ikke er pålagt en antidumpingtold. Eksportpriser til tredjelande er især et vigtigt element i denne overordnede vurdering, da der ikke foreligger pålidelige oplysninger om russisk eksport til Unionen i NUP, som forklaret i betragtning 52.
(67)
I denne henseende hævdede den russiske regering og Acron, at opretholdelsen af foranstaltningerne i forvejen er ulovlig, da sådanne foranstaltninger først og fremmest blev indført med forordning (EF) nr. 661/2008 ved at anvende den påståede ulovlige metode, hvor gaspriserne justeres til at fastsætte den normale værdi.
(68)
Som anført i betragtning 63 mente Kommissionen ikke, at det i denne undersøgelse var nødvendigt at afgøre, om hjemmemarkedssalget fandt sted i normal handel, hvilket muligvis ville betyde, den normale værdi ville skulle beregnes. Som Acron korrekt påpegede i sine bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger, udelukker dette ikke beregningen af en normal værdi, herunder nødvendige justeringer, i eventuelle fremtidige undersøgelser.
3.3.2. Uudnyttet kapacitet
(69)
Kommissionen fastslog de kendte russiske producenters uudnyttede kapacitet på følgende grundlag. Oplysningerne om uudnyttet kapacitet for så vidt angår de fire virksomheder i stikprøven var baseret på deres spørgeskemabesvarelser og om nødvendigt korrigeret efter kontrolbesøgene. Der blev taget højde for den samlede uudnyttede kapacitet for så vidt angår de anlæg, der fremstiller både ammoniumnitrat anvendt som gødning og ammoniumnitrat anvendt til industriformål (som f.eks. til fremstillingen af sprængstoffer), det såkaldte »Ammoniumnitrat med lav densitet«, der også er den pågældende vare, jf. betragtning 46. Tilsvarende blev der også taget højde for den uudnyttede kapacitet på de anlæg, der kun fremstiller ammoniumnitrat anvendt til industriformål. Endvidere var Kirovos samlede uudnyttede kapacitet inkluderet i beregningen af den uudnyttede kapacitet, da den uudnyttede kapacitet af andre typer ammoniumnitrat, der på nuværende tidspunkt ikke er omfattet af antidumpingforanstaltningerne (16), nemt kan anvendes til at fremstille ammoniumnitrat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90.
(70)
Ud af de resterende fem russiske producenter var der kun én virksomhed, der indsendte et individuelt svar om sin uudnyttede kapacitet til Kommissionen. RFPA indsendte oplysninger for de øvrige.
(71)
I de tilfælde hvor de faktiske produktionstal, som de russiske producenter, der ikke indgik i stikprøven, havde fremlagt, var højere end den indberettede kapacitet, blev den faktiske produktion anvendt som grundlag til at bestemme den faktiske kapacitet. Den indberettede kapacitet var i sådanne tilfælde beregnede kapaciteter (dvs. anlæggets forventede kapacitet), der ikke er blevet berigtiget efter anlæggenes opgradering, der resulterede i en forøget kapacitet.
(72)
På baggrund heraf fastslog Kommissionen, at de russiske eksporterende producenters samlede kapacitet udgjorde 9 592 000 ton i NUP, mens deres faktiske produktion (herunder ammoniumnitrat anvendt til industriformål og andre typer ammoniumnitrat, der på nuværende tidspunkt ikke er omfattet af antidumpingforanstaltningerne (17)) udgjorde 8 519 105 ton.
(73)
Som konsekvens heraf og i modsætning til RFPA's påstande om, at de eksporterende producenters installerede kapacitet udnyttes fuldt ud, havde de eksporterende producenter i NUP en uudnyttet kapacitet på 1 070 000 ton. Den sidstnævnte mængde svarer til 16,9 % af EU-forbruget (baseret på det beregnede forbrug i NUP på 6 350 000 ton, jf. afsnit 5.1 nedenfor).
(74)
I forbindelse med sin fremadrettede analyse fastslog Kommissionen dog også, at kapaciteten steg yderligere efter NUP med omkring 472 000 ton, fordi nogle eksporterende producenter i stikprøven installerede ny kapacitet. Den samlede uudnyttede kapacitet udgjorde dermed 24,3 % af EU-forbruget.
(75)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede RFPA, at der ikke eksisterer nogen uudnyttet kapacitet, eller at Kommissionen i det mindste burde undersøge det faktum, at der ikke eksisterede nogen beregnet kapacitet. RFPA var heller ikke enig i, at der var blevet installeret ny kapacitet efter NUP.
(76)
RFPA og de russiske eksporterende producenter indberettede deres installerede kapacitet på baggrund af en beregnet teoretisk kapacitet, der i nogle tilfælde tager højde for de seneste opgraderinger. Dette stod klart for Kommissionen efter kontrolbesøgene, og den tog højde herfor. For så vidt angår de russiske producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev den indberettede beregnede kapacitet godkendt for de russiske producenter, der ikke indgik i stikprøven, og hvis produktion lå under den indberettede kapacitet, som RFPA korrekt anførte i sine bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger. For så vidt angår andre producenter, der ikke indgik i stikprøven, og hvis indberettede faktiske produktionstal var højere end den indberettede kapacitet, blev den faktiske produktion anvendt som grundlag for at bestemme den reelle kapacitet. RFPA's oplysninger blev anvendt i forbindelse med de tre producenter, der ikke indgik i stikprøven og ikke indsendte nogen oplysninger om kapacitet og produktion.
(77)
Ifølge Kommissionen er dette en klar og sammenhængende tilgang til at bestemme russiske producenters samlede produktionskapacitet af den pågældende vare. Selv om det modsatte blev påstået, blev der anvendt den samme metode over for alle producenter. Hvis den faktiske produktion var højere end den indberettede beregnede kapacitet, f.eks. grundet en opgradering af produktionsanlæggene, ser Kommissionen ingen grund til, at der ikke reelt ikke kan tages højde for sådan yderligere kapacitet, eftersom det er åbenlyst, at den beregnede kapacitet er ukorrekt. Påstanden om, at denne metode angiveligt ikke er normal for markedet, anses ikke som et argument for ikke at tage højde for de faktiske produktionstal. Derudover er måden at beregne EU-erhvervsgrenens kapacitet på, som hævdet af RFPA, irrelevant for at kunne fastslå de russiske producenters samlede produktionskapacitet.
(78)
Blot fordi der i nogle sager ikke blev anvendt den indberettede beregnede kapacitet, og den blev erstattet af aktuelle, hovedsageligt kontrollerede produktionsoplysninger, betyder det ikke, at Kommissionen har anvendt begrebet om bedste foreliggende oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 18, selv om RFPA hævder det modsatte. For så vidt angår kapaciteten har Kommissionen anvendt alle de oplysninger, som de russiske producenter selv har indgivet, men den har anvendt en metode til at beregne den samlede produktionskapacitet, hvorved der ikke kun tages højde for den beregnede kapacitet, men også den faktiske produktion og kapacitet. Denne metode blev fastsat i det generelle dokument til fremlæggelse af oplysninger, og resultatet af metodens anvendelse for så vidt angår hver virksomhed og sågar hvert anlæg blev fremlagt for de pågældende virksomheder. Da Kommissionen fastsatte den samlede produktionskapacitet anvendte den således kun de oplysninger, som russiske producenter og RFPA havde fremlagt. Alle relevante oplysninger blev fremlagt, og der var derfor ingen grund til at ty til andre datakilder.
(79)
Generelt blev de oplysninger om kapacitet og produktion anvendt, som de producenter, der ikke blev undersøgt, indberettede i deres besvarelser. RFPA fremsatte bemærkninger om beregningen af kapaciteten hos visse virksomheder og anlæg. Med hensyn til producenten UralChem Kirovo hævdedes det, at den produktionsmængde i NUP, der blev fastsat i dokumentet til fremlæggelse af oplysninger, var ukorrekt. Kommissionen accepterede denne bemærkning og anvendte i stedet den produktionsmængde, der var angivet i de indsendte oplysninger efter fremlæggelsen af oplysninger. Der blev også taget højde for den tekniske rapport om kapaciteten, der blev fremlagt i forbindelse med kontrolbesøget, og som vedrørte det pågældende anlægs maksimale produktion af AN, som RFPA korrekt påpegede. Producenten UralChem Berezniki oplyste under kontrolbesøget, at der i kapacitetsberegningen blev brugt ti dage på vedligeholdelse. De bemærkninger om yderligere driftsstop, der blev modtaget efter fremlæggelsen af oplysninger, blev ikke begrundet og synes at være baseret på oplysninger fra en anden virksomhed. Bemærkningerne blev derfor afvist.
(80)
Ligeledes blev bemærkninger vedrørende visse flaskehalse i andre anlægs produktionsprocesser ikke underbygget og kunne ikke kontrolleres, og der blev derfor heller ikke taget højde for disse. Med hensyn til et særligt anlæg forekom flaskehalsen at vedrøre produktionen af salpetersyre. Selv under hensyntagen til den påståede maksimale produktion af salpetersyre ville det stadig være muligt at nå den af Kommissionen fastsatte kapacitet, eftersom der i produktionen af ét ton AN er behov for mindre end ét ton salpetersyre.
(81)
Med hensyn til den øgede kapacitet efter NUP hævdede RFPA, at kapacitetsforøgelsen var overvurderet for så vidt angik én producent, der havde investeret i en ny produktionslinje. Kommissionen baserede dog den forventede kapacitet på den engelske oversættelse af en teknisk rapport vedrørende denne nye produktionslinje, som virksomheden havde fremlagt under kontrolbesøget i virksomhedens lokaler, og rapporten blev derfor betragtet som pålidelig.
(82)
Acron hævdede, at den ikke havde nogen uudnyttet kapacitet af betydning, hvilket hovedsageligt skyldtes problemer med adgang til råvarer. Undersøgelsen viste dog, at råvarerne ikke kun blev brugt til fremstillingen af den pågældende vare, men også mange andre varer. I lyset af denne udbredte anvendelse og den dermed forbundne mulighed for nemt at anvende råvarerne i produktionen af den pågældende vare, blev disse angivelige problemer ikke betragtet som et element, der ville begrænse den samlede produktionskapacitet af den pågældende vare.
(83)
Ved at anvende metoden som beskrevet i de foregående betragtninger konkluderer Kommissionen, at der er tale om en betydelig overkapacitet. RFPA og Acrons argumenter kunne ikke begrundes og afvises.
(84)
Ifølge Kommissionen ville bortfaldet af de gældende foranstaltninger medføre, at mindst en del af denne uudnyttede kapacitet sandsynligvis vil blive anvendt og dirigeret til EU-markedet af de følgende grunde.
(85)
For det første er nogle af verdens største eksportmarkeder for AN (som f.eks. USA og Australien) fortsat beskyttet af antidumpingforanstaltninger mod russisk eksport. Derudover er det kinesiske marked stadig lukket for import af AN. Derfor er det usandsynligt eller umuligt, at russiske producenter eksporterer til disse markeder.
(86)
Den 22. maj 2014 offentliggjorde det amerikanske handelsministerium de foreløbige resultater af en administrativ undersøgelse af antidumpingtold (18), hvori det foreslås, at Acron og EuroChem ikke pålægges nogen told for så vidt angår deres eksport af AN til USA. Selv hvis dette forslag godkendes, vil de i øjeblikket gældende foranstaltninger fortsat finde anvendelse på alle andre eksporterende producenter fra Rusland. I henhold til afsnit 751, litra a) stk. 2, i den amerikanske toldtariflov »Tariff Act of 1930« vil ophævelsen af tolden for så vidt angår Acron og EuroChem derudover kun gælde for ét år, og den vil herefter blive underlagt endnu en årlig administrativ undersøgelse, der alt efter udfaldet muligvis vil medføre, at antidumpingtolden genindføres. Endelig har det amerikanske marked for AN, der anvendes som gødning, det seneste årti oplevet et fald på grund af voksende sikkerhedskrav, og fordi leverandørerne ikke længere ønsker at håndtere AN (19). Endvidere har de amerikanske AN-producenter nu adgang til billigere gas på grund af den skifergasudvinding, der er startet de seneste år. Acron og EuroChem vil derfor sandsynligvis møde stærk konkurrence og vil muligvis ikke kunne vinde væsentlige markedsandele i USA.
(87)
RFPA hævdede, at Ruslands andre vigtigste eksportdestinationer for AN, som Latinamerika (særligt Brasilien), Egypten og Tyrkiet stadig vil vokse betydeligt frem til 2017 sammenlignet med 2012. Den citerede en rapport, der forudså en samlet stigning på 15 % i efterspørgslen på AN for så vidt angår Brasilien, Egypten, Peru, Tyrkiet, Ecuador og Colombia samlet set. Stigningen svarer til 749 000 ton (dvs. fra 4 851 000 ton i 2012 til 5 600 000 ton i 2017), der er en gennemsnitlig stigning på 149 800 ton pr. år. Dette udgør dog kun 9,7 % af den beregnede årlige uudnyttede kapacitet for de russiske producenter. Ansøgeren påstod, at det stigende forbrug i disse lande til dels ville blive dækket af den fremtidige produktion på hjemmemarkedet, da de pågældende lande angiveligt har planlagt en række projekter til opbygning af deres egen produktionskapacitet af AN eller andre nitrogenbaserede gødninger. Uanset om disse projekter rent faktisk realiseres og i det mindste delvist dækker det stigende forbrug, er det Kommissionens opfattelse, at det forventede forbrug i de pågældende lande er af en størrelse, der kun til dels ville kunne absorbere de russiske producenters uudnyttede kapacitet.
(88)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede RFPA, at Kommissionen ikke tog hensyn til det stigende forbrug af russisk AN på andre tredjelandsmarkeder, navnlig i områder af det tidligere Sovjetunionen. På ét af de vigtigste markeder i dette område, Ukraine, er importen af russisk AN dog også pålagt en antidumpingtold. I juli 2014 blev tolden forlænget med fem år og toldniveauet forhøjet betydeligt. Så dette marked lukker endda endnu mere for import af russisk AN.
(89)
Derudover er priserne på andre markeder, som f.eks. i Kasakhstan, på et niveau, der gør det mere attraktivt for russiske eksporterende producenter at dirigere deres eksport til Unionen. Disse markeder er også meget mindre end EU-markedet. F.eks. udgør forbruget i Kasakhstan mindre end 4 % af EU-forbruget.
(90)
Endvidere blev det gjort gældende, at den forventede vækst på andre vigtige eksportdestinationer ikke var blevet beregnet korrekt. De anvendte oplysninger var dog baseret på den uafhængige rapport, der blev citeret i betragtning 87. Selv hvis disse tal som påstået skulle vise sig at være anslået for lavt, kan den forventede stigning i efterspørgslen stadig nemt blive dækket, idet kun en del af de russiske producenters uudnyttede kapacitet ville blive anvendt.
(91)
For det andet vil hjemmemarkedet sandsynligvis ikke absorbere den uudnyttede kapacitet. RFPA argumenterede, at forbruget i Rusland i henhold til samme rapport også fortsat ville være stort, at det forventes at stige i fremtiden, og at russiske producenter primært vil forsøge at efterkomme efterspørgslen på hjemmemarkedet. RFPA gentog dette argument efter fremlæggelsen af oplysninger. I NUP udgjorde salget på hjemmemarkedet dog 53 % af de russiske producenters samlede salg, og den forventede årlige stigning på 3 % inden for de næste 5 år (gennemsnitligt ca. 120 000 ton pr. år) kunne nemt blive dækket af den uudnyttede kapacitet, som russiske producenter allerede er i besiddelse af. Den forventede årlige stigning udgør mindre end 7,8 % af den beregnede årlige uudnyttede kapacitet, som de russiske producenter har efter NUP. Endvidere er den fremtidige stigning i forbruget kun en prognose og sker måske ikke eller sker i et langsommere tempo, eftersom der inden for de seneste fem år ifølge samme rapport er registeret betydelige udsving i forbruget på hjemmemarkedet sammenlignet med forbruget i EU eller tredjelande (20).
(92)
For det tredje er Unionen fortsat verdens vigtigste marked for AN, da det tegner sig for ca. 18 % af det globale forbrug. Unionens geografiske nærhed til Rusland samt den kendsgerning, at nogle russiske eksportører har veletablerede distributionskanaler, gør logistisk set eksporten nemmere.
(93)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod RFPA, at der burde tages højde for de angivelige tekniske handelshindringer for import af russisk AN til Unionen, navnlig forbuddet mod salg (i Tyskland) eller de strenge regler om opbevaring af AN i visse andre medlemsstater. I modsætning til RFPA's påstand gælder disse hindringer dog både for eksportører fra tredjelande og EU-producenter, uden forskelsbehandling, og de påvirker ikke importen uforholdsmæssigt. Disse hindringer har derudover ikke haft nogen indvirkning på EU-markedets samlede tiltrækningskraft, da det fortsat er blandt verdens største for så vidt angår forbrug. Kommissionen afviser derfor denne påstand.
(94)
Kommissionen konkluderer derfor, at de russiske producenter råder over en betydelig uudnyttet kapacitet, der højst sandsynligt vil blive anvendt til væsentlig øget eksport, hvis foranstaltningerne udløber.
3.3.3. Incitamenter til at omdirigere salgsmængder til Unionen
(95)
Prisniveauet i Unionen er i øjeblikket meget højere end i de vigtige tredjelande, som Rusland lige nu leverer til, og end på det russiske hjemmemarked. For så vidt angår de fire eksporterende producenter i stikprøven var deres gennemsnitlige eksportpris ab fabrik (201 EUR/ton) til tredjelande og den gennemsnitlige pris på hjemmemarkedet ab fabrik (221 EUR/ton) henholdsvis 34 % og 27 % lavere end den gennemsnitlige pris ab fabrik (303 EUR/ton) (se tabel 7) for EU-producenterne i stikprøven og også lavere end den gennemsnitlige pris ab fabrik for import fra Rusland til Unionen (se tabel 2) og fra tredjelande til Unionen (se tabel 3) i NUP.
(96)
Hvis foranstaltningerne ophæves, vil EU-priserne sandsynligvis falde som følge af den stigende import til lavere priser. I lyset af den dybe kløft mellem russiske eksporterende producenters eksportpriser til tredjelande og de priser, som russiske eksporterende producenter, eksporterende producenter fra tredjelande og EU-producenter forlangte på EU-markedet i NUP, synes det usandsynligt, at priserne på EU-markedet vil falde til et niveau, der i øjeblikket ses på de tredjelandsmarkeder, som russiske producenter eksporterer til. De russiske producenter vil derfor sandsynligvis bestræbe sig på at opnå en højere fortjenstmargen ved at sælge til Unionen. Som følge heraf vil de eksporterende producenter sandsynligvis have et incitament til at omdirigere en del af de eksportmængder, der i øjeblikket eksporteres til tredjelande (ca. 3 400 000 ton i NUP, svarende til mere end 50 % af EU-forbruget), til Unionen (21).
3.4. Konklusion
(97)
I lyset af betragtningerne i afsnit 3.3. konkluderer Kommissionen, at der er sandsynlighed for fornyet dumping og en betydelig stigning i eksportmængden til Unionen, hvis de gældende foranstaltninger udløber.
4. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(98)
EU-erhvervsgrenen blev defineret som kendte EU-producenter af AN i den betragtede periode.
(99)
Som anført i betragtning (19) blev fire virksomheder udvalgt til en stikprøve. Alle EU-producenter i stikprøven samarbejdede, indsendte spørgeskemabesvarelser inden for tidsfristerne og blev aflagt besøg i løbet af undersøgelsen. Derudover fremsendte Fertilisers Europe yderligere oplysninger om kapacitet, produktion og salg for så vidt angår de samarbejdsvillige producenter, der ikke indgik i stikprøven, samt beregninger for de resterende producenter. Kommissionen krydstjekkede disse oplysninger, hvor det var muligt, med oplysninger indsendt af andre interesserede parter og/eller offentligt tilgængelige oplysninger.
(100)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede RFPA, at den stikprøve, som Kommissionen havde udtaget, ikke var repræsentativ for EU-erhvervsgrenen. I denne påstand hævdes det, at de samme økonomiske indikatorer (navnlig rentabilitet) er forskellige for så vidt angår virksomhederne i stikprøven og den samlede EU-erhvervsgren.
(101)
Denne påstand kan ikke godtages. De fire virksomheder i stikprøven blev udvalgt på et objektivt grundlag ud fra deres produktionsmængde og salg af den pågældende vare i Unionen som fastsat i grundforordningen artikel 17, stk. 1. Stikprøveudtagningen har til formål at gøre det muligt for Kommissionens tjenestegrene at foretage en grundig undersøgelse af nogle af de skadevoldende faktorer for en repræsentativ del af EU-erhvervsgrenen inden for den tid, der er til rådighed. Den kendsgerning, at nogle skadesindikatorer kan være forskellige for så vidt angår virksomhederne i stikprøven og den samlede EU-erhvervsgrenen, betyder ikke, at stikprøven ikke er repræsentativ. Eftersom oplysningerne fra producenterne i stikprøven er blevet kontrolleret ved kontrolbesøg hos de pågældende virksomheder, anses oplysningerne for at være pålidelige. Under alle omstændigheder blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen ikke var i en skadelig situation i NUP, jf. betragtning 145.
(102)
Derudover påstod RFPA, at nogle af virksomhederne i stikprøven ikke samarbejdede med Kommissionen, da de ikke indsendte visse oplysninger eller kun indsendte delvise eller ukorrekte oplysninger. Som følge heraf anmodede RFPA om, at disse oplysninger ikke anvendtes til at drage konklusioner om EU-erhvervsgrenens situation, og at EU-erhvervsgrenen tillagde den manglende samarbejdsvilje belastende betydning, eller at indikatorerne for den samlede EU-erhvervsgren anvendtes.
(103)
Denne påstand kan ikke godtages. Kommissionen er tilfreds med de oplysninger, som virksomhederne i stikprøven har indsendt, og som er blevet kontrolleret ved kontrolbesøg hos de pågældende virksomheder og udgør en pålidelig del i vurderingen af EU-erhvervsgrenens situation.
5. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
5.1. EU-forbruget
(104)
Kommissionen fastsatte det åbenbare EU-forbrug på baggrund af i) EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet, der var baseret på oplysningerne fra ansøgeren, og ii) importen fra tredjelande, der var baseret på oplysninger fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6 (22).
(105)
EU-forbruget udviklede sig således:
Tabel 1
EU-forbruget (ton)
2010
2011
2012
NUP
Samlet EU-forbrug
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Indeks (2010 = 100)
100
93
93
89
Kilde: Oplysninger fra ansøgeren, kontrollerede oplysninger og oplysninger fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
(106)
Mellem 2010 og NUP faldt EU-forbruget af AN med 11 %, selv om produktionen af landbrugsprodukter ikke faldt tilsvarende. Der er tre hovedårsager til dette fald. For det første er der sket en forbedring inden for spredningsudstyr og -teknikker, og som følge heraf er der behov for en mindre mængde gødning pr. kvadratmeter land. For det andet kompenseres faldet i AN-forbruget med anvendelsen af andre gødninger som kalkammonsalpeter eller blandingsgødninger. For det tredje begrænser de sikkerhedsmæssige betænkeligheder og strenge regler vedrørende produktion og opbevaring anvendelsen af denne vare.
(107)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede RFPA om de yderligere oplysninger vedrørende datakilderne om forbrug, som Kommissionen havde fremlagt, og den 26. juni 2014 fandt der en høring sted under ledelse af høringskonsulenten. Efterfølgende påstod RFPA, at de af ansøgeren indsendte oplysninger var blevet indgivet for sent i processen, at de ikke var blevet kontrolleret, og at de var i modstrid med de oplysninger, som ansøgeren tidligere havde fremlagt. Desuden påstod RFPA, at disse oplysninger højst sandsynligt ikke indeholdt oplysninger om teknisk ammoniumnitrat og om blandinger af ammoniumnitrat med andre gødningsstoffer eller ikke-gødningsstoffer, eftersom de adskilte sig fra lignende oplysninger, som ansøgeren havde tilgang til og havde fremlagt for sine medlemmer. Derfor burde der ses bort fra disse, og de bedste foreliggende oplysninger burde anvendes i stedet for.
(108)
Denne påstand afvises. Kommissionen anvendte de oplysninger om EU-salg, som ansøgeren havde indsendt, og krydstjekkede oplysningerne med kontrollerede oplysninger fra producenterne i stikprøven. Disse tal blev lagt sammen med importtal med henblik på at fastsætte EU-forbruget. Derfor anses oplysningerne for at være pålidelige.
(109)
RFPA påstod også, at Kommissionens grundlag for beregning af det samlede EU-forbrug var ansat for lavt, og at forbruget ifølge en rapport offentliggjort af en uafhængig markedsanalytiker snarere var stigende end faldende. Nærmere bestemt svarer oplysningerne fra rapporten vedrørende Unionens efterspørgsel efter FGAN og EGAN (eksplosivsammensætning af ammoniumnitrat) for 2010 til Kommissionens oplysninger på omkring 7 100 000 ton, men de følgende år vil førstnævnte tal snarere stige end falde.
(110)
Denne påstand er ubegrundet, eftersom Kommissionen anvendte aktuelle oplysninger fra ansøgeren, som til dels blev kontrolleret, og tilgængelige statistiske oplysninger, og den anser disse oplysninger for at være pålidelige.
5.2. Mængde, priser og markedsandel for importen fra Rusland
(111)
Udviklingen i mængder, markedsandele og gennemsnitspriser vedrørende importen fra Rusland af den pågældende vare kan ses nedenfor:
Tabel 2
Importmængde (ton), markedsandel og priser
2010
2011
2012
NUP
Importmængde (ton)
164 658
134 060
200 542
199 604
Indeks
100
81
122
121
Markedsandel
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Indeks
100
88
130
137
Gennemsnitlig cif-pris (EUR/ton)
201
258
262
264
Indeks
100
128
130
131
Kilde: Databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
(112)
Importmængden fra Rusland steg med mere end 20 % i den betragtede periode. Markedsandelen steg med mere end 30 % fra 2,3 % i 2010 til 3,1 % i NUP. Cif-priserne steg fra 201 til 264 EUR pr. ton i den betragtede periode. Sammenlignes de gennemsnitlige russiske cif-eksportpriser til Unionen med EU-producenternes gennemsnitlige priser ab fabrik i NUP, ser det ud til, at de russiske priser underbyder EU-priserne. Den gennemsnitlige salgspris ab fabrik hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udgjorde 303 EUR pr. ton i NUP. Som anført i afsnit 3 havde næsten alle eksportende producenter, der solgte den pågældende vare, fået pristilsagn, og deres eksportpriser til EU blev bestemt af disse pristilsagn, der fastsætter minimumsimportpriserne. Derfor kan sådanne eksportpriser ikke anses for at være en pålidelig indikator til at gennemføre en pålidelig og meningsfuld underbudsberegning.
(113)
Efter fremlæggelsen af oplysninger udtalte RFPA, at Kommissionens beregninger af prisunderbud og målprisunderbud er ukorrekte, da de kræver adskillige justeringer (for almindelige toldafgifter, omkostninger efter import, vareforskelle, emballering og handelsled). RFPA bemærkede også, at der sammenlignet med en tidligere udløbsundersøgelse fra 2002 var anvendt en anden metode for så vidt angår brugen af justeringer. RFPA mente desuden, at eksportpriserne til Unionen fra en russisk producent, der ikke drager fordel af et tilsagn, samt eksportpriserne fra en russisk producent, der er fritaget fra antidumpingtold, burde anvendes med henblik på beregning af underbuddet.
(114)
I denne henseende skal det blot bemærkes, at Kommissionen ikke gennemførte nogen beregning af underbud og målprisunderbud af de grunde, der er nævnt i betragtning 112. Disse påstande er derfor ubegrundede.
5.3. Mængde, priser og markedsandel for import fra andre tredjelande
(115)
Importmængden fra andre tredjelande i den betragtede periode fremgår af nedenstående tabel. Tendenserne med hensyn til mængder og pris er også baseret på oplysninger fra Eurostat.
Tabel 3
Importmængde (ton), markedsandel og priser
2010
2011
2012
NUP
Andre tredjelande
Mængde i ton
348 100
312 043
295 139
285 962
Indeks
100
90
85
82
Markedsandel
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Indeks
100
96
91
93
Gennemsnitspris (cif)
201
270
279
275
Indeks
100
134
139
137
Kilde: Eurostat.
(116)
AN importeres hovedsageligt fra Ukraine, Georgien og Serbien. Antidumpingforanstaltningerne mod import af AN fra Ukraine udløb i 2012. Den samlede importmængde med oprindelse i andre tredjelande end Rusland faldt, og markedsandelen forblev nogenlunde stabil i den betragtede periode og lå over markedsandelen for importen af varer fra Rusland. Grunden hertil var, at forbruget faldt i samme periode. De samlede gennemsnitspriser ved import fra andre lande steg, og de russiske priser samt EU-priserne fulgte samme tendens.
5.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(117)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
(118)
Med henblik på skadesanalysen undersøges EU-erhvervsgrenens økonomiske situation på baggrund af makroøkonomiske indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelsen af den gældende dumpingmargen og genrejsning efter tidligere dumping) og mikroøkonomiske indikatorer (gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdsomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at rejse kapital). Førstnævnte er baseret på de oplysninger, som ansøgeren indsendte i den oprindelige anmodning om en fornyet undersøgelse, efterfølgende indsendelser og på statistikker, og de vedrører alle kendte EU-producenter. Sidstnævnte er baseret på oplysninger fra spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven, der blev kontrolleret i løbet af undersøgelsen.
5.4.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(119)
Den nuværende udløbsundersøgelse bekræfter resultaterne af de tidligere undersøgelser, der viste, at det er en vanskelig opgave at samle præcise og pålidelige oplysninger om kapacitet og produktion af den pågældende vare. Gødning i fast form opnås i partikuleringsanlægget (prilningstårn) efter produktionen af smeltet/flydende ammoniumnitrat gennem en kemisk synteseproces. Smeltemassen/væsken kan anvendes til at fremstille det faste produkt men også andre forarbejdede produkter, som f.eks. kalkammonsalpeter. Endvidere kan det faste produkt anvendes som gødning, men også til industriformål. Da der findes anlæg, som kan anvendes til flere formål, og som dermed gør det muligt hurtigt at skifte produktionen til eller fra andre gødninger, kan der forekomme statistiske uregelmæssigheder. En lav kapacitetsudnyttelse for så vidt angår den pågældende vare er derfor en mindre relevant indikator for EU-erhvervsgrenens samlede økonomiske situation.
(120)
Med forbehold for disse undtagelser var udviklingen i den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen således i den betragtede periode:
Tabel 4
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
NUP
Produktionsmængde (i ton)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Indeks
100
99
103
99
Produktionskapacitet (i ton)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Indeks
100
101
102
102
Kapacitetsudnyttelse
46 %
45 %
46 %
45 %
Indeks
100
98
100
98
Kilde: Oplysninger fra ansøgeren, spørgeskemabesvarelser og kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(121)
EU-erhvervsgrenens produktion af den pågældende vare forblev relativ stabil med omkring 7 000 000 ton mellem 2010 og NUP.
(122)
Produktionskapaciteten forblev også nogenlunde stabil i denne periode. I forbindelse med den produktionskapacitet, som EU-erhvervsgrenen indberettede, er der taget højde for den samlede produktionskapacitet af AN ikke kun for så vidt angår den pågældende vare, men også andre varer. Den faktiske kapacitetsudnyttelse af AN er da også betydeligt højere, når der tages højde for disse andre varer. Ifølge de kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven var kapacitetsudnyttelsen f.eks. omkring 20 procentpoint højere i den betragtede periode (fra 72 % i 2010 til 68 % i NUP).
5.4.2. Salgsmængde, markedsandel og vækst
(123)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet og markedsandelen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 5
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
NUP
Salgsmængde på EU-markedet (i ton)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Indeks
100
93
93
88
Markedsandel
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Indeks
100
100
100
99
Kilde: Oplysninger fra ansøgeren, spørgeskemabesvarelser og kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(124)
Salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med 12 % i NUP sammenlignet med de mængder, der blev solgt i 2010. Denne udvikling stemmer overens med den generelle tendens i retning af et faldende forbrug på EU-markedet af de grunde, der er nævnt i betragtning 106.
(125)
Eftersom både salg og forbrug faldt i den betragtede periode, forblev EU-erhvervsgrenens markedsandel nogenlunde stabil, og derfor oplevede EU-erhvervsgrenen ingen vækst.
5.4.3. Beskæftigelse og produktivitet
(126)
I henhold til kontrollede oplysninger fra de fire EU-producenter i stikprøven udviklede beskæftigelse og produktivitet sig således i den betragtede periode:
Tabel 6
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
NUP
Antal ansatte
1 253
1 110
1 128
1 105
Indeks
100
89
90
88
Produktivitet (enhed/ansat)
2 390
2 616
2 648
2 579
Indeks
100
109
110
107
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(127)
I den betragtede periode faldt antallet af ansatte i de fire virksomheder i stikprøven med 12 %, når 2010 sammenlignes med NUP. Da dette fald var større end faldet i produktionen, steg de produktiviteten målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat pr. år med 7 % mellem 2010 og NUP for så vidt angår EU-producenterne i stikprøven.
5.4.4. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(128)
Som nævnt i betragtning 52 fastsatte Kommissionen ikke dumpingmargenernes nuværende størrelse, da de russiske importpriser var baseret på tilsagn om mindstepriser og derfor upålidelige for en meningsfuld vurdering af, om der er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping, hvis antidumpingforanstaltningerne får lov til at udløbe.
(129)
Som det fremgår af de nuværende profitmargener (tabel 10) og store markedsandele (tabel 5), har EU-erhvervsgrenen rejst sig igen efter tidligere dumpingadfærd.
5.4.5. Salgspriser og faktorer, som påvirker hjemmemarkedspriserne
(130)
De vejede gennemsnitlige salgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 7
Salgspriser i Unionen
2010
2011
2012
NUP
Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen ab fabrik (EUR/ton)
204
291
305
303
Indeks
100
143
149
149
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
180-195 (23)
200
216
225
Indeks
100
108
113
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.
(131)
For så vidt angår EU-producenterne i stikprøven steg deres gennemsnitlige nettosalgspris i væsentlig grad mellem 2010 og 2012, men faldt en smule i NUP.
(132)
De gennemsnitlige produktionsomkostninger steg også, hovedsageligt fordi omkostningerne til gas, der er den vigtigste faktor, steg.
5.4.6. Arbejdskraftomkostninger
(133)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 8
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
NUP
Gennemsnitsløn pr. ansat (EUR)
31 909
37 764
40 938
41 736
Indeks
100
118
128
131
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.
(134)
Gennemsnitslønnen pr. ansat udviste en stigende tendens i den betragtede periode. Den største stigning fandt sted mellem 2010 og 2011, mens den mellem 2012 og NUP var på 3 procentpoint.
5.4.7. Lagerbeholdninger
(135)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 9
Lagerbeholdninger
2010
2011
2012
NUP
Slutlagre (i ton)
108 300
151 562
195 351
97 092
Indeks
100
140
180
90
Slutlagre som andel af produktionen
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Indeks
100
142
176
90
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.
(136)
Først steg slutlagret betydeligt i 2011 og 2012 sammenlignet med 2010, for derefter at falde med 10 % i NUP sammenlignet med 2010. Sammenlignet med produktionsniveauet fulgte slutlagret samme tendens fra 2010 til NUP.
5.4.8. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(137)
I den betragtede periode udviklede rentabiliteten, likviditeten, investeringerne og investeringsafkastet sig således for EU-producenterne i stikprøven:
Tabel 10
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
NUP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Indeks
100
178
150
123
Likviditet (EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Indeks
100
195
191
182
Investeringer (EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Indeks
100
88
78
96
Investeringsafkast
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Indeks
100
217
190
159
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven.
(138)
Kommissionen beregnede rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven som overskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med sådanne salg.
(139)
I den betragtede periode steg rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven fra 11,7 % i 2010 til 14,4 % i NUP. I den henseende påstod ansøgeren, at der i forbindelse med analysens målfortjeneste burde tages højde for en så kapitalintensiv industris behov for at opnå en tilfredsstillende forrentning af investeret kapital som forventet af investorerne. Denne påstand kunne ikke godtages, da analysens målfortjeneste skal være begrænset til den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå under normale konkurrencevilkår uden dumpingimport.
(140)
Nettolikviditeten er EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Likviditeten steg med 82 % mellem 2010 og NUP, selv om stigningen var mindre i NUP end i 2011 og 2012 (henholdsvis 13 og 5 procentpoint mindre).
(141)
Investeringerne fulgte en faldende tendens. Faldet var betydeligt større i 2011 og 2012, men var kun 4 % mindre i NUP end i 2010. Investeringer havde navnlig til formål at overholde stadig strengere miljømæssige krav.
(142)
Investeringsafkastet er den procentuelle fortjeneste af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Den fulgte nogenlunde rentabilitetstendensen i hele den betragtede periode.
(143)
Undersøgelsen afslørede, at EU-producenterne i stikprøven ikke havde vanskeligheder med at rejse kapital.
5.5. Konklusion om EU-erhvervsgrenens situation
(144)
I forordningen (EF) nr. 661/2008 blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenens økonomiske situation ikke led skade, og at de eksisterende antidumpingforanstaltninger for import af den pågældende vare fra Rusland var den vigtigste grund til denne positive situation.
(145)
Resultaterne af den nuværende udløbsundersøgelse bekræfter konklusionerne i den tidligere undersøgelse. Mellem 2010 og NUP var alle økonomiske indikatorer lige positive. EU-forbruget faldt, og importen fra Rusland steg, men EU-erhvervsgrenen formåede at opretholde en betydelig markedsandel og øge sin rentabilitet yderligere, selv om fortjenesten var lavere i 2012 og NUP, end den var i 2011, hvilket derfor antydede en faldende tendens. Produktionsomkostningerne steg hovedsageligt på grund af de stigende gaspriser (det vigtigste råmateriale til produktionen af den pågældende vare), men salgspriserne steg også og gjorde det muligt for EU-erhvervsgrenen at opnå en sund rentabilitet.
(146)
Som forklaret i betragtning 119 ff. kan oplysninger om kapacitetsudnyttelse ikke anvendes til at drage endelige konklusioner for så vidt angår EU-erhvervsgrenens situation, og alt i alt kan det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens tilstand overordnet set er sund, og at den på grund af de eksisterende antidumpingforanstaltninger ikke har lidt skade som følge af den russiske eksport af AN.
(147)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede RFPA og repræsentanterne for de russiske myndigheder, at EU-erhvervsgrenens positive situation, herunder dens eksport til tredjelande, støtter en konklusion om, at den ikke har lidt fornyet væsentlig skade. Kommissionen mener dog, at den nuværende positive økonomiske situation for EU-erhvervsgrenen, herunder dens eksportmængde til tredjelande, ikke automatisk udelukker, at situationen kan ændre sig i fremtiden, hvis de gældende foranstaltninger får lov at udløbe.
6. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
(148)
For at kunne vurdere sandsynligheden for fornyet skade, hvis de gældende foranstaltninger får lov at udløbe, blev den russiske eksports potentielle indvirkning på EU-markedet og EU-erhvervsgrenen analyseret i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(149)
I analysen blev der fokuseret på forbrugstendenserne på EU-markedet, uudnyttet kapacitet, handelsstrømme, EU-markedets tiltrækningskraft og de russiske producenters prispolitik.
6.1. Forbruget i Unionen
(150)
Sammenlignet med tidligere år faldt Unionens forbrug af den pågældende vare med 11 % i NUP. Dette fald i forbruget af den pågældende vare skyldtes anvendelsen af andre gødninger, landmændenes bedre udnyttelse af AN og sikkerhedsmæssige betænkeligheder. EU-erhvervsgrenen konkurrerer derfor med russiske varer på et marked med et faldende forbrug. Dette vil til gengæld sandsynligvis medføre et nedadgående pres på priserne.
(151)
Efter fremlæggelsen af oplysninger, og som nævnt i betragtning 109, var RFPA uenig med den konklusion, at forbruget i EU af den pågældende vare vil falde i fremtiden. Den rapport, som RFPA henviste til, antyder dog kun en marginal genoprejsning i efterspørgslen på nitrogenholdige gødninger og ikke nødvendigvis et øget forbrug af den pågældende vare. De stadig strengere miljø- og sikkerhedsmæssige krav, der finder anvendelse på opbevaringen og anvendelsen af ammoniumnitrat, det modenhedsniveau, som visse markeder har nået, samt de stadig mere effektive spredningsteknikker antyder, at forbruget af den pågældende vare ikke vil stige inden for den nærmeste fremtid, også selv om gødningsforbruget stiger og i den forbindelse særligt forbruget af nitrogenholdige gødninger. Derfor afvises denne påstand.
6.2. Uudnyttet kapacitet, handelsstrømme, EU-markedets tiltrækningskraft og prispolitik
(152)
I NUP fastsatte Kommissionen Ruslands uudnyttede kapacitet til at udgøre mere end 16,9 % af det samlede EU-forbrug af den pågældende vare (se betragtning 73 til 74). Denne kapacitet er blevet endnu større efter NUP og vurderes nu til at udgøre ca. 24,3 % af EU-forbruget.
(153)
Uden foranstaltningerne vil denne uudnyttede kapacitet højst sandsynligt blive anvendt til at producere betydelige ekstra mængder af AN til eksport til Unionen. Russiske producenter eksporterer allerede halvdelen af deres produktion til tredjelande. Det fremtidige forbrug på det russiske hjemmemarked forventes kun at stige med 3 % pr. år. Russiske eksportpriser ved salg til tredjelandsmarkeder er betydeligt lavere end de nuværende EU-priser. Hvis priserne på EU-markedet holder sig på et niveau, der ligger betydeligt over priserne på disse tredjelandsmarkeder, når foranstaltningerne udløber, vil russiske producenter have et stærkt incitament til ikke kun at anvende deres uudnyttede kapacitet til EU-markedet, men også til at omdirigere noget af deres nuværende eksport til tredjelande til EU-markedet.
(154)
Derudover er der grænser for yderligere russisk eksport til tredjelande. Nogle af de muligvis største eksportmarkeder for AN (Kina, USA og Australien) er ikke tilgængelige for russisk eksport (se betragtning 85). Det er usandsynligt, at den toldfrihed, som muligvis vil blive pålagt to russiske producenter i USA for ét år (se betragtning 86), vil medføre, at en betydelig del af den russiske eksport omdirigeres til USA, da gaspriserne på USA's hjemmemarked er faldet og forventes at forblive på et lav niveau pga. den stigende udnyttelse af skifergas og de eksisterende eksportrestriktioner for så vidt angår skifergas, der medfører, at gaspriserne på USA's hjemmemarked holdes på et lavt niveau (se også betragtning 86). Kinas marked er også stadig lukket for import af AN. Forbruget af AN på de nuværende russiske eksportmarkeder (hovedsageligt Latinamerika og navnlig Brasilien) forventes at vokse, men den russiske uudnyttede kapacitet er i øjeblikket to gange større end den forventede stigning i forbruget på disse markeder, og det er usandsynligt, at dette forventede ekstra forbrug (kun) vil blive dækket af russiske producenter. En række af Ruslands traditionelle eksportmarkeder, som f.eks. Egypten, Tyrkiet, Peru og Brasilien er også ved at opbygge deres egen produktionskapacitet af AN eller af andre nitrogenholdige gødninger (se betragtning 87).
(155)
Under alle omstændigheder har EU-markedet en større tiltrækningskraft end det latinamerikanske på grund af den geografiske nærhed og de veletablerede distributionskanaler. De betydeligt lavere fragtomkostninger resulterer da også i en højere fortjeneste til de russiske eksportører, der, hvis de får valget, ville foretrække at sælge til Unionen, såfremt prisniveauet i Unionen bliver ved med at være højere end i tredjelande.
(156)
I NUP beregnede Kommissionen den ikke skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen ved at lægge produktionsomkostningerne (fastsat på baggrund af kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven, jf. tabel 7) sammen med SG&A-omkostningerne og målfortjenesten.
(157)
I henhold til de kontrollerede oplysninger fra de fire EU-producenter i stikprøven udgør SA&G-omkostningerne mellem 5 % og 8 % af produktionsomkostningerne, og målfortjenesten for denne industri udgør 8 %, som fastsat i en tidligere undersøgelse (24).
(158)
Ifølge disse tal lå den ikke skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på mellem 257 EUR/ton og 264 EUR/ton i NUP.
(159)
Kommissionen konstaterer, at én af de to russiske eksporterende producenter, der i NUP var omfattet af en aftale om pristilsagn, solgte den pågældende vare til en pris, der var højere end minimumsimportprisen i tilsagnet. Samtidig solgte den anden eksporterende producent, der kun var omfattet af tilsagnet i en begrænset periode i NUP, den pågældende vare til en pris, der lå under mindsteimportprisen. Under sådanne omstændigheder er det uklart, hvordan de ville fastsætte deres priser, hvis tilsagnene udløber på samme tid som antidumpingforanstaltningerne. Det konstateres også, at mængderne fra de to eksporterende producenter var ubetydelige i NUP. Endvidere bør der tages højde for, at de andre russiske producenter uden foranstaltningerne sandsynligvis vil vende tilbage til EU-markedet, hvilket vil medføre, at det konkurrencedygtige pristryk på markedet stiger, herunder også for de to eksporterende producenter, der havde fået godkendt tilsagn i NUP.
(160)
Én af de afgørende faktorer for at kunne vurdere sandsynligheden for fornyet skade er den sandsynlige pris på denne yderligere eksport fra virksomheder, der ikke er omfattet af et pristilsagn. I NUP udgjorde russiske eksportpriser til tredjelande i gennemsnit 201 EUR/ton eller var 34 % lavere end EU-producenternes nuværende gennemsnitspris i Unionen. Disse russiske eksportpriser er bæredygtige, jf. betragtning 58. Russisk eksport fra virksomheder, der ikke er omfattet af et pristilsagn, ville uden antidumpingforanstaltninger blive indført på EU-markedet til en gennemsnitlig pris, der ligger under importpriserne fra tredjelande og også under de russiske importpriser i tilsagnet, som ligger i den høje ende af EU-erhvervsgrenens ikke skadevoldende målpris. Ellers ville de ikke være i stand til at vinde yderligere markedsandele. Da det nuværende prisniveau for import fra Rusland, der i øjeblikket er underlagt pristilsagn for så vidt angår én af de eksporterende producenter, svarer til den øvre ende af det ikke skadevoldende prisniveau, mener Kommissionen ud fra de nuværende tilgængelige oplysninger, at denne yderligere import vil finde sted til skadevoldende priser. Uanset EU-erhvervsgrenens nuværende fortjenstmargen ville sådanne sandsynlige priser bringe EU-erhvervsgrenens mulighed for at opnå en normal fortjeneste, som den kunne forvente at opnå uden dumpingimport, i fare.
(161)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod RPFA, at sammenligningen af russiske eksportpriser til tredjelande og EU-priser er meningsløs, da salg til samme markeder burde sammenlignes, og passende justeringer for toldsatser, handelsled osv. burde foretages.
(162)
Denne påstand kan ikke godtages. Kommissionen hævder ikke, at russisk eksport vil underbyde EU-priserne med 34 %, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe. Det er Kommissionens opfattelse, at der er sandsynlighed for, at russisk eksport uden foranstaltninger vil blive indført til Unionen til priser, der ligger under Unionens fremstillingsomkostninger plus en rimelig fortjenstmargen, og derfor vil de være skadevoldende. For de russiske eksportører vil disse priser stadig have større tiltrækningskraft end det nuværende niveau for priser ved salg til tredjemarkeder. De nuværende handelsstrømme vil derfor sandsynligvis blive omdirigeret.
(163)
Undersøgelsen har også vist, at de nuværende produktionsomkostninger, og derfor den nuværende ikke skadevoldende pris, sandsynligvis ikke vil falde inden for den nærmeste tid, da produktionsomkostningerne viste en stigende tendens i den betragtede periode (se tabel 7). I forbindelse med undersøgelsen blev der da heller ikke fundet noget tegn på, at denne tendens kan forventes at ændre sig.
(164)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde RFPA opmærksom på, at de dagen før fremlæggelsen havde indgivet oplysninger om faldende gasomkostninger i Unionen. RFPA nævnte især oplysninger fra et førende fagblad for gødningsmarkedet, ifølge hvilket priserne ved EU's gasknudepunkt snarere svarede til priserne på det hollandske gasmarked »Title Transfer Facility« (TTF) end til de ikke-repræsentative Waidhaus-priser. RFPA henviste også til de amerikanske gaspriser og kvartalsrapporten til investorerne for første kvartal 2014 fra Yara International, hvori det fremgår, at virksomheden forventer betydeligt lavere gasomkostninger.
(165)
Kommissionen gør opmærksom på, at det af den økonomiske undersøgelse, som nogle landbrugssammenslutninger har fremlagt (se afsnit 7 om Unionens interesser), fremgår følgende: »Unionens naturgaspriser er højere end i de fleste andre regioner og forventes at stige inden for den nærmeste fremtid«. For så vidt angår faldet i gasomkostningerne, som anført af Yara International, er dette et særtilfælde, da Yara-koncernen er en multinational koncern med adgang til forskellige kilder med billig gas uden for Unionen. Andre producenter af den pågældende vare, herunder navnlig dem i de østlige områder i EU, er afhængige af gas fra Rusland. Derfor er det stadig Kommissionen opfattelse, at der ikke er nogen overbevisende dokumentation for, at gaspriserne vil falde betydeligt for EU-producenterne inden for den nærmeste fremtid.
6.3. Konsekvenser af den forventede importmængde og de prismæssige virkninger, hvis foranstaltningerne ophæves
(166)
Da der vil blive eksporteret en betydelig mængde russisk AN til EU-markedet og til skadevoldende priser, vil EU-producenterne være tvunget til at sænke deres egne prise for at kunne opretholde deres salgsmængder og markedsandele. AN er også en vare, hvor konkurrencen mellem forskellige producenter hovedsageligt er baseret på pris.
(167)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod RFPA, at der burde tages højde for de angivelige tekniske handelshindringer for import af russisk AN til Unionen, navnlig forbuddet mod salg (i Tyskland) eller de strenge regler om opbevaring af AN i visse andre medlemsstater. Ifølge Kommissionen skal denne påstand afvises, da disse begrænsninger både vedrører eksportører fra tredjelande og EU-producenter, uden forskelsbehandling.
6.4. Konklusioner
(168)
På baggrund af undersøgelsens resultater, den uudnyttede kapacitet i forbindelse med en beskeden vækst i russisk forbrug, den begrænsede evne til at øge eksporten til tredjelande og EU-markedets tiltrækningskraft skønnes det, at der sandsynligvis vil forekomme fornyet dumpingimport fra Rusland, hvis foranstaltningerne ophæves.
(169)
Undersøgelsen viste også, at EU-erhvervsgrenen på nuværende tidspunkt ikke lider skade. Der er dog ingen tegn på, at denne positive situation vil kunne opretholdes, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe. I henhold til de markedsanalyser, som ansøgeren fremlagde, har markedspriserne for AN nu tværtimod nået deres højdepunkt og toppen af konjunkturcyklussen. Konjunkturcyklussen samt priserne forventes nu at falde. Nærmere bestemt synes priserne nu at falde efter at have steget støt hvert år siden 2009. Derfor vil det prisniveau og den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen har opnået i den betragtede periode, ikke blive opretholdt i den nærmeste fremtid. Samtidig vil produktionsomkostningerne forblive stabile eller stige yderligere, hvilket vil lægge yderligt pres på EU-erhvervsgrenen. På denne baggrund og grundet det faldende forbrug i Unionen vil en kraftig stigning i importen til meget lavere priser lægge et stort pres på industriens salgspriser og forårsage tab af betydelige markedsandele. Dette vil højst sandsynligt uvægerligt forårsage fornyet væsentlig skade.
(170)
Efter fremlæggelsen af oplysninger kritiserede RFPA Kommissionens anvendelse af den markedsanalyse, som ansøgeren havde fremlagt, og gjorde opmærksom på, at det forventede prisniveau i 2017-2018 vil ligne priserne i 2010 og være højere end priserne i årene inden. RFPA anførte også, at EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige rentabilitet i 2010 lå over målfortjenesten (12,8 %), og at kvartalsrapporten for 2014 fra Yara International viser lovende udsigter.
(171)
På grund af udløbsundersøgelsens fremtidige karakter er det svært at lave præcise prognoser for prisniveauet i 2017 og derefter. Uafhængige markedsanalyser viser dog, at prisniveauerne for den pågældende vare forventes at falde de næste to år. Dette samt produktionsomkostningernes forventede stigning vil sandsynligvis mindske den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen opnår på nuværende tidspunkt. Denne konklusion for prognosen gælder også uanset den kendsgerning, at EU-erhvervsgrenens fortjenstmargen i NUP og den betragtede periode var højere end målfortjenesten på 8 %, som blev fastsat i en tidligere undersøgelse. I den forbindelse er det irrelevant, at den udløbsundersøgelse, der ophævede antidumpingforanstaltningerne mod import af urinstof fra Rusland, ikke fandt nogen sandsynlighed for fornyet skade, eftersom hver sag skal vurderes ud fra sine egne forudsætninger og særlige forhold. Derudover er der i kvartalsrapporten for første kvartal 2014 fra Yara International til investorerne ikke speciel fokus på den pågældende vare, og den bør ikke betragtes som værende repræsentativ for EU-erhvervsgrenens forventninger til den pågældende vare. Derfor afvises denne påstand.
(172)
Repræsentanter for de russiske myndigheder og RFPA påstod, at Kommissionen ikke havde fremlagt positiv dokumentation, der støtter konklusionen om, at der vil ske fornyet dumpingimport af den pågældende vare, der vil forårsage fornyet skade for EU-erhvervsgrenen, hvis de gældende foranstaltninger får lov til at udløbe.
(173)
RFPA påstod også, at Kommissionen ikke havde etableret en årsagssammenhæng mellem foranstaltningernes ophævelse og sandsynligheden for fornyet skade. Tværtimod synes de eksterne elementer, der blev nævnt i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger (faldende forbrug, faldende priser, stigende produktionsomkostninger og lav kapacitetsudnyttelse), at være årsagerne til, at der sandsynligvis vil finde fornyet skade sted.
(174)
Kommissionen er uenig i denne vurdering. Sandsynligheden for fornyet skade, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe, er hovedsageligt begrundet i sandsynligheden for fornyet dumpingeksport fra Rusland i betydelige mængder og til priser, der, mens de stadig vil være fordelagtige for de russiske eksportører, vil være lavere end EU-priserne. Ved at nævne nogle eksterne faktorer i sin samlede vurdering identificerede Kommissionen blot andre faktorer, der kan have indflydelse på EU-markedet de kommende år og derved på EU-erhvervsgrenens situation, men det gør ikke den konklusion ugyldig, at der sandsynligvis vil finde skadelig dumping sted, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
7. UNIONENS INTERESSER
(175)
I henhold til grundforordningens artikel 21 undersøgte Kommissionen, om en opretholdelse af de gældende antidumpingforanstaltninger mod Rusland ville være i strid med Unionens interesser som helhed. Unionens interesser blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
(176)
Alle interesserede parter fik mulighed for at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 21, stk. 2.
(177)
I den oprindelige undersøgelse blev det fastslået, at det ikke var i strid med Unionens interesser at indføre foranstaltninger. Da denne undersøgelse er en fornyet undersøgelse, og foranstaltningerne har været gældende siden 1995, er det derfor med analysen muligt at vurdere enhver uønsket negativ indvirkning, som de eksisterende antidumpingforanstaltninger har haft på de berørte parter.
(178)
På dette grundlag blev det undersøgt om det til trods for konklusionerne om sandsynligheden for fornyet dumping og fornyet skade var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at opretholde de gældende foranstaltninger.
7.1. EU-erhvervsgrenens interesser
(179)
De eksisterende foranstaltninger har bidraget til en stor tilbagegang i dumpingimport fra Rusland og har aflastet EU-erhvervsgrenen. Det blev konstateret, at EU-erhvervsgrenen var i en økonomisk set sund situation, der hovedsageligt viste sig ved varig fortjeneste. Det er dog vigtigt at bemærke, at nogle EU-producenters fortjenester allerede er betydeligt mindre end EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige fortjeneste, og at de endda ligger under målfortjenesten på 8 %.
(180)
Hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe, vil EU-erhvervsgrenen højst sandsynligt opleve øget urimelig konkurrence fra de russiske producenter. Ophævelsen af foranstaltninger vil uden tvivl føre til en hurtig forværring af deres økonomiske situation. Det er derfor ikke i EU-erhvervsgrenens interesse at ophæve foranstaltningerne.
7.2. Importørernes interesser
(181)
I forbindelse med den tidligere undersøgelse blev det fastslået, at indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis ikke vil have alvorlig negativ indvirkning på situationen for importørerne og brugerne i Unionen. E.F.I.A. gav sig til kende som en interesseret part og anmodede om, at foranstaltningerne får lov at udløbe af følgende grunde:
-
foranstaltningerne har været gældende i næsten 20 år og har haft den ønskede virkning at beskytte EU-producenterne
-
rundet det stigende forbrug på det russiske hjemmemarked, er der ingen risiko for, at russiske produkter vil blive omdirigeret til Unionen
-
der er i brugernes interesse, at de har adgang til forskellige leverandører og dermed har et større udvalg.
(182)
Disse påstande bør afvises. Det er korrekt, at EU-erhvervsgrenen i øjeblikket ikke lider nogen væsentlig skade. En udløbsundersøgelse har dog til formål at besvare spørgsmålet om, hvad der ville ske i fremtiden, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe. I den henseende kan EU-erhvervsgrenens nuværende resultater kun anvendes som afgørende indikator for den fremtidige udvikling, i det omfang de gør det muligt at vurdere den ikke skadevoldende pris.
(183)
Importører og forhandlere i Unionen har adgang til en rækker kilder inden og uden for Unionen, herunder Rusland. Rusland er det eneste land, som der er indført foranstaltninger imod.
7.3. Brugernes interesser
(184)
En række brugere gav sig til kende. Nogle af disse anmodede dog kun om at blive anerkendt som interesserede parter og udtalte sig ikke særligt om Unionens interesser. To nationale sammenslutninger gav udtryk for, at det ikke længere var i deres interesse, at de eksisterende foranstaltninger opretholdes, når de har været gældende så mange år.
(185)
Grundene hertil var følgende:
-
en stor indvirkning, som gødninger har på landmændenes produktionsomkostninger (mellem 7 % og 42 % af deres variable omkostninger afhængigt af afgrødetypen)
-
muligheden for køb af gødninger til en pris, der er ca. 15-20 EUR lavere, end de priser, som EU-producenterne forlanger
-
uligheden for adgang til en lidt anderledes vare (russiske gødningspiller er efter sigende en smule mindre end Unionens og er dermed egnede til anvendelse i visse produktioner)
-
muligheden for adgang til forskellige leverandører, hvorved konkurrencen øges, og oligopoler og prisfastsættelser undgås.
(186)
Disse påstande kan ikke godkendes af samme grunde, der er nævnt i betragtning 182 og 183. Kommissionen har ikke kendskab til nogen konkurrencebegrænsende adfærd blandt EU-producenterne, der konkurrerer frit på EU-markedet.
(187)
Der var ingen landmænd, der besvarede brugerens spørgeskema. Derfor kunne den præcise indvirkning, som gødninger som helhed og især AN har på landmændenes produktionsomkostninger, ikke kontrolleres. Derfor kunne den angivelige store positive indvirkning, som lavere AN-priser har på landmændenes produktionsomkostninger, ikke bekræftes. På baggrund af de oplysninger, der foreligger Kommissionen, udgør AN kun omkring 21 % af det samlede EU-forbrug af alle nitrogenholdige gødninger (ammoniumnitrat, kalkammonsalpeter, urinstof, urinstof AN-opløsning, NPK/NP/NK, osv.) (25). I betragtning af at der også er andre gødninger (med højere kalium- og phosphatindhold), vurderes andelen af AN i alle gødninger, som landmændene i Unionen bruger, at være under 21 %. Det er derfor rimeligt at konkludere, at den indvirkning, som de nuværende foranstaltninger har på Unionens landmænd, ikke er af stor betydning.
(188)
Selv hvis adgangen til billigere gødninger inden for nærmeste fremtid skulle vise sig at være i landmændenes interesse, er der endvidere på kort/mellemlang sigt en sandsynlighed for fornyet skade for EU-erhvervsgrenen med risiko for, at nogle af de mere sårbare EU-producenter fra visse regioner i Unionen måske må indstille deres aktiviteter. Dermed ville brugernes/landmændenes udvalg af leverandører blive endnu mindre, og de vil måske blive afhængige af russisk eksport, hvilket i så fald sandsynligvis vil øge priserne.
(189)
Én brugersammenslutning indsendte en undersøgelse fra en uafhængig økonomisk konsulentvirksomhed, ifølge hvilken ophævelsen af de gældende foranstaltninger vil medføre et fald i EU-priserne på gødninger til fordel for brugerne, en begrænset stigning i importmængder og en svag negativ indflydelse for EU-producenter, der dog vil blive kompenseret af de solide fortjenstmargener, som de i øjeblikket opnår. Det bør dog bemærkes, at nogle af de antagelser, som lægges til grund for vurderingen i den økonomiske undersøgelse, ikke stemmer overens med undersøgelsens resultater. I undersøgelsen blev det fastslået, at eksportprisen på AN fra Rusland til tredjelande er lavere end den estimerede pris i den økonomiske undersøgelse. Værdierne for den fastlagte kapacitet i Rusland og det potentielle forbrug på hjemmemarkedet adskiller sig også fra dem, der er blevet anvendt til at simulere virkningen af foranstaltningernes ophævelse. Vurderingen i undersøgelsen kan derfor kun i begrænset omfang anvendes til at drage afgørende konklusioner.
(190)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede en række sammenslutninger af landmænd om en høring med Kommissionen og fremlagde en let ændret udgave af den i den foregående betragtning nævnte undersøgelse, hvori der tages der hensyn til Kommissionens oplysninger i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger.
(191)
Den ændrede udgave synes at bekræfte Kommissionens antagelse om, at den russiske eksportpris vil falde til et niveau, som ligger i nærheden af priserne på det russiske hjemmemarked, dvs. 221 EUR pr. ton. Dette vil tvinge EU-producenterne til at sænke deres priser for at undgå at miste markedsandele.
(192)
Repræsentanterne for landmændene forklarede deres svære situation, hvor de konkurrerer med landbrugsprodukter fra producenter i tredjelande uden dog i modsætning til EU-producenterne af den pågældende vare at være beskyttet af antidumpingforanstaltninger. Hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe, forventer de, at prisen på den pågældende vare falder, og at de negative konsekvenser for EU-producenterne vil blive opvejet af fordelene for landmændene, der består af en gruppe af brugere, som beskæftiger millioner af mennesker i Unionen. Repræsentanterne for landmændene nævnte også, at hvis prisen på den pågældende vare falder, vil de foretrække at købe den pågældende vare frem for billigere og mere forurenende gødning, som f.eks. urinstof eller opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat. Dette ville være til gavn for miljøet. De foreslog, at hvis foranstaltningerne opretholdes, bør de suspenderes (som var tilfældet i en anden undersøgelse om importen af siliciummangan fra Kina, Kasakhstan og Ukraine (26)).
(193)
Kommissionen overvejede nøje de argumenter, som repræsentanterne for landmændene havde fremlagt. Der er ingen tvivl om, at landmænd i Unionen har adgang til den pågældende vare, som ikke kun fremstilles af russiske eksporterende producenter, men også af EU-producenter og producenter fra tredjelande. Men frem for alt, som bekræftet ved høringen den 19. juni 2014 og i modsætning til antagelsen i den økonomiske undersøgelse, er der ingen garanti for, at et eventuelt indledende potentielt fald i prisen på den pågældende vare (hvis de gældende foranstaltninger får lov at udløbe) vil blive overført til de endelige brugere. Når landmænd køber den pågældende vare, køber de den ofte fra distributører uden at vide, hvor den stammer fra, så længe den opfylder deres krav (for så vidt angår pille- eller granulatstørrelse osv.). Hvis foranstaltningerne får lov at udløbe, er det derfor højst sandsynligt, at der ville ske fornyet skade for EU-producenter af den pågældende vare, men der er ingen garanti for, at brugerne overhovedet ville få nogen gavn heraf.
(194)
Antidumpingforanstaltningerne mod importen af den pågældende vare har eksisteret i mange år og har ikke forårsaget urimeligt store udgifter for landmændene, der kunne have bragt deres eksistens i fare. I forbindelse med analysen af EU's interesser blev proportionalitetsfaktoren ved at opretholde foranstaltningerne vurderet under hensyntagen til forskellige og nogle gange modstridende interesser. Det er i EU-producenternes interesse, at foranstaltningerne opretholdes, da mange af dem ville skulle indstille deres aktiviteter, hvis foranstaltningerne ophæves. Så set ud fra et proportionalitetsperspektiv, eftersom Kommissionen ikke har noget bevis for, at der påløber landmændene urimeligt store udgifter på grund af foranstaltningerne, er det i Unionens interesse, at foranstaltningerne opretholdes. I hvert fald erkendte landmændene, at de ville foretrække at have forskellige leveringskilder, og at det ikke ville være i deres interesse, hvis EU-erhvervsgrenen forsvandt fra markedet.
(195)
Endelig er der som nævnt i betragtning 193 ikke noget bevis for, at ophævelsen af foranstaltninger ville føre til et prisfald for så vidt angår AN, og at dette prisfald ville blive overført til brugerne og dermed føre til et skifte fra AN til andre mere forurenende gødninger. Derfor er den angiveligt positive miljømæssige virkning ikke begrundet. Under alle omstændigheder ville denne miljømæssige virkning ikke være af et sådan omfang, at det ville være imod EU's samlede interesse, at foranstaltningerne opretholdes. For så vidt angår forslaget om at suspendere foranstaltningerne, er dette ikke muligt, fordi kravene i grundforordningens artikel 14, stk. 4, ikke er opfyldt i denne sag.
(196)
På denne baggrund konkluderer Kommissionen, at det ikke ville være i brugernes interesse at ophæve foranstaltningerne, eller at brugernes fordele i det mindste ikke ville kunne opveje de ulemper, som ville opstå for EU-erhvervsgrenen.
7.4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(197)
I lyset af betragtning 179 til 195 konkluderes det, at der ikke er nogen tvingende grunde i forbindelse med EU's interesser til ikke at opretholde de gældende antidumpingforanstaltninger.
8. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(198)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger opretholdes. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
(199)
Efter fremlæggelsen af oplysninger foreslog én russisk producent, der ikke blev udvalgt til at indgå i stikprøven, Kommissionen at indlede forhandlinger om et tilsagn og foreslog en mindstepris og et kvantitativt loft. Grundforordningen indeholder dog ikke noget retsgrundlag for at godkende et tilbud om tilsagn i forbindelse med en udløbsundersøgelse, da foranstaltningernes form ikke kan ændres. Den pågældende producent kunne ansøge om en interimsundersøgelse på baggrund af grundforordningens artikel 11, stk. 3, hvis den mener betingelserne for en sådan undersøgelse er opfyldt.
(200)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede Acron-gruppen Kommissionen om at afslutte procedurerne for så vidt angår denne virksomhed, da Acron befinder sig i en anden situation end de andre russiske producenter. Resultaterne af undersøgelsen viser dog, at Acron er i samme situation som de andre russiske producenter. Derudover indeholder grundforordningens artikel 11, stk. 2, ikke noget retsgrundlag for at skelne mellem de forskellige eksporterende producenter.
(201)
Derfor og på baggrund af konklusionerne vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade fastslås det i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, at de antidumpingforanstaltninger mod import af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland, der er indført ved forordning (EF) nr. 661/2008, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 989/2009, bør opretholdes i en periode på yderligere fem år.
(202)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 og ex 3105 90 20, og med oprindelse i Rusland.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til faste beløb som angivet i punkt a), b) og c):
a)
For varer fremstillet af Open Joint Stock Company (OJSC) »Azot«, Novomoskovsk, Rusland, eller Open Joint Stock Company (OJSC) »Nevinnomyssky Azot«, Nevinnomyssk, Rusland, og enten solgt direkte til den første uafhængige kunde i EU eller af EuroСhem Trading GmbH, Zug, Schweiz, eller via Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company »EuroСhem«, Moskva, Rusland, eller EuroСhem Trading GmbH, Zug, Schweiz, til den første uafhængige kunde i EU (Taric-tillægskode A522):
Varebeskrivelse
KN-kode
Taric-kode
Fast toldbeløb (EUR pr. ton)
Ammoniumnitrat, ikke i vandig opløsning
3102 30 90
-
32,82
Blandinger af ammoniumnitrat med calciumcarbonat eller andre uorganiske stoffer uden gødningsværdi, med indhold af nitrogen på over 28 vægtprocent
3102 40 90
-
32,82
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent
3102 29 00
10
32,82
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent
3102 60 00
10
32,82
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent
3102 90 00
10
32,82
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent, uden indhold af phosphor og kalium
3105 10 00
10
32,82
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på under 3 vægtprocent
3105 10 00
20
31,84
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 10 00
30
30,85
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 10 00
40
29,87
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 12 vægtprocent
3105 10 00
50
28,88
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og indhold af kalium bestemt som K2O på under 3 vægtprocent
3105 20 10
30
31,84
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/indhold af kalium bestemt som K2O på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 20 10
40
30,85
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/indhold af kalium bestemt som K2O på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 20 10
50
29,87
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og indhold af kalium bestemt som K2O på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 12 vægtprocent
3105 20 10
60
28,88
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på under 3 vægtprocent
3105 51 00
10
31,84
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 51 00
20
30,85
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 51 00
30
29,87
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 10,40 vægtprocent
3105 51 00
40
29,41
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på under 3 vægtprocent
3105 59 00
10
31,84
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 59 00
20
30,85
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 59 00
30
29,87
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 10,40 vægtprocent
3105 59 00
40
29,41
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på under 3 vægtprocent
3105 90 20
30
31,84
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 90 20
40
30,85
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 90 20
50
29,87
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 12 vægtprocent
3105 90 20
60
28,88
b)
For varer fremstillet af JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Taric-tillægskode A959):
Varebeskrivelse
KN-kode
Taric-kode
Fast toldbeløb (EUR pr. ton)
Ammoniumnitrat, ikke i vandig opløsning
3102 30 90
-
47,07
Blandinger af ammoniumnitrat med calciumcarbonat eller andre uorganiske stoffer uden gødningsværdi, med indhold af nitrogen på over 28 vægtprocent
3102 40 90
-
47,07
For varer nævnt i stk. 1, fremstillet af JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, som ikke er nævnt i tabellen ovenfor, betales der ikke antidumpingtold.
c)
For alle andre virksomheder (Taric-tillægskode A999):
Varebeskrivelse
KN-kode
Taric-kode
Fast toldbeløb (EUR pr. ton)
Ammoniumnitrat, ikke i vandig opløsning
3102 30 90
-
47,07
Blandinger af ammoniumnitrat med calciumcarbonat eller andre uorganiske stoffer uden gødningsværdi, med indhold af nitrogen på over 28 vægtprocent
3102 40 90
-
47,07
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent
3102 29 00
10
47,07
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent
3102 60 00
10
47,07
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent
3102 90 00
10
47,07
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent, uden indhold af phosphor og kalium
3105 10 00
10
47,07
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på under 3 vægtprocent
3105 10 00
20
45,66
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 10 00
30
44,25
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 10 00
40
42,83
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/eller indhold af kalium bestemt som K2O på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 12 vægtprocent
3105 10 00
50
41,42
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og indhold af kalium bestemt som K2O på under 3 vægtprocent
3105 20 10
30
45,66
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/indhold af kalium bestemt som K2O på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 20 10
40
44,25
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og/indhold af kalium bestemt som K2O på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 20 10
50
42,83
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 og indhold af kalium bestemt som K2O på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 12 vægtprocent
3105 20 10
60
41,42
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på under 3 vægtprocent
3105 51 00
10
45,66
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 51 00
20
44,25
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 51 00
30
42,83
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 10,40 vægtprocent
3105 51 00
40
42,17
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på under 3 vægtprocent
3105 59 00
10
45,66
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 59 00
20
44,25
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 59 00
30
42,83
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af phosphor bestemt som P2O5 på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 10,40 vægtprocent
3105 59 00
40
42,17
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på under 3 vægtprocent
3105 90 20
30
45,66
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på 3 vægtprocent eller derover, men under 6 vægtprocent
3105 90 20
40
44,25
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på 6 vægtprocent eller derover, men under 9 vægtprocent
3105 90 20
50
42,83
Gødninger i fast form med indhold af ammoniumnitrat på over 80 vægtprocent og indhold af kalium bestemt som K2O på 9 vægtprocent eller derover, men ikke over 12 vægtprocent
3105 90 20
60
41,42
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (27), reduceres det i stk. 2 fastsatte toldbeløb med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
4. Uanset stk. 1 gælder den endelige antidumpingtold ikke for importerede varer, der overgår til fri omsætning i overensstemmelse med artikel 2.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Importerede varer, der er angivet til overgang til fri omsætning og faktureret af virksomheder, som har afgivet tilsagn, der er godtaget af Kommissionen, og hvis navne er opført i afgørelse 2008/577/EF, som ændret, undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at:
-
varerne er fremstillet, afsendt og faktureret direkte af nævnte virksomheder til den første uafhængige kunde i Unionen, og
-
sådanne importerede varer ledsages af en tilsagnsfaktura, som er en handelsfaktura, som mindst indeholder de elementer og den erklæring, der er fastlagt i bilaget til denne forordning, og
-
de varer, der angives og forelægges toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen på tilsagnsfakturaen.
2. Der opstår en toldskyld på tidspunktet for godtagelsen af angivelsen om overgang til fri omsætning:
-
hvis det i forbindelse med den import, der er beskrevet i stk. 1, fastslås, at én eller flere af betingelserne i nævnte stykke ikke er opfyldt, eller
-
hvis Kommissionen trækker sin godtagelse af tilsagnet tilbage i henhold til artikel 8, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1225/2009 med en forordning eller afgørelse, som henviser til særlige transaktioner og erklærer de pågældende tilsagnsfakturaer ugyldige.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2014.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 999/2014
ze dne 23. září 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2022/95 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska. Na základě dalšího šetření, v rámci kterého se zjistilo, že se clo nepromítá do ceny výrobku, byla opatření pozměněna nařízením Rady (ES) č. 663/98 (3). V návaznosti na první přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 a první prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen základní nařízení) uložila Rada nařízením (ES) č. 658/2002 (4) konečné antidumpingové clo z dovozu dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska ve výši 47,07 EUR za tunu. Následně byl proveden prozatímní přezkum definice výrobku podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení a nařízením Rady (ES) č. 945/2005 (5) bylo z dovozu pevných hnojiv kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 pocházejících z Ruska, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, uloženo konečné antidumpingové clo v rozmezí od 41,42 EUR za tunu do 47,07 EUR za tunu.
(2)
Po druhém přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 a druhém částečném prozatímním přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada zachovala platná opatření nařízením (ES) č. 661/2008 (6). Clo se nezměnilo s výjimkou skupiny EuroChem (7), pro niž se pevná částka cla pohybovala mezi 28,88 EUR a 32,82 EUR za tunu.
(3)
Rozhodnutím 2008/577/ES (8) Evropská komise (dále jen Komise) přijala závazky na množstevní stropy, které nabídli ruští výrobci JSC Acron a JSC Dorogobuž, členové holdingové společnosti Acron (dále společně jen Acron), a skupina EuroChem. Rozhodnutím 2012/629/EU (9) Komise odvolala přijetí závazku nabídnutého skupinou EuroChem z důvodu neproveditelnosti závazku.
(4)
Rozsudkem ze dne 10. září 2008 (10), ve znění rozsudku ze dne 9. července 2009 (11) Tribunál zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, pokud se týká podniku JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), který je součástí OJSC UCC UralChem (UralChem). Nařízením (ES) č. 989/2009 (12) Rada odpovídajícím způsobem změnila nařízení č. 661/2008. V důsledku toho se u společnosti Kirovo vztahuje antidumpingové clo (47,07 EUR za tunu) pouze na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (13) antidumpingových opatření obdržela Komise žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo dne 28. března 2013 sdružení výrobců hnojiv v Unii „Fertilisers Europe“ (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii představujících více než 25 % celkové výroby dotčeného výrobku.
(6)
Žádost byla zdůvodněna tím, že důsledkem ukončení účinnosti opatření bude s největší pravděpodobností další pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(7)
Po poskytnutí informací Sdružení ruských výrobců hnojiv (dále jen „RFPA“) namítlo, že žádost o přezkum podpořila jen část výrobců dusičnanu amonného jako hnojiva (FGAN) v Unii a že výrobci v Unii všech stupňů dusičnanu amonného a jiných hnojiv s obsahem dusičnanu amonného představují objem třikrát větší než je objem žadatele. Tato námitka je však neopodstatněná, jelikož žadatel a podporovatelé žádosti jsou výrobci FGAN stejně jako ostatních výrobků, jichž se týká tento přezkum před pozbytím platnosti. Žádost proto podpořili nejen výrobci FGAN, ale také výrobci jiných typů dotčeného výrobku a kvantitativní práh pro zahájení přezkumu byl splněn.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je zdůvodněno dostatečnými důkazy, a dne 12. července 2013 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen oznámení o zahájení přezkumu) (14) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(9)
RFPA předložilo připomínky k platným opatřením a napadlo jejich legalitu před zahájením šetření. Tatáž strana rovněž tvrdila, že neexistují žádné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, které by vyplývaly z údajů zaslaných Komisi před zahájením přezkumu o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti.
(10)
Útvary Komise odpověděly této zúčastněné straně, že názory jiných stran, než je žadatel, podrobně zkoumají až po zahájení šetření.
(11)
Tatáž zúčastněná strana také požádala o přístup k žádosti o přezkum před pozbytím platnosti ve znění podaném dne 28. března 2013, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, jakož i k písemnému upozornění na nedostatky, které vydaly útvary Komise žadatelům k jejich žádosti o přezkum před pozbytím platnosti, aby mohla lépe využít svých práv na obhajobu. Útvary Komise informovaly zúčastněnou stranu, že rozhodnutí zahájit šetření vycházelo pouze z konsolidovaného znění žádosti, do něhož již byla zakomponována reakce na písemné upozornění na nedostatky. Dřívější znění a předlohy jsou irelevantní. Neumožnění přístupu k dřívějšímu znění a k dopisu by neznamenalo porušení práva této strany na obhajobu. Uvedená strana požádala úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby zasáhl ve věci tohoto údajného porušení práva na obhajobu. Úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
(12)
Zúčastněná strana také požádala o zpřístupnění žádostí o přezkum před pozbytím platnosti týkajících se dalších dvou různých řízení. Tato strana tvrdila, že tyto žádosti byly zamítnuty jako neodůvodněné a že přístup k těmto dokumentům by jí umožnil porovnat okolnosti těchto dvou případů s tímto přezkumem, pochopit, jak Komise analyzovala dostatečnou podloženost žádostí v jednotlivých případech, a tím přiměřeně vykonávat svá práva na obhajobu. Strana obdržela od útvarů Komise vysvětlení a úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
1.4 Šetření
1.4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(13)
Šetření týkající se pokračování a obnovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 30. června 2013 (dále jen období přezkumného šetření nebo OPŠ). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 30. června 2013 (dále jen posuzované období).
(14)
Po poskytnutí informací sdružení RFPA tvrdilo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti, který vedl k nařízení (ES) č. 661/2008, došlo k neopodstatněné změně v metodice, jelikož období posuzované v rámci uvedeného přezkumu bylo delší.
(15)
Komise se domnívá, že okolnosti, jak je uvádí RFPA, nepředstavují změnu metodiky ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení. V každém případě by se mělo poznamenat následující. Komise běžně postupuje tak, že posuzované období obvykle pokrývá období přezkumného šetření a tři předcházející kalendářní roky, ledaže období přezkumného šetření samo pokrývá značnou část předchozího kalendářního roku. Jelikož nastala právě tato druhá situace, lze výjimečně zohlednit čtyři kalendářní roky. Tak tomu bylo v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti. Toto tvrzení se proto odmítá.
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(16)
V oznámení o zahájení řízení Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se jí přihlásily a mohly se tak zúčastnit šetření. Kromě toho Komise zvlášť informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány Ruska (dále jen dotčená země), známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je, aby se zúčastnili.
(17)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise nebo u úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod.
1.4.3 Výběr vzorku
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě výroby v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období přezkumného šetření. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii se sídlem ve Francii, Litvě, Polsku a Spojeném království (15), kteří představují přibližně 42 % výroby Unie a 41 % prodeje v Unii. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(20)
Jedna zúčastněná strana namítala, že v předběžně vybraném vzorku výrobců v Unii by měli být pouze výrobci dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90, jak bylo původně stanoveno v nařízení (ES) č. 2022/95, a nikoliv také výrobci pevných hnojiv, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, v současnosti kódů KN ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 945/2005.
(21)
Důvodem této námitky byla skutečnost, že rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-348/05, uvedený ve 4. bodě odůvodnění, zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, které rozšířilo definici výrobku oproti původnímu šetření.
(22)
Tato námitka je nepodložená. Předmětný rozsudek zrušil nařízení (ES) č. 945/2005 pouze do té míry, do jaké se týká jednoho ruského vyvážejícího výrobce. Pro všechny ostatní ruské výrobce zůstává použitelné vymezení výrobku tak, jak je uvedeno v nařízení (ES) č. 945/2005. V každém případě všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku vyrábějí dusičnan amonný v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90. Výrobní odvětví Unie vyrábí pevná hnojiva spadající pod jiné kódy KN, která jsou prostě výsledkem dalších chemických činností nebo míchání s cílem vytvořit směsná hnojiva, označovaná rovněž jako „stabilizovaná hnojiva“ nebo „směsi“, za podmínky, že v nich obsah dusíku přesahuje 28 % hmotnostních, nebo že obsah dusičnanu amonného přesahuje 80 % hmotnostních.
(23)
Proto je tento vzorek pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
b) Výběr vzorku dovozců
(24)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(25)
Na formulář pro výběr vzorku neodpověděl žádný dovozce, který nebyl ve spojení, a výběr vzorku nebyl tudíž nutný.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Rusku
(26)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v Rusku, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Mimoto Komise požádala stálou misi Ruska při Unii, aby identifikovala a/nebo oslovila případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(27)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v dotčené zemi. Během období přezkumného šetření se dovoz do Unie uskutečňoval převážně v souladu se závazky, které byly přijaty. V souladu s článkem 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Tito výrobci realizovali největší objem celkového prodeje na vývoz. Patří mezi ně dvě společnosti, které během období přezkumného šetření prodávaly na vývoz do Unie podle závazku. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly předloženy žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány o konečném výběru vzorku.
(28)
Komise vybrala do vzorku tyto čtyři společnosti:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Podle odpovědí na formuláře pro výběr vzorku představoval vzorek 88 % celkového objemu prodeje na vývoz z Ruska (do Unie a do třetích zemí) během období přezkumného šetření.
1.4.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(30)
Komise zaslala dotazníky všem ruským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a obchodním sdružením, kteří se přihlásilo ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(31)
Odpovědi na dotazník došly od čtyř ruských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jedno obchodní sdružení zastupující uživatele, a sice Národní svaz zemědělců Anglie a Walesu (NFU), vyplnil dotazník jen zčásti.
(32)
Co se týče ruských vyvážejících výrobců, pouze Acron poskytl úplnou odpověď na dotazník. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku - EuroChem, UralChem a SBU Azot - poskytly pouze částečné odpovědi a omezily se jen na údaje týkající se kapacity, souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu a na některé informace o svých výrobních nákladech. Tyto částečné odpovědi neumožnily Komisi plně ověřit jejich údaje o prodeji a o jejich výrobních nákladech.
(33)
Komise informovala dotčené tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, že má v úmyslu použít článek 18 základního nařízení, které se týká neposkytnutých informací, a oni využili své právo na slyšení před úředníkem pro slyšení. Ve zvláštním informačním dokumentu poskytnutém každému ze tří dotčených vyvážejících výrobců vybraných do vzorku Komise kromě toho uvedla, které údaje uvedené společnosti použila ve své analýze a které považuje za neúplné, pročež použila dostupné údaje v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Komise konkrétně použila souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu namísto podrobných údajů založených na výpisech jednotlivých transakcí.
(34)
Sdružení zastupující dovozce, Evropské sdružení dovozců hnojiv (EFIA), jménem svých členů požádalo, aby bylo uznáno za zúčastněnou stranu, a předložilo písemné připomínky. Tři dovozci uvedli, že zastavili dovoz hnojiv pocházejících z Ruska.
(35)
Písemná podání došla také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od Výboru profesních zemědělských organizací v EU (COPA)/Všeobecné konfederace zemědělských družstev v EU (Cogeca), NFU, a od francouzských sdružení AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) a AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
AB „ACHEMA“, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litva,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe „Puławy“ S.A, Polsko,
-
Grow How UK limited, Ince, Spojené království,
-
YARA France S.A., Francie.
Vyvážející výrobci v Rusku
-
JSC Acron, JSC Dorogobuž, obchodník ve spojení se ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot a OJSC Novomoskowskaya a.s. Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot a Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem),
-
Kemerovo JSC Azot a LLC Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant (SBU Azot).
Dovozce ve spojení
-
Agronova Europe AG, Švýcarsko (ve spojení se společností Acron).
1.5 Poskytování informací
(37)
Dne 13. června 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela navrhnout zachování platných antidumpingových opatření, a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Komise posoudila vyjádření zúčastněných stran a případně je zohlednila.
(38)
Po poskytnutí informací RFPA zopakovalo, že prý během přezkumu došlo k několika údajným procesním vadám, a vzalo na vědomí odmítnutí Komise umožnit přístup k původní verzi žádosti podané žadatelem dne 28. března 2013 a údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru.
(39)
Co se týče žádosti o přístup k původní žádosti o přezkum, útvary Komise několikrát písemně i ústně, včetně na zasedání za předsednictví úředníka pro slyšení, vysvětlovaly důvody, proč této žádosti nemohlo být při platné právní úpravě vyhověno.
(40)
Pokud jde o údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru, Komise je toho názoru, že i kdyby toto tvrzení bylo opodstatněné, právo RFPA na obhajobu tím nebylo dotčeno. Především, Komise sdělila RFPA včas podstatné skutečnosti, na jejichž základě Komise zamýšlela pokračovat v opatřeních, a poskytla RFPA dostatek času na reakci. Za druhé, před tímto poskytnutím informací byl RFPA umožněn přístup k celému spisu nedůvěrného charakteru.
(41)
RFPA rovněž tvrdilo, že „v rozporu běžnou praxí“ nebyla do spisu nedůvěrného charakteru zanesena setkání mezi útvary Komise a žadatelem v květnu a dubnu 2014 a že neúplné údaje, které žadatel předložil v květnu 2014, nebyly doprovázeny přiměřeným shrnutím bez důvěrných skutečností.
(42)
Běžně se postupuje tak, že zúčastněné strany žádající o slyšení předkládají svá stanoviska ústně a přikládají k tomu písemná podání. Nedůvěrné verze těchto podání se zakládají do spisu, který je přístupný pro kontrolu a může do něj nahlížet kterákoli další zúčastněná strana. V těchto dokumentech jsou zaznamenána setkání a slyšení, které uskutečnily útvary Komise. Toto tvrzení se proto zamítá jako věcně nesprávné.
(43)
Pokud jde o druhé tvrzení, nedůvěrné znění neúplných údajů předložené v květnu 2014 nemohlo být podáno jiným způsobem, aniž by došlo k vyzrazení obchodního tajemství výrobců v Unii. Ani toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(44)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný, jako výrobek definovaný v nařízení (ES) č. 661/2008, tj. pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházející z Ruska (dále jen „dotčený výrobek“). Pokud však jde o dusičnan amonný vyráběný společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), ve smyslu nařízení (ES) 989/2009 je dotčeným výrobkem pouze výrobek kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(45)
Hlavní surovinou používanou při výrobě dusičnanu amonného je plyn, který představuje 70 % až 80 % celkových výrobních nákladů. Definice výrobku byla v roce 2005 rozšířena za tím účelem, aby zahrnovala také dusičnan amonný obohacený o fosfor nebo draselné živiny, neboť se zjistilo, že tyto směsi mají v podstatě stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné agronomické vlastnosti.
(46)
Je třeba poznamenat, že pod kódy KN 3102 30 90 a 3102 40 90 (neboli „dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích“ a „směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami o obsahu dusíku převyšujícím 28 % hmotnostních“) může spadat dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. pro výrobu výbušnin), jakož i dusičnan amonný používaný pro zemědělské účely. Oba typy mají stejné technické a chemické vlastnosti, mohou být snadno zaměnitelné a lze je považovat za dotčený výrobek.
(47)
Po poskytnutí informací zástupci ruských orgánů uvedli, že rozšíření definice výrobku z roku 2005 je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož ve vztahu k dalším výrobkům, na které se vztahuje rozšíření z roku 2005, by nebyl zjištěn žádný dumping, újma či příčinná souvislost.
(48)
Toto tvrzení je nepodložené z důvodů, které již byly uvedeny výše v 22. bodě odůvodnění, a bylo proto odmítnuto.
2.2 Obdobný výrobek
(49)
Stejně jako v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dusičnan amonný vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Rusku a dusičnan amonný vyvážený do Unie z Ruska mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití. Pro účely stávajícího šetření jsou tedy ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení obdobnými výrobky.
(50)
Dusičnan amonný vyráběný výrobním odvětvím Unie je, pokud jde o fyzikální a technické vlastnosti, obdobným výrobkem k dusičnanu amonnému, který Rusko vyváží do Unie.
3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
3.1 Předběžné poznámky
(51)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda by pravděpodobně došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
3.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(52)
Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, pouze jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Acron) při šetření plně spolupracoval. Jak je však uvedeno v 3. bodě odůvodnění, v roce 2008 přijala Komise cenový závazek společnosti Acron, který byl stále v platnosti během období přezkumného šetření. V důsledku existence cenového závazku byly vývozní ceny společnosti Acron během období přezkumného šetření určovány podle tohoto cenového závazku, který stanoví minimální dovozní cenu. V důsledku toho nebyly tyto vývozní ceny považovány za spolehlivé při posuzování toho, zda by dumping pravděpodobně pokračoval nebo se obnovil, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(53)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že to znamená, že Komise nezjistila žádný skutečný dumping. Není to přesné. Vzhledem k tomu, že ruští vyvážející výrobci zařazení do vzorku s výjimkou společnosti Acron plně nespolupracovali, Komise neměla k dispozici dostatek údajů k tomu, aby mohla vypočítat dumping na základě vlastních údajů těchto společností. U Acronu mohla provést výpočet dumpingu, ale jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, Komise se domnívala, že údaje této společnosti nejsou pro účely tohoto přezkumu před pozbytím platnosti spolehlivé.
(54)
Acron namítala, že tvrzení Komise o nespolehlivosti jejích skutečných cen pro EU kvůli existenci cenového závazku, a tudíž o nepoužitelnosti těchto cen pro stanovení vývozní ceny, je protiprávní. Takto však Komise neargumentovala. Komise netvrdila, že vývozní ceny nemohly být jako takové použity kvůli cenovému závazku, nýbrž to, že tyto vývozní ceny byly považovány za nespolehlivé při analýze pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu za specifických okolností tohoto šetření. Komise nepovažuje vývozní ceny založené na cenovém závazku za užitečný ukazatel pro analýzu budoucího chování vyvážejících výrobců při neexistenci opatření a cenového závazku.
(55)
Na rozdíl od toho, co tvrdila Acron, její vývozní ceny do EU nelze považovat pouze za výsledek běžných tržních podmínek. Během celého období přezkumného šetření byla Acron jediným ruským vyvážejícím výrobcem, který měl prospěch z cenového závazku, přičemž na všechny ostatní ruské vyvážející výrobce se vztahovalo clo. Tyto prvky určitě ovlivňovaly soutěžní postavení společnosti Acron jako jediného ruského dodavatele na trh EU.
3.3 Pravděpodobnost obnovení dumpingu
(56)
Ve světle úvah uvedených v 52. až 55. bodě odůvodnění Komise zkoumala, zda existuje důkaz o pravděpodobnosti obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. Komise analyzovala tyto faktory: vývozní cena z Ruska do jiných destinací, výrobní kapacita a nevyužitá kapacita v Rusku jako celek a přitažlivost trhu Unie a jiných třetích zemí.
3.3.1 Vývoz z Ruska do jiných destinací
(57)
Komise zjistila, že vážená průměrná vývozní cena ze závodu společnosti Acron na trhy třetích zemí, jako je Brazílie, Kolumbie a Peru, byla během období přezkumného šetření nižší než skutečná průměrná cena uhrazená nebo splatná na domácím trhu během období přezkumného šetření. Acron tudíž prodávala za dumpingové ceny na trhy třetích zemí, zejména do Brazílie, která byla z třetích zemí nejdůležitějším vývozním trhem.
(58)
Pokud jde o ostatní tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, Komise rovněž zjistila, že jejich vážené průměrné prodejní ceny ze závodu do třetích zemí, jako je Brazílie, Peru, Kolumbie, Ukrajina a Kazachstán, byly u všech tří nižší než jejich průměrné ceny ze závodu uhrazené nebo splatné na domácím trhu během období přezkumného šetření, a prodávaly tedy také za dumpingové ceny. Toto zjištění vycházelo z ověřených údajů od ruských vyvážejících výrobců, kteří představovali přibližně 80 % vývozu do třetích zemí. Nebylo tudíž nutné, aby Komise sáhla po ruských statistikách o vývozu, jak navrhlo RFPA. Všichni čtyři vyvážející výrobci vybraní do vzorku vyváželi během období přezkumného šetření do třetích zemí za udržitelné ceny.
(59)
RFPA tvrdilo, že z údajů dostupných v informačním dokumentu vyplývá, že pokud jde o Eurochem, k dumpingu nedochází, nebo v nejlepším případě dochází k bezvýznamnému (de minimis) dumpingu. Toto tvrzení není na místě. Účelem této analýzy není vypočítávat přesné dumpingové rozpětí společnosti Eurochem, ale určit, zda existuje pravděpodobnost opakování dumpingu ze strany Ruska, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti šetření odhalilo, a to i u společnosti Eurochem, že průměrné ceny ze závodu pro třetí země byly nižší než její průměrné ceny ze závodu na domácím trhu, a že tedy prodávala za dumpingové ceny. Cenová politika společnosti Eurochem u prodeje do třetích zemí (prodej na vývoz levnější než prodej na domácím trhu) je jedním z významných faktorů, o které se opíral celkový závěr, že dumping do EU by se pravděpodobně obnovil, pokud by opatření pozbyla platnosti.
(60)
RFPA tvrdilo, že pro výpočet dumpingu nebyla použita vhodná metodika. Jak už bylo vysvětleno, Komise nepočítala dumpingová rozpětí, pouze porovnala průměrné ceny ze závodu na domácím trhu s vývozními cenami ze závodu na základě údajů od společností zařazených do vzorku. Je-li obnovení dumpingu pravděpodobné, není nutné vypočítávat přesné dumpingové rozpětí, a proto neexistoval žádný důvod pro použití hodnoty CIF, jak navrhovalo RFPA.
(61)
RFPA namítalo, že Komise neporovnala ceny jednotlivých typů výrobků a neprovedla úpravu o rozdíly v obchodních úrovních. Komise tuto námitku analyzovala a zjistila podobný cenový rozdíl, i kdyby bylo provedeno srovnání podle jednotlivých výrobků. Úpravy o rozdíly v obchodní úrovni by se každopádně nemohly provést, neboť společnosti vybrané do vzorku, s výjimkou společnosti Acron, spolupracovaly pouze částečně a neposkytly dostatečně podrobné údaje, zejména podrobné přehledy jednotlivých transakcí. Tento argument byl proto zamítnut.
(62)
Prodej na vývoz do Unie během období přezkumného šetření se nedal použít pro stanovení budoucího chování ostatních tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a to z následujících důvodů. Během období přezkumného šetření společnost EuroChem, podobně jako Acron, vyvážela pouze v rámci cenového závazku. EuroChem prodávala do Unie pouze v době, kdy platil její závazek, avšak po odvolání závazku rozhodnutím Komise 2012/629/EU ze dne 11. října 2012 už neuskutečnila žádný prodej. Společnosti SBU Azot a UralChem dotčený výrobek do Unie během období přezkumného šetření neprodávaly.
(63)
Komise nepovažovala za nutné zjistit, zda byl prodej na domácím trhu realizován v běžném obchodním styku. Již ze skutečných cen na domácím trhu je totiž jasné, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je dumpingový. Kdyby se zkoumala výnosnost domácího prodeje a ten by byl shledán ztrátovým a musela by se vypočítávat běžná hodnota (na základě nákladů a přiměřeného zisku), mohlo by to vést pouze ke zvýšení běžné hodnoty, a tedy ke zjištění dumpingového rozpětí u vývozu na trhy třetích zemí.
(64)
V rámci přezkumu před pozbytím platnosti a analýzy pravděpodobnosti obnovení dumpingu stačí zjistit, zda je pravděpodobné obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. V důsledku toho Komise nepovažovala za nutné analyzovat ziskovost domácího prodeje, a proto neposuzovala spolehlivost výrobních nákladů v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(65)
Vzhledem k výše uvedenému vyvozuje Komise závěr, že ruští vyvážející výrobci v současné době prodávají dotčený výrobek za dumpingové ceny do třetích zemí Latinské Ameriky, východní Evropy, Afriky a Asie. Během období přezkumného šetření účtovali čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku třetím zemím průměrnou vývozní cenu ze závodu ve výši 201 EUR/tunu, zatímco průměrná cena ze závodu na domácím trhu činila 221 EUR/tunu. Komise se proto domnívá, že je pravděpodobné, že pokud by stávající opatření byla zrušena, ruští vyvážející výrobci by také do Unie prodávali za dumpingové ceny.
(66)
RFPA namítalo, že srovnávání ruských cen na domácím trhu s ruskými vývozními cenami do třetích zemí je nesmyslné. Komise se však v této souvislosti domnívá, že tyto ceny jsou důležitým ukazatelem pro posouzení toho, jak by se pravděpodobně vyvíjel budoucí vývoz do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti, neboť ruský vývoz do většiny třetích zemí nepodléhá antidumpingovým clům. Zejména když nejsou k dispozici spolehlivé údaje o ruském vývozu do Unie během období přezkumného šetření a, jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, vývozní ceny do třetích zemí hrají v celkovém hodnocení důležitou úlohu.
(67)
Ruská vláda a společnost Acron v tomto ohledu tvrdily, že zachování opatření je nelegální již jen proto, že tato opatření byla uložena nařízením (ES) č. 661/2008, s použitím nelegální metodiky úpravy ceny plynu při výpočtu běžné hodnoty.
(68)
Jak je uvedeno v 63. bodě odůvodnění, v rámci tohoto šetření Komise nepovažovala za nutné zjišťovat, zda byl prodej na domácím trhu uskutečněn v běžném obchodním styku, s tím eventuálním důsledkem, že by se musela vypočítávat běžná hodnota. Jak správně poukázala společnost Acron ve svém podání po poskytnutí informací, tím není vyloučeno početné zjišťování běžné hodnoty, včetně nezbytných úprav, bude-li to v případném budoucím šetření vhodné.
3.3.2 Volné kapacity
(69)
Komise zjistila volnou kapacitu známých ruských výrobců na následujícím základě. Údaje o volné kapacitě čtyř společností vybraných do vzorku vycházejí z jejich odpovědí na dotazník s tím, že v případě potřeby byly opraveny po inspekcích na místě. Zohledněna byla i celková volná kapacita závodů, kde se vyrábí dusičnan amonný používaný jako hnojivo a dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. výroba výbušnin), tzv. nízkohustotní dusičnan amonný, jenž je také dotčeným výrobkem, jak je uvedeno v 46. bodě odůvodnění. Ze stejného důvodu byla zohledněna také volná kapacita zařízení, která vyrábějí pouze dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely. Celková volná kapacita společnosti Kirovo byla zahrnuta do výpočtu volné kapacity, jelikož volná kapacita pro jiné druhy dusičnanu amonného, které jsou v současnosti vyjmuty z uplatňování antidumpingových opatření (16), se dají velmi snadno použít k výrobě dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(70)
Ze zbývajících pěti ruských výrobců poskytla jedna společnost Komisi individuální odpověď o své volné kapacitě. Údaje o ostatních poskytlo RFPA.
(71)
Pokud byly skutečné údaje o výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla jako základ k určení skutečné kapacity brána skutečná výroba. V těchto případech se vykázaná kapacita týkala jmenovitých kapacit (tj. předpokládané kapacity výrobních zařízení), které nebyly opraveny po modernizaci vedoucí ke zvýšení kapacity.
(72)
Na tomto základě Komise stanovila, že během období přezkumného šetření ruští vyvážející výrobci disponovali celkovou výrobní kapacitou 9 592 000 tun, zatímco jejich skutečná výroba (včetně dusičnanu amonného používaného pro průmyslové účely a jiných druhů dusičnanu amonného v současnosti osvobozených od uplatňování antidumpingových opatření (17)) činila 8 519 105 tun.
(73)
Na rozdíl od tvrzení RFPA, totiž že instalovaná kapacita vyvážejících výrobců je bezezbytku využita, tedy měli vyvážející výrobci během období přezkumného šetření volnou kapacitu ve výši 1,07 milionu tun. Toto množství odpovídá 16,9 % spotřeby Unie (na základě spotřeby 6,35 milionu tun během období přezkumného šetření, viz bod 5.1 níže).
(74)
V rámci své výhledové analýzy však Komise také stanovila, že po období přezkumného šetření se kapacita dále zvýší přibližně o 472 000 tun díky instalaci nových kapacit u některých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Celková volná kapacita činí tudíž 24,3 % spotřeby Unie.
(75)
Po poskytnutí informací RFPA trvalo na tom, že volná kapacita neexistuje, nebo přinejmenším na tom, aby Komise analyzovala skutečnost, že neexistují volné jmenovité kapacity. RFPA rovněž nesouhlasilo s tím, že po období přezkumného šetření byly vybudovány nové kapacity.
(76)
RFPA a ruští vyvážející výrobci uváděli svou instalovanou kapacitu na základě teoretické jmenovité kapacity, která v některých případech nezohledňovala modernizace z poslední doby. Komisi to bylo zřejmé po inspekcích na místě a vzala to v úvahu. Jak správně uvedlo RFPA ve svém podání po poskytnutí informací, vykázaná jmenovitá kapacita byla akceptována u těch ruských výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří vyráběli méně, než činila vykázaná kapacita. Pokud byly údaje o skutečné výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla skutečná výroba brána jako základ k určení skutečné kapacity. U třech výrobců nezařazených do vzorku, kteří neposkytli žádné údaje o kapacitě a výrobě, byly použity údaje od RFPA.
(77)
Komise to považuje za jasný a jednotný přístup ke stanovení celkové výrobní kapacity ruských výrobců dotčeného výrobku. Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, byla na všechny výrobce uplatněna stejná metodika. Pokud byla skutečná produkce vyšší, než vykázaná jmenovitá kapacita, například z důvodu modernizace výrobních zařízení, Komise nevidí žádný důvod, proč by tato dodatečná kapacita neměla být zohledněna, poněvadž je zřejmé, že jmenovitá kapacita není přesná. Argument, že tato metodika prý není na trhu běžná, není důvodem pro ignorování údajů o skutečné výrobě. Také způsob výpočtu kapacity výrobního odvětví Unie, jak jej navrhuje RFPA, nemá žádný význam při určování celkové výrobní kapacity ruských výrobců.
(78)
Na rozdíl od toho, co tvrdilo RFPA, nevyužití v některých případech vykazovaných jmenovitých kapacit a jejich nahrazení skutečnými a většinou ověřenými údaji o výrobě neznamená, že Komise použila metodu nejlepších dostupných údajů ve smyslu článku 18 základního nařízení. Co se týče kapacity, Komise plně využila údaje poskytnuté samotnými ruskými výrobci, ale použila metodiku pro výpočet celkové výrobní kapacity, při níž zohlednila nejen jmenovitou kapacitu, ale také skutečnou výrobu a kapacitu. Tato metodika byla stanovena v obecném informačním dokumentu a výsledky uplatnění této metodiky rozepsané na každou společnost a dokonce na každý výrobní závod byly sděleny dotčeným společnostem. Při určování celkové výrobní kapacity tedy Komise pouze použila údaje, které poskytli ruští výrobci a RFPA. Byly poskytnuty všechny relevantní údaje a v tomto ohledu nebylo nutné použít jiné zdroje údajů.
(79)
Pokud jde obecně o výrobce, u nichž nebyla provedena inspekce, byly použity údaje o kapacitě a výrobě, které uvedli tito výrobci ve svých odpovědích. RFPA připomínkovalo výpočet kapacity některých společností a závodů. Argumentovalo, že v případě výrobce Uralchem Kirovo objem výroby během období přezkumného šetření, jak je uveden v informačním dokumentu, není správný. Komise to akceptovala a místo toho použila objem výroby uvedený v podání po poskytnutí informací. Byla také zohledněna technická zpráva o kapacitě, poskytnutá během návštěvy ve výrobním závodě v souvislosti s maximální dosaženou výrobou dusičnanu amonného v předmětném závodě, jak správně podotklo RFPA. Co se týče výrobce Uralchem Berezniki, při výpočtu kapacity bylo zohledněno 10 dnů na údržbu, které nahlásila tato společnost během inspekce. Připomínky o dalších odstávkách došlé po poskytnutí informací, nebyly podložené a zdá se, že vycházely z údajů jiné společnosti. Tyto připomínky byly proto zamítnuty.
(80)
Stejně tak připomínky týkající se určitých omezení ve výrobním procesu jiných výrobních závodů nebyly podložené, nedaly se ověřit, a proto také nebyly zohledněny. V případě jednoho konkrétního výrobního zařízení souviselo omezení zřejmě s výrobou kyseliny dusičné. I když však připustíme údajnou maximální výrobu kyseliny dusičné, bylo by stále možné dosáhnout kapacity stanovené Komisí, s přihlédnutím ke skutečnosti, že na výrobu jedné tuny dusičnanu amonného je zapotřebí necelá tuna kyseliny dusičné.
(81)
Co se týče zvýšení kapacity po skončení období přezkumného šetření, RFPA argumentovalo, že zvýšení kapacity jednoho výrobce, který investoval do nové výrobní linky, bylo nadhodnoceno. Komise však předpokládanou kapacitu odvodila z anglického překladu technické zprávy týkající se této nové výrobní linky, kterou poskytla dotyčná společnost během inspekce ve svých prostorách, a tudíž ji považovala za spolehlivou.
(82)
Společnost Acron tvrdila, že nemá významnou volnou kapacitu, zejména kvůli obtížím, pokud jde o přístup k surovinám. Šetřením však bylo zjištěno, že suroviny byly používané nejen při výrobě dotčeného výrobku, ale také mnoha jiných výrobků. Vzhledem k tomuto širokému uplatnění, a tudíž i k možnosti snadno měnit používání surovin k výrobě dotčeného výrobku, nebyly takové údajné obtíže považovány za věc, která by omezovala celkovou výrobní kapacitu dotčeného výrobku.
(83)
Použití metodiky popsané v předchozích bodech odůvodnění přivedlo Komisi k závěru o existenci významné nadměrné kapacity. Argumenty předložené sdružením RFPA a společností Acron se nedaly doložit a zamítají se.
(84)
Komise se domnívá, že pokud by stávající opatření byla zrušena, alespoň část této volné kapacity by pravděpodobně byla využita a nasměrována na trhy Unie, a to z následujících důvodů.
(85)
Zaprvé, některá potenciálně největší vývozní odbytiště dusičnanu amonného na světě (Spojené státy americké a Austrálie) jsou před ruským vývozem nadále chráněna antidumpingovými opatřeními. Navíc je pro dovoz dusičnanu amonného stále uzavřen čínský trh. Ruští výrobci tedy pravděpodobně nebudou schopni vyvážet na tyto trhy.
(86)
Dne 22. května 2014 zveřejnilo ministerstvo obchodu USA předběžné výsledky správního přezkumu antidumpingového cla (18), v němž se pro společnosti Acron a EuroChem navrhuje nulové clo na vývoz dusičnanu amonného do USA. I kdyby však tento návrh byl schválen, platná cla stále platí pro všechny ostatní vyvážející výrobce z Ruska. Kromě toho podle par. 751(a)(2) celního sazebníku Spojených států z roku 1930, ve znění pozdějších předpisů, odstranění cel pro Acron a EuroChem bude platit jen jeden rok a poté bude předmětem dalšího každoročního správního přezkumu, který může, v závislosti na jeho výsledku, skončit opětovným zavedením antidumpingových cel. A konečně, trh s dusičnanem amonným v USA, který se zde používá jako hnojivo, se v posledním desetiletí smršťoval v důsledku bezpečnostních požadavků a kvůli neochotě zprostředkovatelů nadále s touto látkou obchodovat (19). Kromě toho, díky těžbě břidlicového plynu, s níž se začalo v posledních letech, mají nyní američtí výrobci dusičnanu amonného přístup k levnějšímu plynu. Je proto pravděpodobné, že Acron a EuroChem by narazily na silnou konkurenci a možná by nebyly schopny získat pro sebe významné podíly na trhu v USA.
(87)
RFPA tvrdilo, že další hlavní vývozní destinace ruského dusičnanu amonného, jako jsou země Latinské Ameriky (zejména Brazílie), Egypt a Turecko, do roku 2017 významně porostou ve srovnání s rokem 2012. RFPA citovalo zprávu, v níž se předpokládá celkové zvýšení poptávky po dusičnanu amonném o 15 % v Peru, Brazílii, Turecku, Egyptě Ekvádoru a Kolumbii, bráno dohromady. Tento nárůst znamená 749 000 tun (tedy ze 4,851 milionu tun v roce 2012 na 5,6 milionu tun v roce 2017), což je v průměru růst o 149 800 tun ročně. To je však pouze 9,7 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců. Žadatel tvrdí, že vyšší spotřeba v těchto zemích bude částečně uspokojena domácí výrobou, neboť tyto země mají údajně několik projektů na budování své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv. Bez ohledu na to, zda tyto projekty budou skutečně realizovány a alespoň částečně uspokojí zvýšení spotřeby, má Komise za to, že předpokládaná spotřeba v dotčených zemích bude na takové úrovni, že jen zčásti absorbuje volnou kapacitu ruských výrobců.
(88)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že Komise nevzala v úvahu nárůst spotřeby ruského dusičnanu amonného na trzích jiných třetích zemí, zejména v zemích bývalého Sovětského svazu. Na jednom z hlavních odbytišť v tomto regionu, na Ukrajině, však také platí na dovoz ruského dusičnanu amonného antidumpingová cla. V červenci 2014 byla cla prodloužena na období pěti let a jejich úroveň byla výrazně zvýšena. Takže tento trh se pro dovoz ruského dusičnanu amonného ještě více uzavírá.
(89)
Kromě toho je cenová úroveň na jiných trzích, například v Kazachstánu, taková, že pro ruské vyvážející výrobce by bylo atraktivnější vyvážet do Unie. Tyto trhy jsou také mnohem menší než trh Unie. Například spotřeba v Kazachstánu nedosahuje ani 4 % spotřeby v Unii.
(90)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že předpokládaný růst v dalších hlavních vývozních destinacích nebyl vypočten správně. Použité údaje však vycházely z nezávislé zprávy citované v 87. bodě odůvodnění. I kdyby se tyto údaje jevily jako podhodnocené, což se tvrdí, předpokládaný růst poptávky lze snadno uspokojit pomocí pouze části volné kapacity ruských výrobců.
(91)
Zadruhé, je nepravděpodobné, že volnou kapacitu může absorbovat domácí trh. RFPA tvrdilo, že podle stejné zprávy zůstává spotřeba v Rusku také vysoká, v budoucnosti se předpokládá její další růst a ruští výrobci se budou snažit uspokojit především domácí trh. RFPA opakovalo tento argument po poskytnutí informací. Avšak během období přezkumného šetření činil prodej na domácím trhu 53 % celkového odbytu ruských výrobců a předpokládaný nárůst o 3 % ročně po dobu příštích 5 let (v průměru přibližně o 120 000 tun ročně) by mohla snadno pokrýt volná kapacita ruských výrobců, kterou disponují již teď. Předpokládané roční zvýšení představuje necelých 7,8 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců po období přezkumného šetření. Budoucí zvýšení spotřeby je navíc jen prognózou a nemusí k němu dojít, nebo může být pomalejší, neboť podle téže zprávy docházelo v domácí spotřebě v posledních pěti letech k výrazným výkyvům ve srovnání se spotřebou Unie nebo třetích zemí (20).
(92)
Zatřetí, Unie zůstává nejdůležitějším trhem s dusičnanem amonným ve světě, poněvadž na ni připadá kolem 18 % celosvětové spotřeby. Vývozu logisticky pomáhá zeměpisná blízkost Unie a Ruska, jakož i to, že někteří ruští vývozci mají v Unii dobře navázané distribuční kanály.
(93)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Na rozdíl od toho, co tvrdí RFPA, se však tato omezení vztahují nediskriminačním způsobem jak na vývozce z třetích zemí, tak na výrobce v Unii a nepřiměřeně neovlivňují dovoz. Kromě toho tato omezení neměla vliv na celkovou přitažlivost trhu Unie, jenž i nadále patří z hlediska spotřeby mezi největší na světě. Komise proto toto tvrzení zamítá.
(94)
Komise tedy vyvozuje závěr, že ruští výrobci disponují značnou volnou výrobní kapacitou, která bude pravděpodobně použita pro podstatné zvýšení vývozu do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
3.3.3 Pobídky k přesměrování prodeje do Unie
(95)
Ceny v Unii jsou nyní mnohem vyšší než ve velkých třetích zemích zásobovaných v současné době dodávkami z Ruska a též vyšší než na domácím ruském trhu. Během období přezkumného šetření si čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku účtovali průměrné vývozní ceny ze závodu (201 EUR/t) do třetích zemí o 34 % a průměrné ceny ze závodu na domácím trhu (221 EUR/t) o 27 % nižší, než byly průměrné ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku (303 EUR/t) (viz tabulka 7) a také nižší, než byly průměrné ceny dovozu z Ruska do Unie (viz tabulka 2) a z třetích zemí do Unie (viz tabulka 3).
(96)
Pokud by byla opatření zrušena, ceny v Unii pravděpodobně klesnou v důsledku rostoucí nabídky levnějšího dovozu. S ohledem na významný rozdíl mezi vývozními cenami ruských vyvážejících výrobců do třetích zemí a cenami účtovanými ruskými vyvážejícími výrobci, vyvážejícími výrobci z třetích zemí a výrobci v Unii během období přezkumného šetření na trhu Unie se však zdá nepravděpodobné, že ceny účtované na trhu Unie spadnou na úroveň, jakou lze v současnosti pozorovat na trzích třetích zemí, kam ruští výrobci vyvážejí. Vyvážející výrobci se tedy budou pravděpodobně snažit dosáhnout vyššího ziskového rozpětí prodejem do Unie. V důsledku toho budou mít vyvážející výrobci pobídku k přesměrování do Unie části svého současného objemu vývozu do třetích zemí (ve výši přibližně 3,4 milionu tun v období přezkumného šetření, což odpovídá více než 50 % spotřeby Unie) (21).
3.4 Závěr
(97)
Vzhledem k úvahám uvedeným v bodě 3.3 dospěla Komise k závěru, že existuje pravděpodobnost obnovení dumpingu a výrazného navýšení vyváženého množství do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(98)
Výrobní odvětví Unie tvoří známí výrobci dusičnanu amonného v Unii během posuzovaného období.
(99)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek sestávající ze čtyř společností. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku spolupracovali, zaslali odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách a v průběhu šetření byli navštíveni. Sdružení Fertilisers Europe kromě toho poskytlo další údaje týkající se kapacity, výroby a prodeje spolupracujících výrobců nezařazených do vzorku a odhady u zbývajících výrobců. Bylo-li to možné, Komise provedla křížovou kontrolu těchto údajů a porovnala je s údaji od jiných zúčastněných stran nebo s veřejně dostupnými údaji.
(100)
Po poskytnutí informací RFPA namítlo, že vzorek, který Komise vybrala, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Tato námitka se zakládá na tvrzení, že společnosti zařazené do vzorku a výrobní odvětví Unie jako celek vykazují různé hodnoty stejného hospodářského ukazatele (zejména ziskovosti).
(101)
Tuto námitku nelze přijmout. Čtyři společnosti zařazené do vzorku byly vybrány objektivně na základě jejich objemu výroby a prodeje dotčeného výrobku v Unii, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Účelem výběru vzorku je umožnit útvarům Komise provést podrobné šetření některých faktorů újmy pro reprezentativní část výrobního odvětví Unie v daném časovém prostoru. To, že některé ukazatele újmy se mohou mezi společnostmi zařazenými do vzorku a celým výrobním odvětvím Unie lišit, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. Údaje výrobců zařazených do vzorku byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností, a proto se považují za spolehlivé. V žádném případě, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nebylo zjištěno, že by se výrobní odvětví Unie během období přezkumného šetření nacházelo v situaci, v níž by mu vznikala újma.
(102)
RFPA kromě toho tvrdilo, že některé společnosti zařazené do vzorku nespolupracovaly s Komisí tím, že neposkytly určité údaje nebo poskytly jen neúplné a nesprávné údaje. V důsledku toho RFPA požadovalo, aby na tyto údaje nebyl brán ohled při vyvozování závěrů o stavu výrobního odvětví Unie a aby byly z nedostatečné spolupráce výrobního odvětví Unie vyvozeny nepříznivé závěry, nebo aby se místo toho použily ukazatele za celé výrobní odvětví Unie.
(103)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise je spokojena s údaji od společností zařazených do vzorku, které byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností a jsou spolehlivou součástí posouzení situace výrobního odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Spotřeba v Unii
(104)
Komise stanovila zřejmou spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých žadatelem a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů z databáze zřízené ve smyslu čl. 14 odst. 6. (22)
(105)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OPŠ
Celková spotřeba v Unii
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Index (2010 = 100)
100
93
93
89
Zdroj: údaje poskytnuté žadatelem, ověřené údaje a údaje z databáze podle čl. 14 odst. 6.
(106)
Mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba dusičnanu amonného v Unii snížila o 11 % bez ohledu na skutečnost, že produkce zemědělských plodin odpovídajícím způsobem neklesla. Pro toto snížení existují tři hlavní důvody. Za prvé, zlepšily se hnojicí stroje i technika hnojení a v důsledku toho je zapotřebí menší množství hnojiv na metr čtvereční půdy. Za druhé, snížení spotřeby dusičnanu amonného je kompenzováno používáním jiných hnojiv, jako je dusičnan vápenatoamonný nebo vícesložková hnojiva. Za třetí, obavy o bezpečnost a přísná pravidla týkající se produkce a skladování dusičnanu amonného odrazují od používání tohoto výrobku.
(107)
Po poskytnutí informací požádalo RFPA o doplňující informace o zdrojích údajů o spotřebě, které zveřejnila Komise, a dne 26. června 2014 bylo uspořádáno slyšení za předsednictví úředníka pro slyšení. Následně RFPA tvrdilo, že údaje poskytnuté žadatelem byly předloženy v příliš pozdní fázi řízení, byly neověřené a nekonzistentní s údaji, které žadatel poskytl dříve. RFPA kromě toho tvrdilo, že tyto údaje s největší pravděpodobností neobsahují údaje o technickém dusičnanu amonném a o směsích dusičnanu amonného s dalšími hnojivými či nehnojivými látkami, neboť se liší od podobných údajů, které měl žadatel k dispozici a poskytl je svým členům. Proto by se na ně neměl brát ohled a místo nich by se měly použít nejlepší dostupné údaje.
(108)
Toto tvrzení se zamítá. Komise využila údaje poskytnuté žadatelem pro prodej v EU a porovnala je s ověřenými údaji od výrobců zařazených do vzorku. K těmto údajům byly připočítány údaje o dovozu a výsledkem byla spotřeba v Unii. Proto se má za to, že tyto údaje jsou spolehlivé.
(109)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise podhodnotila základ pro výpočet celkové spotřeby Unie a že na základě zprávy zveřejněné nezávislým analytikem trhu se spotřeba zvyšuje, nikoli snižuje. Ještě přesněji, údaje z této zprávy o poptávce po dusičnanu amonném ve třídě hnojiv a dusičnanu amonném ve třídě výbušnin v Unii v roce 2010 se shodují s údaji Komise ve výši 7,1 milionu tun, ale podle údajů ze zprávy se má poptávka v následujících letech spíše zvyšovat než snižovat.
(110)
Toto tvrzení je nepodložené, protože Komise použila skutečné údaje poskytnuté žadatelem, které byly zčásti ověřeny, a k tomu dostupné statistické údaje a považuje tyto údaje za spolehlivé.
5.2 Objem, ceny a podíl dovozu z Ruska na trhu
(111)
V následující tabulce je popsán vývoj objemů, podílů na trhu a průměrných cen dovozu dotčeného výrobku z Ruska:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu (v tunách)
164 658
134 060
200 542
199 604
Index (2008 = 100)
100
81
122
121
Podíl na trhu
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Index
100
88
130
137
Průměrná cena CIF (EUR/t)
201
258
262
264
Index
100
128
130
131
Zdroj: databáze podle čl. 14 odst. 6.
(112)
Objem dovozu z Ruska vzrostl během posuzovaného období o více než 20 %. V období přezkumného šetření činil podíl tohoto dovozu na trhu 3,1 %, což je zvýšení o více než 30 % oproti roku 2010, kdy dosahoval 2,3 %. Ceny CIF vystoupaly v průběhu posuzovaného období z 201 EUR/t na 264 EUR/t. Na základě srovnání průměrné ruské vývozní ceny CIF do Unie a průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii během období přezkumného šetření se zdá, že ruské ceny se podbízejí cenám Unie. Průměrné prodejní ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byly v období přezkumného šetření na úrovni 303 EUR za tunu. Jak je však uvedeno v bodě 3, téměř všichni vyvážející výrobci, kteří prodávali dotčený výrobek během období přezkumného šetření, měli cenové závazky a jejich vývozní ceny do EU byly determinovány těmi cenovými závazky, které stanovovaly minimální dovozní ceny. V důsledku toho nelze tyto vývozní ceny považovat za spolehlivý ukazatel pro spolehlivý a smysluplný výpočet cenového podbízení.
(113)
Po poskytnutí informací RFPA uvedlo, že Komisí vypočítané cenové podbízení a prodej pod cenou jsou chybné, neboť u těchto výpočtů je nutno provádět řadu úprav (o běžná cla, náklady po dovozu, rozdíly ve výrobcích, balení a úroveň obchodu). RFPA rovněž uvedlo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti v roce 2002 došlo ke změně metodiky, pokud jde o použití úprav. Dále navrhlo, aby se pro účely výpočtu cenového podbízení použily prodejní ceny na vývoz do Unie, které si účtoval ruský výrobce, jenž neměl prospěch ze závazku, jakož i vývozní ceny ruského výrobce osvobozeného od antidumpingového cla.
(114)
V tomto ohledu stačí připomenout, že z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění Komise neprováděla výpočet podbízení a prodeje pod cenou. Tato tvrzení proto nejsou podložená.
5.3 Objem, ceny a podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
(115)
V následující tabulce jsou uvedeny objemy dovozu z jiných třetích zemí během posuzovaného období. Uvedené množstevní a cenové tendence opět vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Jiné třetí země
Objem v tunách
348 100
312 043
295 139
285 962
Index
100
90
85
82
Podíl na trhu
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Index
100
96
91
93
Průměrná cena (CIF)
201
270
279
275
Index
100
134
139
137
Zdroj: Eurostat.
(116)
Dusičnan amonný se dováží hlavně z Ukrajiny, Gruzie a Srbska. Platná antidumpingová opatření uložená na dovoz dusičnanu amonného z Ukrajiny skončila v roce 2012. Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí než z Ruska klesl; jejich podíl na trhu zůstal během posuzovaného období vcelku stabilní a převyšoval tržní podíl ruského dovozu. Lze to vysvětlit poklesem spotřeby během stejného období. Celkově průměrné ceny dovozu z jiných zemí se zvýšily v souladu se stejnou tendencí ruských cen a cen výrobního odvětví Unie.
5.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(117)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(118)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě makroekonomických ukazatelů (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a překonání účinků dřívějšího dumpingu) a mikroekonomických ukazatelů (průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál). Makroekonomické ukazatele vycházejí z údajů od žadatele uvedených v původní žádosti o přezkum a v následných podáních a ze statistiky a týkají se všech známých výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele jsou založeny na údajích obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které byly ověřeny během šetření.
5.4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(119)
Tento přezkum před pozbytím platnosti potvrdil zjištění z předchozích šetření, totiž že shromažďování přesných a spolehlivých údajů o kapacitě a výrobě dotčeného výrobku je složitý úkol. Pevné hnojivo se vyrábí chemickou syntézou v peletárně po výrobě roztaveného/kapalného dusičnanu amonného. Z roztaveného/kapalného dusičnanu amonného lze vyrobit tuhý výrobek, ale také další navazující výrobky, jako je dusičnan vápenatoamonný. Tuhý výrobek lze mimoto používat jako hnojivo, ale i pro průmyslové účely. V důsledku existence víceúčelových závodů, které mohou rychle přecházet z výroby jednoho hnojiva na druhé, může docházet ke statistickému zkreslení. Nízká míra využití výrobní kapacity u dotyčného výrobku je proto méně užitečný ukazatel celkové hospodářské situace výrobního odvětví Unie.
(120)
S přihlédnutím k těmto okolnostem se celková výroba v Unii, výrobní kapacita a využití kapacity v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OPŠ
Objem výroby (v tunách)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Index
100
99
103
99
Výrobní kapacita (v tunách)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Index
100
101
102
102
Využití kapacity
46 %
45 %
46 %
45 %
Index
100
98
100
98
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(121)
Výroba dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie zůstala mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření relativně stálá, přibližně na úrovni 7 milionů tun.
(122)
Výrobní kapacita zůstala po celé toto období také víceméně stabilní. Výrobní kapacita vykázaná výrobním odvětvím Unie bere v úvahu celkovou výrobní kapacitu dusičnanu amonného, nejen pro dotyčný výrobek, ale také pro jiné výrobky. Ve skutečnosti je využití kapacity pro výrobu dusičnanu amonného podstatně vyšší, když se vezmou v úvahu tyto jiné výrobky. Například na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využití kapacity během posuzovaného období bylo přibližně o 20 procentních bodů vyšší (72 % v roce 2010 a 68 % během období přezkumného šetření).
5.4.2 Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(123)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a podíl na trhu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OPŠ
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Index
100
93
93
88
Podíl na trhu
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Index
100
100
100
99
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(124)
Objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, klesl během období přezkumného šetření o 12 % ve srovnání s prodaným objemem v roce 2010. Tento vývoj je v souladu s obecnou tendencí klesající spotřeby na trhu Unie z důvodů, které jsou vysvětleny ve 106. bodě odůvodnění.
(125)
Jelikož během posuzovaného období jak prodej, tak spotřeba klesaly, podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal víceméně stabilní, a odvětví Unie tedy nezaznamenalo růst.
5.4.3 Zaměstnanost a produktivita
(126)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku se zaměstnanost a produktivita v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OPŠ
Počet zaměstnanců
1 253
1 110
1 128
1 105
Index
100
89
90
88
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
2 390
2 616
2 648
2 579
Index
100
109
110
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník
(127)
Během posuzovaného období počet zaměstnanců ve čtyřech společnostech zařazených do vzorku klesl (o 12 % mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření). Jelikož tento pokles byl větší než pokles výroby, produktivita pracovních sil výrobců v Unii zařazených do vzorku, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnanou osobu a rok, vzrostla od roku 2010 do období přezkumného šetření o 7 %.
5.4.4 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, Komise nestanovovala současnou velikost dumpingových rozpětí, neboť ceny dovozu z Ruska byly založeny na závazcích minimální ceny, a byly tudíž nespolehlivé pro užitečné posouzení toho, zda bude dumping pravděpodobně pokračovat nebo se znovu obnoví, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(129)
Jak ukazují současná zisková rozpětí (tabulka č. 10) a vysoký podíl na trhu (tabulka č. 5) výrobní odvětví Unie překonalo účinky dřívějšího dumpingu.
5.4.5 Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(130)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu v Unii (EUR/t)
204
291
305
303
Index
100
143
149
149
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
180-195 (23)
200
216
225
Index
100
108
113
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(131)
Průměrná čistá prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2010 až 2012 výrazně zvýšila, ale v průběhu období přezkumného šetření klesla.
(132)
Průměrné výrobní náklady také vzrostly, zejména kvůli nárůstu ceny plynu, který je důležitým vstupem.
5.4.6 Náklady práce
(133)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance v eurech
31 909
37 764
40 938
41 736
Index
100
118
128
131
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(134)
Průměrné náklady práce na zaměstnance měly během posuzovaného období stoupající tendenci. K nejvýznamnějšímu nárůstu došlo mezi roky 2010 a 2011, zatímco mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření narostly o 3 procentní body.
5.4.7 Zásoby
(135)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9
Zásoby
2010
2011
2012
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
108 300
151 562
195 351
97 092
Index
100
140
180
90
Konečný stav zásob jako procento výroby
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Index
100
142
176
90
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(136)
Konečný stav zásob nejprve v letech 2011 a 2012 výrazně vzrostl ve srovnání s rokem 2010 a poté v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2010 o 10 % klesl. Od roku 2010 do období přezkumného šetření sledoval konečný stav zásob stejný trend jako úroveň výroby.
5.4.8 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(137)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Index
100
178
150
123
Peněžní tok (v EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Index
100
195
191
182
Investice (v EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Index
100
88
78
96
Návratnost investic
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Index
100
217
190
159
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(138)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že hrubý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(139)
Během posuzovaného období vzrostla ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku z 11,7 % v roce 2010 na 14,4 % v období přezkumného šetření. V tomto ohledu žadatel tvrdil, že cílový zisk používaný pro analýzu by měl vzít v úvahu potřebu tak vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu (ROCE) podle očekávání investorů. Toto tvrzení nemohlo být přijato, jelikož cílový zisk pro analýzu se musí omezovat jen na zisk, jehož dosažení by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingového dovozu.
(140)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok se zvýšil mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření o 82 %, ačkoli v období přezkumného šetření byl o něco nižší než v letech 2011 a 2012 (o 13 a 5 procentních bodů).
(141)
Investice vykazovaly klesající trend. Pokles byl výraznější v letech 2011 a 2012, avšak během období přezkumného šetření dosáhl až pouhých -4 % ve srovnání s rokem 2010. Investice souvisely hlavně se zajišťováním dodržování stále přísnějších požadavků v oblasti životního prostředí.
(142)
Návratnost investic je zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic. Víceméně kopírovala trend ziskovosti během celého posuzovaného období.
(143)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli potíže s navyšováním kapitálu.
5.5 Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(144)
V nařízení Rady (ES) č. 661/2008 je obsažen závěr, že hospodářské situaci výrobního odvětví Unie není působena újma a že hlavním důvodem pro takovou pozitivní situaci je existence antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku z Ruska.
(145)
Závěry stávajícího přezkumu před pozbytím platnosti potvrzují závěry z předchozího šetření. Od roku 2010 do období přezkumného šetření byl zaznamenán stejně příznivý vývoj hospodářských ukazatelů. Spotřeba v Unii klesla a dovoz z Ruska vzrostl, ale výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet významný podíl na trhu a dále zvýšit svou ziskovost, přestože zisk v roce 2012 a v období přezkumného šetření byl nižší než v roce 2011, což naznačuje klesající trend. Výrobní náklady vzrostly, hlavně kvůli zvýšení cen plynu (hlavní suroviny pro výrobu dotčeného výrobku), ale prodejní ceny vzrostly také a umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zdravé úrovně ziskovosti.
(146)
Jak je vysvětleno v 119. a následujících bodech odůvodnění, na údaje týkající se využití kapacity se nelze spoléhat při činění rozhodujících závěrů o situaci výrobního odvětví Unie a celkově lze dojít k závěru, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a ruský vývoz dusičnanu amonného mu v důsledku existence antidumpingových opatření nepůsobí újmu.
(147)
Po poskytnutí informací RFPA a zástupci ruských orgánů tvrdili, že příznivý stav výrobního odvětví Unie, včetně jeho vývozu do třetích zemí, podporuje závěr o neobnovení podstatné újmy. Komise však zastává názor, že nynější příznivá hospodářská situace výrobního odvětví Unie, včetně objemu jeho vývozu do třetích zemí, automaticky nevylučuje, že se tato situace může v budoucnu změnit, pokud by opatření pozbyla platnosti.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(148)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by současná platná opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad ruského dovozu na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(149)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování ruských výrobců v oblasti tvorby cen.
6.1. Spotřeba v Unii
(150)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozím rokům o 11 %. Toto snížení spotřeby dotčeného výrobku je způsobeno používáním jiných hnojiv, účinnějším využitím dusičnanu amonného zemědělci a bezpečnostními obavami. Výrobní odvětví Unie proto soutěží s ruskými výrobky na smršťujícím se trhu. Následně se to pravděpodobně projeví tlakem na snižování cen.
(151)
Po poskytnutí informací, jak je uvedeno v 109. bodě odůvodnění, RFPA nesouhlasilo se závěrem, že spotřeba dotčeného výrobku bude v EU klesat i v budoucnosti. Zpráva, na niž se odvolává RFPA, však předpovídá mírné oživení poptávky po dusíkatých hnojivech, nikoli nutně zvýšení spotřeby dotčeného výrobku. Stále přísnější environmentální a bezpečnostní požadavky, které platí pro skladování a používání dusičnanu amonného, spolu s vyspělostí určitých trhů a stále účinnější technikou hnojení naznačují, že i v případě zvýšení spotřeby hnojiv, a spotřeby dusíkatých hnojiv zvlášť, spotřeba dotčeného výrobku v dohledné budoucnosti neporoste. Toto tvrzení se proto nepřijímá.
6.2 Volná kapacita, obchodní toky, přitažlivost trhu Unie a cenové chování
(152)
Komise stanovila během období přezkumného šetření volnou ruskou kapacitu, která odpovídá více než 16,9 % celkové spotřeby dotčeného výrobku v Unii (viz 73. a 74. bod odůvodnění). Tato kapacita se ještě více zvýšila po uplynutí období přezkumného šetření a nyní se odhaduje na přibližně 24,3 % spotřeby Unie.
(153)
Volná kapacita by se dala při absenci opatření s největší pravděpodobností využít k výrobě dalšího značného množství dusičnanu amonného na vývoz do Unie. Ruští výrobci již teď vyváží polovinu své produkce do třetích zemí. Očekává se, že domácí spotřeba v Rusku se bude v budoucnosti zvyšovat o 3 % ročně. Ruské vývozní ceny účtované při prodeji na trzích třetích zemí jsou výrazně nižší než stávající ceny v Unii. Pokud po pozbytí platnosti opatření zůstanou ceny na trhu Unie na úrovni značně vyšší než jsou ceny na trzích těchto třetích zemí, ruští výrobci budou mít silnou motivaci nejen k tomu, aby využili volnou kapacitu pro trh Unie, ale rovněž k přesměrování části svého současného vývozu do třetích zemí na trh Unie.
(154)
Zvyšování ruského vývozu do třetích zemí navíc naráží na jistá omezení. Některé potenciálně největší vývozní trhy pro dusičnan amonný (Čína, USA a Austrálie) jsou pro ruský vývoz nedostupné (viz 85. bod odůvodnění). Případné stanovení nulového cla v USA pro dva ruské výrobce na dobu jednoho roku (viz 86. bod odůvodnění) pravděpodobně nepovede k významnému růstu ruského vývozu do USA, protože domácí ceny plynu v USA klesly a očekává se, že zůstanou na nízké úrovni v důsledku vzrůstající těžby plynu z břidlic i v důsledku stávajících omezení vývozu břidlicového plynu, které udržují ceny plynu na domácím trhu v USA na nízké úrovni (viz také 86. bod odůvodnění). Na čínský trh se dusičnan amonný nadále dovážet nesmí. Předpokládá se, že spotřeba dusičnanu amonného na současných ruských vývozních trzích (hlavně v Latinské Americe a zejména v Brazílii) poroste, avšak současná volná ruská kapacita více než dvojnásobně převyšuje předpokládané zvýšení spotřeby na těchto trzích a není pravděpodobné, že by se této navýšené spotřeby zmocnili (výlučně) ruští výrobci. Četné tradiční ruské vývozní trhy, jako je Egypt, Turecko, Peru a Brazílie, také budují své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv (viz 87. bod odůvodnění).
(155)
Trh Unie je každopádně atraktivnější než Latinská Amerika vzhledem ke své zeměpisné blízkosti a existenci dobře rozvinutých distribučních kanálů. Podstatně nižší náklady za přepravu skutečně zajistí ruským vývozcům vyšší zisk, a ti, budou-li mít možnost volby, dají přednost prodeji do Unie za předpokladu, že úroveň cen v Unii zůstane i nadále vyšší než v třetích zemích.
(156)
Komise stanovila pro období přezkumného šetření cenu, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobuje újmu, tak, že sečetla výrobní náklady (zjištěné na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a uvedené v tabulce 7), prodejní, správní a režijní náklady a cílový zisk.
(157)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku činí prodejní, správní a režijní náklady 5 % až 8 % výrobních nákladů a cílový zisk pro toto odvětví činí 8 %, jak bylo stanoveno v předchozím šetření (24).
(158)
Na základě těchto čísel se cena, která nepůsobí újmu výrobnímu odvětví Unie, pohybovala v průběhu období přezkumného šetření v rozmezí od 257 EUR/t do 264 EUR/t.
(159)
Komise poznamenává, že jeden ze dvou ruských vyvážejících výrobců podléhajících cenovému závazku v průběhu období přezkumného šetření prodával dotčený výrobek za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena podle závazku. Naproti tomu druhý vyvážející výrobce, na něhož se závazek vztahoval jen po omezenou dobu během období přezkumného šetření, prodával za cenu nižší, než je minimální dovozní cena. Za těchto okolností není jasné, jak by stanovili své ceny, kdyby závazky a s nimi antidumpingová cla pozbyly platnosti. Rovněž je třeba poznamenat, že množství prodávaná těmito dvěma vyvážejícími výrobci nebyla v období přezkumného šetření významná. Kromě toho je třeba mít na paměti, že jiní ruští výrobci pravděpodobně znovu vstoupí na trh EU, pokud by opatření neexistovala, což zvýší konkurenční tlak na ceny na trhu, včetně tlaku na dva vyvážející výrobce, jejichž závazky platily v období přezkumného šetření.
(160)
Jedním z určujících prvků pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy je to, jaké ceny pravděpodobně stanoví společnosti, na které se nevztahují cenové závazky, pro tento vývoz navíc. Během období přezkumného šetření činily ruské vývozní ceny do třetích zemí v průměru 201 EUR/t neboli o 34 % méně, než je současná průměrná cena, za niž výrobci v Unii prodávají v Unii. Tyto ruské vývozní ceny jsou, jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, na udržitelné úrovni. Je pravděpodobné, že při absenci antidumpingových opatření vstoupí ruský vývoz od společností, na které se nevztahují cenové závazky, na trh Unie s průměrnou cenou nižší, než jsou dovozní ceny ze třetích zemí, a také nižší než, je dovoz z Ruska podléhající cenovým závazkům, který je v horní části cenové úrovně, jež nezpůsobuje újmu výrobnímu odvětví Unie. Jinak by nemohli získat další podíl na trhu. Vzhledem k tomu, že jeden z vyvážejících ruských výrobců prodává v současnosti v rámci cenového závazku za cenu, která se nachází v horní hranici cenové úrovně, jež nepůsobí újmu, Komise se na základě informací, které má v současné době k dispozici, domnívá, že je pravděpodobné, že tento dovoz navíc bude realizován za cenu, která působí újmu. Bez ohledu na současnou úroveň zisku výrobního odvětví Unie by takové pravděpodobné ceny ohrozily schopnost výrobního odvětví Unie dosahovat obvyklého zisku, který by mohlo předpokládat při neexistenci dumpingového dovozu.
(161)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že srovnání ruských vývozních cen do třetích zemí s cenami Unie nemá žádný smysl, jelikož srovnávat by se měl prodej na stejné trhy s náležitými úpravami o cla, obchodní úroveň atd.
(162)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise netvrdí, že pokud by opatření pozbyla platnosti, ruský vývoz by byl o 34 % levnější než ceny výrobního odvětví Unie. Komise má za to, že je pravděpodobné, že ceny, s nimiž ruský vývoz vstoupí do Unie při neexistenci opatření, by byly nižší, než kolik činí výrobní náklady Unie s připočtením přiměřeného ziskového rozpětí, a tudíž by působily újmu. Tyto cenové úrovně by pro ruské vývozce byly stále ještě přitažlivější, než je současná úroveň prodejních cen na trzích třetích zemí. Proto je pravděpodobné, že dojde k odklonu od současných obchodních toků.
(163)
Šetřením bylo rovněž prokázáno, že současné výrobní náklady, a tedy současné ceny, které nepůsobí újmu, pravděpodobně v krátké době neklesnou s ohledem na tendenci růstu výrobních nákladů během posuzovaného období (viz tabulka 7). Během šetření skutečně nevyšly najevo žádné signály, že by se tato tendence měla změnit.
(164)
Po poskytnutí informací RFPA zdůraznilo, že den před zveřejněním poskytlo informace o snižování ceny plynu v Unii. RFPA konkrétně upozornilo na údaje z významné publikace na trhu s hnojivy, kde byly zveřejněny centrální ceny EU na nizozemském trhu s plynem „Title Transfer Facility“ (TTF) namísto nereprezentativních cen ve Waidhausu. RFPA rovněž citovalo ceny zemního plynu v USA a zprávu společnosti Yara International za 1. čtvrtletí 2014, kde je uvedeno, že tato společnost zažívá výrazně nižší ceny plynu.
(165)
Komise poznamenává, že v ekonomické studii, kterou předložila některá sdružení zemědělců (viz níže bod 7 o zájmu Unie) je uvedeno, že: „ceny zemního plynu v Unii jsou vyšší než ve většině ostatních regionů a v dohledné budoucnosti se očekává jejich další růst“. Co se týče snížení ceny plynu, které oznámila společnost Yara International, to je zvláštní případ, neboť Yara Group je nadnárodní skupina, která má přístup k několika zdrojům levného plynu mimo Unii. Další výrobci dotčeného výrobku, zejména ti, kteří se nacházejí ve východních regionech Unie, spoléhají na ruský plyn. Proto se Komise nadále domnívá, že neexistuje přesvědčivý důkaz, že se ceny plynu pro výrobce v Unii v blízké budoucnosti významně sníží.
6.3 Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(166)
Vzhledem k tomu, že ruský dusičnan amonný by byl vyvážen na trh Unie ve významném objemu a za ceny způsobující újmu výrobcům v Unii, tito by byli nuceni snížit své ceny, aby si udrželi objem prodeje a podíl na trhu. Dusičnan amonný je totiž zboží komoditního typu, u něhož se hospodářská soutěž mezi různými výrobci odehrává především v cenách.
(167)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Pokud se tato omezení nediskriminačním způsobem vztahují jak na vývozce ze třetích zemí, tak na výrobce v Unii, má Komise za to, že toto tvrzení by mělo být zamítnuto.
6.4 Závěry
(168)
S ohledem na výsledky šetření, volnou kapacitu spojenou s mírným růstem spotřeby v Rusku, omezenou schopnost zvýšit vývoz do třetích zemí a přitažlivost trhu Unie, se má za to, že zrušení opatření pravděpodobně povede k obnovení dumpingového dovozu z Ruska.
(169)
Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie je v současné době v situaci, kdy mu není způsobována újma. Neexistují však signály toho, že tento pozitivní stav bude udržitelný, pokud by opatření pozbyla platnosti. Naopak, podle žadatelem předložené analýzy trhu dosáhly nyní tržní ceny dusičnanu amonného svého maxima a vrcholu hospodářského cyklu. Nyní se předpokládá pokles hospodářského cyklu i ceny. Přesněji řečeno, poté, co od roku 2009 každoročně rostly, budou nyní ceny podle všeho klesat. V dohledné budoucnosti proto výrobní odvětví Unie nebude dosahovat takové úrovně cen a zisku, jakých dosahovalo během posuzovaného období. Současně výrobní náklady zůstanou stabilní nebo se budou dále zvyšovat, čímž se ještě více zkrátí ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie. Při takovém vývoji a vzhledem ke klesající spotřebě v Unii vyvolá prudký nárůst dovozu ve významných množstvích a za podbízivé ceny silný tlak na snížení prodejních cen výrobního odvětví a způsobí mu ztrátu významného podílu na trhu. To se vší pravděpodobnosti nevyhnutelně způsobí obnovení podstatné újmy.
(170)
Po poskytnutí informací RFPA kritizovalo, že se Komise opírá o analýzu trhu, kterou předložil žadatel, a uvedlo, že očekávaná úroveň cen v letech 2017-2018 se bude podobat cenám v roce 2010, které byly vyšší než ceny v předchozích letech. RFPA rovněž poznamenalo, že v roce 2010 byla průměrná ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk (dosahovala 12,8 %) a že čtvrtletní zpráva za rok 2014 společnosti Yara International zobrazuje slibné vyhlídky.
(171)
Výhledový charakter přezkumu před pozbytím platnosti ztěžuje vyvození přesných závěrů, pokud jde o projekci cen v roce 2017 a v letech následujících. Nezávislá analýza trhu však ukazuje, že cenová úroveň dotčeného výrobku se má v následujících dvou letech podle všeho snižovat. To a očekávané zvýšení výrobních nákladů se vší pravděpodobností sníží v současnosti dosahovaný zisk výrobního odvětví Unie. Tento výhledový závěr platí bez ohledu na skutečnost, že během období přezkumného šetření a posuzovaného období byla ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk ve výši 8 %, jak byl stanoven v předchozím šetření. To, že přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz močoviny z Ruska nezjistil pravděpodobnost obnovení újmy, a proto je zrušil, není v tomto ohledu relevantní, neboť každý případ musí být posuzován podle vlastních charakteristik a specifik. Kromě toho se zpráva společnosti Yara International za první čtvrtletí 2014, která je určená jejím investorům, nezaměřuje konkrétně na dotčený výrobek a neměla by se chápat jako reprezentativní odhad očekávání výrobního odvětví Unie, pokud jde o dotčený výrobek. Toto tvrzení se proto zamítá.
(172)
Zástupci ruských orgánů a RFPA tvrdili, že Komise neposkytla skutečné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, došlo by k obnovení dumpingového dovozu dotčeného výrobku, což by vedlo k obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(173)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise neprokázala příčinnou souvislost mezi zrušením opatření a pravděpodobným obnovením újmy. Naopak, příčinou pravděpodobného obnovení újmy jsou zřejmě vnější prvky uvedené v informačním dokumentu (klesající spotřeba, klesající ceny, zvýšení výrobních nákladů, nízká míra využití kapacity).
(174)
Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. Pravděpodobnost obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti, je odůvodněna zejména pravděpodobným obnovením dumpingového vývozu z Ruska ve významných objemech a za ceny, které sice budou nižší než ceny v Unii, ale pro ruské vývozce budou stále ještě rentabilní. Tím, že ve svém celkovém posouzení uvedla některé vnější faktory, Komise pouze pojmenovala další činitele, které mohou mít v příštích letech vliv na trh Unie, a tudíž i na situaci výrobního odvětví Unie, ale neprohlásila tím za neplatný závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dumping působící újmu se pravděpodobně obnoví.
7. ZÁJEM UNIE
(175)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření vůči Rusku bylo proti zájmu Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(176)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(177)
V původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož toto šetření je přezkumem a opatření byla v platnosti od roku 1995, analýza umožňuje zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany, kterých se zavedená antidumpingová opatření dotýkají.
(178)
Na tomto základě se zkoumalo, zda navzdory závěru o pravděpodobnosti obnovení dumpingu a pravděpodobném obnovení újmy existují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že zachování opatření není v zájmu Unie.
7.1 Zájem výrobního odvětví Unie
(179)
Stávající opatření přispěla k velkému poklesu dumpingového dovozu z Ruska a pro výrobní odvětví Unie znamenala úlevu. Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie se nachází ve zdravé hospodářské situaci, o čem svědčí hlavně stálý zisk. Je ovšem nutno podotknout, že někteří výrobci v Unii již vykazují zisky výrazně nižší, než je průměrný zisk výrobního odvětví Unie nebo dokonce nižší, než je cílový zisk 8 %.
(180)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, výrobní odvětví Unie by s největší pravděpodobností čelilo rostoucí nekalé soutěži ze strany ruských výrobců. Zrušení opatření by bezpochyby vedlo k rychlému zhoršení jeho hospodářské situace. Ukončení opatření proto není v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.2 Zájem dovozců
(181)
V předchozím šetření bylo zjištěno, že dopad uložených opatření nebude pravděpodobně mít závažný nepříznivý vliv na situaci dovozců a uživatelů v Unii. EFIA se přihlásilo jako zúčastněná strana a požadovalo, aby opatření pozbyla platnosti, a to z řady důvodů:
-
opatření jsou v platnosti již téměř 20 let a dosáhla požadovaného účinku ochrany výrobců v Unii,
-
v důsledku rostoucí domácí spotřeby v Rusku neexistuje riziko, že ruské výrobky budou přesměrovány do Unie,
-
je v zájmu uživatelů, aby měli přístup k různým zdrojům dodávek a tedy větší výběr.
(182)
Tato tvrzení je třeba zamítnout. Je pravda, že výrobní odvětví Unie v současné době netrpí jakoukoli podstatnou újmou. Přezkum před pozbytím platnosti má však odpovědět na otázku, co by se v budoucnosti stalo, kdyby opatření pozbyla platnosti. V tomto směru lze současné výsledky výrobního odvětví Unie použít pouze coby přesvědčivé informace naznačující, k čemu by mohlo dojít v budoucnu, do té míry, do jaké tyto informace umožňují posoudit cenovou úroveň, která nepůsobí újmu.
(183)
Dovozci a obchodníci v Unii mají přístup k řadě zdrojů dodávek uvnitř i vně Unie, včetně Ruska. Rusko je jedinou zemí, proti níž byla zavedena opatření.
7.3 Zájem uživatelů
(184)
Přihlásilo se několik sdružení uživatelů. Některá z nich však pouze žádala, aby byla uznána za zúčastněnou stranu a nezaujala žádné zvláštní stanovisko týkající se zájmu Unie. Dvě vnitrostátní sdružení vyjádřila názor, že po tolika letech působení stávajících opatření již není v jejich zájmu je dále zachovávat.
(185)
Uvedla tyto důvody:
-
silný dopad hnojiv na výrobní náklady zemědělců (mezi 7 % až 42 % jejich variabilních nákladů, v závislosti na druhu plodin),
-
možnost nakupovat hnojiva za cenu, která je přibližně o 15 EUR až 20 EUR levnější než cena, kterou si účtují výrobci v Unii,
-
možnost získat přístup k mírně odlišnému výrobku (ruské pelety jsou prý o něco menší než pelety Unie, a tedy vhodné pro použití u některých plodin) a
-
možnost mít přístup k několika dodavatelům, čímž se posiluje hospodářská soutěž, předchází vzniku oligopolů a cenových dohod.
(186)
Tato tvrzení nelze přijmout z týchž důvodů, jaké byly uvedeny v 182. a 183. bodech odůvodnění. Komise si není vědoma nesoutěžního jednání mezi výrobci v Unii, kteří se volně podílejí na hospodářské soutěži na trhu Unie.
(187)
Na dotazník pro uživatele neodpověděl žádný zemědělec. Přesný dopad hnojiv jako celku, a dusičnanu amonného zvláště, na výrobní náklady zemědělců proto nebylo možno ověřit. Údajně vysoce pozitivní dopad nižších cen dusičnanu amonného na výrobní náklady zemědělců tak nelze potvrdit. Na základě informací, které má Komise k dispozici, však dusičnan amonný představuje přibližně pouze 21 % celkové spotřeby Unie všech dusíkatých hnojiv (dusičnan amonný, dusičnan vápenatoamonný, močovina, roztok směsi močoviny a dusičnanu amonného, NPK/NP/NK atd.) (25). Vzhledem k tomu, že existují také jiná hnojiva (s vyšším obsahem draslíku a fosfátu), odhaduje se podíl dusičnanu amonného na všech hnojivech používaných zemědělci v Unii na ještě méně než 21 %. V důsledku toho je důvodné se domnívat, že dopad stávajících platných opatření na zemědělce v Unii je vcelku nevýznamný.
(188)
Kromě toho, i když v krátkodobém horizontu by se mohlo zdát, že přístup k levnějším hnojivům je v zájmu zemědělců, v krátkodobém až střednědobém horizontu existuje pravděpodobnost obnovení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie s tím nebezpečím, že někteří zranitelnější výrobci v Unii usazení v určitých regionech Unie by byli nuceni ukončit podnikání. V budoucnosti by tak uživatelé a zemědělci měli ještě menší výběr dodavatelů a mohli by se stát závislejšími na ruském vývozu, což by zřejmě vedlo k zvýšení cen.
(189)
Jedno sdružení uživatelů předložilo studii, kterou zpracoval nezávislý ekonomický poradce, podle něhož by ukončení platných opatření mělo za následek pokles cen hnojiv v rámci Unie ku prospěchu uživatelů, omezený nárůst objemu dovozu a mírně negativní dopad na výrobce v Unii, což by ovšem bylo kompenzováno solidním ziskovým rozpětím, z něhož se těší v současné době. Je však třeba uvést, že některé předpoklady, o něž se opírá hodnocení uvedené v této ekonomické studii, neodpovídají závěrům šetření. Šetřením bylo zjištěno, že vývozní ceny dusičnanu amonného z Ruska do třetích zemí jsou nižší než ceny odhadované ve zmíněné ekonomické studii. Podobně se hodnoty zjištěné ruské výrobní kapacity a potenciálu domácí spotřeby liší od hodnot použitých pro simulaci dopadu zrušení opatření. Proto se na hodnocení provedené v rámci studie nelze při formulaci rozhodujících závěrů plně spolehnout.
(190)
Po poskytnutí informací požádalo několik sdružení zemědělců o slyšení před Komisí a předložilo mírně pozměněnou verzi studie uvedené v předchozím bodě odůvodnění se zohledněním údajů, jež Komise poskytla v informačním dokumentu.
(191)
Revidovaná studie zjevně potvrzuje předpoklad Komise, že ruské vývozní ceny by se snížily na úroveň přibližně ruských cen na domácím trhu, tj. 221 EUR za tunu. To přiměje výrobce v Unii snížit ceny, aby nepřišli o svůj podíl na trhu.
(192)
Zástupci zemědělců vysvětlili, v jak obtížné situaci se nacházejí, když soutěží s výrobci zemědělských produktů z třetích zemí, aniž by byli, na rozdíl od výrobců dotčeného výrobku v Unii, chráněni antidumpingovými cly. Očekávají, že pokud by opatření pozbyla platnosti, cena dotčeného výrobku poklesne a negativní důsledky pro výrobce v Unii by byly vyváženy přínosy pro zemědělce, tedy pro tu kategorii uživatelů, které zaměstnává miliony osob v Unii. Zástupci zemědělců také uvedli, že pokud cena dotčeného výrobku poklesne, koupí si spíše dotčený výrobek než jiný levnější, ale více znečišťují životní prostředí, jako je močovina nebo roztoky močoviny a dusičnanu amonného. Znamenalo by to přínos pro životní prostředí. Navrhli, aby, pokud budou opatření zachována, byla jejich platnost pozastavena (podobně jak se stalo v jiném šetření týkajícím se dovozu silikomanganu z Číny, Kazachstánu a Ukrajiny (26)).
(193)
Komise pečlivě zvážila argumenty předložené sdruženími zemědělců. Je nesporné, že zemědělci v Unii mají přístup k dotčenému výrobku, který vyrábějí výrobci v Unii a výrobci z třetích zemích, kromě ruských vyvážejících výrobců. Ale především, jak bylo potvrzeno během slyšení, které se konalo dne 19. června 2014, a v rozporu s předpokladem v ekonomické studii, neexistuje žádná záruka, že případný počáteční potenciální pokles cen dotčeného výrobku (pokud by platná opatření pozbyla platnosti) bude přenesen na konečné uživatele. Velmi často se stává, že zemědělci nakupují dotčený výrobek od distributorů a nezajímají se o jeho původ, pokud splňuje jejich požadavek z hlediska velikosti pelet nebo granulí atd.). Proto, pokud by opatření pozbyla platnosti, je vysoce pravděpodobné, že újma pro výrobce dotčeného výrobku v Unii se bude opakovat, avšak neexistuje žádná záruka, že uživatelé z toho budou mít jakýkoli prospěch.
(194)
Antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku jsou v platnosti již mnoho let bez nepřiměřených nákladů pro zemědělce, které by mohly ohrozit jejich existenci. Při analýze zájmu Unie se posuzuje přiměřenost zachování opatření a zohledňují se různé, někdy i protichůdné zájmy. Zachování opatření je v zájmu výrobců v Unii, protože jejich zrušení by mnoho z nich donutilo k ukončení podnikání. Jelikož Komise nemá důkazy, že v důsledku opatření vzniknou zemědělcům neúměrné náklady, z hlediska přiměřenosti je tedy v zájmu Unie opatření zachovat. V každém případě zemědělci připustili, že by raději dali přednost více zdrojům dodávek a že zánik výrobního odvětví Unie by nebyl v jejich zájmu.
(195)
Nakonec, jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, nic nenasvědčuje tomu, že by zrušení opatření vedlo k poklesu cen dusičnanu amonného, který by byl přenesen na uživatele, což by vedlo k přechodu na dusičnan amonný z jiných, více znečišťujících hnojiv. Pozitivní účinek na životní prostředí tedy není doložen. Případný pozitivní dopad na životní prostředí by každopádně nebyl tak veliký, že by to bylo v rozporu s celkovým zájmem Unie na zachování opatření. Co se týče návrhu pozastavit platnost opatření, to není možné, protože právní požadavky zakotvené v čl. 14 odst. 4 základního nařízení nejsou v této věci splněny.
(196)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že zrušení opatření by nebylo v zájmu uživatelů, nebo že přinejmenším dodatečné výhody uživatelů by nepřevážily nad dodatečnými náklady pro výrobní odvětví Unie.
7.4 Závěr ohledně zájmu Unie
(197)
Vzhledem k 179. až 195. bodům odůvodnění byl učiněn závěr, že z hlediska zájmu Unie neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
8. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(198)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek v návaznosti na poskytnutí informací. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(199)
Po poskytnutí informací jeden ruský výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, požádal Komisi, aby zahájila jednání o závazku, a navrhl minimální cenu a množstevní strop. Základní nařízení však neobsahuje žádný právní základ pro přijetí nabídky závazku v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti, neboť formu opatření nelze měnit. Dotyčný ruský výrobce by mohl požádat o prozatímní přezkum na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, pokud by se domníval, že podmínky pro takový přezkum jsou splněny.
(200)
Po poskytnutí informací požádala Acron Group Komisi, aby řízení ukončila, pokud se jí týče, jelikož Acron je v jiné situaci než ostatní ruští výrobci. V průběhu přezkumu bylo nicméně zjištěno, že Acron se nachází ve stejné situaci jako ostatní ruští výrobci. Kromě toho čl. 11 odst. 2 základního nařízení neposkytuje právní základ pro různý přístup k vyvážejícím výrobcům.
(201)
S ohledem na závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy z toho tedy vyplývá, že v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení by antidumpingová opatření uplatňovaná na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska uložená nařízením (ES) č. 661/2008, ve znění nařízení Rady (ES) č. 989/2009, měla být zachována na období dalších pěti let.
(202)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1) Konečné antidumpingové clo se ukládá na dovoz pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházejících z Ruska.
2) Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena pevnou částkou pod písmeny a), b) a c):
a)
Pro zboží vyrobené společností Open Joint Stock Company (OJSC) Azot, Novomoskovsk, Rusko, nebo společností Open Joint Stock Company (OJSC) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Rusko, a prodávané buď přímo prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo prostřednictvím společností Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, nebo prostřednictvím Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral a Chemical Company Eurochem, Moskva, Rusko, nebo Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii (doplňkový kód TARIC A522):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
32,82
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
28,88
b)
Pro zboží vyrobené společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (doplňkový kód TARIC A959):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
U zboží zmíněného v čl. 1 odst. 1, vyrobeného společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, které není uvedeno v tabulce výše, se antidumpingové clo nepoužije.
c)
Pro všechny ostatní společnosti (doplňkový kód TARIC A999):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
41,42
3) V případech, kdy dojde k poškození zboží před vstupem do volného oběhu a skutečně uhrazená cena nebo splatná cena je tudíž pro účely stanovení výše cla v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (27) poměrně rozdělena, musí být hodnota antidumpingového cla zmíněná v odstavci 2 snížena o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny skutečně uhrazené nebo splatné.
4) Bez ohledu odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovoz propuštěný do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1) Dovoz výrobků, pro něž bylo předloženo celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, fakturovaných společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2008/577/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 pod podmínkou, že
-
je vyráběn, dodáván a přímo fakturován uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli v Unii a
-
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2) Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 23. září 2014.