KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 702/2014
af 25. juni 2014
om forenelighed med det indre marked efter artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde af visse kategorier af støtte i landbrugs- og skovbrugssektoren og i landdistrikter
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 4,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (1), særlig artikel 1, stk. 1, litra a) og b,
efter offentliggørelse af udkast til denne forordning, jf. artikel 6 og artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 994/98,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Statslig finansiering, som opfylder kriterierne i traktatens artikel 107, stk. 1, udgør statsstøtte og skal anmeldes til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3. I medfør af traktatens artikel 109 kan Rådet imidlertid bestemme, at visse former for støtte er fritaget for denne anmeldelsespligt. I henhold til traktatens artikel 108, stk. 4, kan Kommissionen vedtage forordninger vedrørende disse former for støtte. Forordning (EF) nr. 994/98 giver Kommissionen bemyndigelse til efter traktatens artikel 109 at erklære, at visse kategorier af støtte kan fritages for anmeldelseskravet i traktatens artikel 108, stk. 3. Kommissionen har med hjemmel i denne forordning vedtaget Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006 (2), som finder anvendelse indtil den 30. juni 2014.
(2)
Den 22. juli 2013 blev forordning (EF) nr. 994/98 ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 733/2013 (3) for at give Kommissionen bemyndigelse til at udvide gruppefritagelsen til nye kategorier af støtte, for hvilke der kan opstilles klare forenelighedskriterier. Disse nye kategorier bør omfatte støtte til bevarelse af kultur- og naturarv, støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer og støtte til skovbrug, som på visse betingelser kan fritages fra anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3.
(3)
Det følger af traktatens artikel 42, at konkurrencereglerne kun finder anvendelse på produktionen af og handelen med landbrugsvarer i det omfang, Europa-Parlamentet og Rådet beslutter dette. I henhold til artikel 211, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (4) finder statsstøttereglerne med visse nærmere definerede undtagelser anvendelse på støtte til produktion af og handel med landbrugsprodukter. Derimod finder statsstøttereglerne ikke anvendelse på hverken de betalinger, medlemsstaterne foretager i forbindelse med foranstaltninger iværksat i henhold til nævnte forordning, som helt eller delvis finansieres af EU, eller på foranstaltninger efter forordningens artikel 213-218. De finder heller ikke anvendelse på betalinger foretaget af medlemsstaterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (5) eller på supplerende national finansiering efter traktatens artikel 42. Disse betalinger, der har til formål at tilvejebringe supplerende national finansiering inden for rammerne af traktatens artikel 42, skal opfylde kriterierne i forordning (EU) nr. 1305/2013 for at kunne godkendes af Kommissionen som en del af en given medlemsstats landdistriktsprogram. Både den del, der medfinansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), og supplerende national finansiering af foranstaltninger, der ikke falder ind under traktatens artikel 42, er underlagt statsstøttereglerne.
(4)
Da en støttes økonomiske virkninger ikke afhænger af, om den delvis finansieres af EU eller udelukkende finansieres af en medlemsstat, bør der være overensstemmelse og sammenhæng mellem Kommissionens statsstøttepolitik og den støtte, der ydes inden for rammerne af EU's egen fælles landbrugspolitik og landdistriktspolitik.
(5)
Denne forordnings anvendelsesområde bør derfor afstemmes med forordning (EU) nr. 1305/2013, især hvad angår støtte til skovbrugssektoren og støtte til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (SMV) i landdistrikter. Denne forordning bør kun finde anvendelse på foranstaltninger i skovbrugssektoren og foranstaltninger til fordel for SMV i landdistrikter, som ikke falder ind under traktatens artikel 42, for så vidt disse foranstaltninger indgår i landdistriktsprogrammerne og medfinansieres af ELFUL. Denne forordning bør derimod ikke finde anvendelse på støtte til virksomheder i landdistrikter til aktiviteter, der ikke falder ind under traktatens artikel 42, eller støtte til skovbrugssektoren, hvis der ikke er nogen direkte forbindelse til landdistriktsprogrammerne og ingen medfinansiering fra ELFUL. Til videnoverførsel og informationsaktioner i skovbrugssektoren og til konsulentbistand i skovbrugssektoren bør det dog være muligt at yde støtte uden for rammerne af landdistriktsprogrammer, som udelukkende finansieres af medlemsstaterne, forudsat at den opfylder forenelighedsbetingelserne i denne forordning.
(6)
Medlemsstaterne bør kunne benytte en forenklet procedure, når de skal indhente statsstøttegodkendelse for både den samfinansierede del og den supplerende finansiering af deres nationale landdistriktsprogrammer i overensstemmelse med artikel 81, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1305/2013. Denne støtte bør derfor være fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, når den opfylder de relevante forenelighedskriterier i denne forordning.
(7)
Med sin meddelelse af 8. maj 2012 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om modernisering af EU's statsstøttepolitik (6) indledte Kommissionen en generel revision af statsstøttereglerne. Denne moderniserings hovedmål er: i) at fremme bæredygtig, intelligent og inklusiv vækst på et konkurrencedygtigt indre marked og samtidig bidrage til medlemsstaternes indsats for at opnå en mere effektiv udnyttelse af de offentlige finanser, ii) at koncentrere Kommissionens forudgående kontrol om de sager, som har størst indvirkning på det indre marked, og samtidig styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne om håndhævelsen af statsstøttereglerne og iii) at gøre reglerne mere ensartede og fremme en hurtigere og mere solid beslutningstagning på et mere oplyst grundlag, baseret på en klar økonomisk begrundelse, en fælles tilgang og entydige forpligtelser.
(8)
Denne forordning tager sigte på en bedre prioritering af regelhåndhævelsesindsatsen og en forenkling af reglerne og skal føre til øget gennemsigtighed, effektiv evaluering og kontrol med statsstøttereglernes overholdelse på nationalt plan og på EU-plan og samtidig bevare Kommissionens og medlemsstaternes institutionelle kompetencer. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for nå disse mål.
(9)
Kommissionen har i talrige sager anvendt traktatens artikel 107 og 108 på virksomheder, der er aktive inden for produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, specielt inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1857/2006, Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 (7) og EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 (8). Den har herigennem opnået betydelige erfaringer på dette område. Kommissionens erfaringer har på den ene side gjort det muligt bedre at definere, på hvilke betingelser visse støttekategorier kan anses for at være forenelige med det indre marked, og at udvide gruppefritagelsernes anvendelsesområde, men på den anden side også gjort det klart, at det er nødvendigt at øge gennemsigtigheden og overvågningen og sikre en retvisende vurdering af omfattende ordninger og deres virkninger for konkurrencen på det indre marked.
(10)
De generelle betingelser for anvendelsen af denne forordning bør fastsættes på grundlag af en række fælles principper, som sikrer, at støtten tjener et formål af fælles interesse, har en klar tilskyndelsesvirkning, er hensigtsmæssig og står i et rimeligt forhold til målet, ydes under fuld gennemsigtighed og er genstand for kontrol og regelmæssig vurdering og ikke påvirker samhandelsvilkårene på en måde, der skader den fælles interesse.
(11)
Støtte, der opfylder alle betingelserne i denne forordning, såvel de generelle betingelser som de betingelser, der er specifikke for de relevante støttekategorier, bør være fritaget for anmeldelseskravet i traktatens artikel 108, stk. 3. For at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække Kommissionens kontrol bør der ved fritaget støtte (støtteordninger og individuel støtte) udtrykkeligt henvises til denne forordning.
(12)
Statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1, der ikke er omfattet af denne forordning, er fortsat anmeldelsespligtig efter traktatens artikel 108, stk. 3. Denne forordning berører ikke medlemsstaternes mulighed for at anmelde støtte til formål, der svarer til de i denne forordning omhandlede formål.
(13)
På grund af omfattende ordningers potentielt større indvirkning på samhandel og konkurrence bør ordninger med et gennemsnitligt årligt statsstøttebudget, der overstiger en tærskel, som fastsættes med udgangspunkt i en absolut værdi, i princippet underkastes en evaluering. Denne evaluering bør tage sigte på at kontrollere, om de antagelser og betingelser, der lå til grund for ordningens forenelighed, er opfyldt, og om ordningen fungerer effektivt i forhold til dens generelle og specifikke mål og indikatorer, og belyse ordningens virkninger for konkurrencen og samhandelen. For at sikre lige behandling bør denne evaluering gennemføres på grundlag af en af Kommissionen godkendt evalueringsplan. En sådan plan bør normalt udfærdiges, når ordningen udformes, og være godkendt, før ordningen træder i kraft, men det er ikke muligt i alle tilfælde. For at undgå forsinkelser i deres ikrafttræden bør denne forordning finde anvendelse på sådanne ordninger i en periode på højst seks måneder. Kommissionen kan efter at have godkendt evalueringsplanen beslutte at forlænge denne periode. Med henblik herpå bør evalueringsplanen anmeldes til Kommissionen senest 20 arbejdsdage efter ordningens ikrafttræden. Kommissionen kan også undtagelsesvist beslutte, at en evaluering på grund af sagens særlige forhold ikke er nødvendig. Kommissionen bør modtage de oplysninger fra medlemsstaten, som er nødvendige for vurderingen af evalueringsplanen og sætter den i stand til uden unødig forsinkelse at anmode om yderligere oplysninger, så medlemsstaten kan indsende manglende oplysninger, som Kommissionen måtte have brug for til at træffe en afgørelse. Da denne procedure er ny, vil Kommissionen i et særskilt dokument give detaljeret vejledning om den procedure, der finder anvendelse i seksmånedersperioden, hvor evalueringsplanen er under godkendelse, og om de skemaer, der skal benyttes i forbindelse med indsendelse af evalueringsplanen. Ændringer af ordninger, der er underlagt krav om evaluering, med undtagelse af ændringer, som ikke kan påvirke støtteordningens forenelighed efter denne forordning eller ikke i væsentlig grad kan påvirke indholdet af den godkendte evalueringsplan, bør vurderes under hensyntagen til udfaldet af en sådan evaluering og bør udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde. Ændringer af rent formel eller administrativ karakter og ændringer, der gennemføres inden for rammerne af EU-samfinansierede foranstaltninger, bør i princippet ikke betragtes som værende af væsentlig betydning for indholdet af den godkendte evalueringsplan.
(14)
Denne forordning bør ikke finde anvendelse på støtte, der er betinget af, at der anvendes indenlandske produkter frem for importerede eller på støtte til eksportrelaterede aktiviteter. Den bør navnlig ikke gælde for støtte til finansiering af etablering og drift af distributionsnet i en anden medlemsstat eller et tredjeland. Støtte til omkostninger ved deltagelse i messer eller udgifter til undersøgelser eller konsulenttjenester, der er nødvendige for at lancere et nyt eller eksisterende produkt på et nyt marked i en anden medlemsstat eller et tredjeland, bør normalt ikke betragtes som støtte til eksportrelaterede aktiviteter.
(15)
Kommissionen skal sikre, at godkendt støtte ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Derfor bør denne forordning ikke omfatte støtte til en støttemodtager, der ikke har efterkommet et påbud om tilbagebetaling af støtte, som Kommissionen ved en tidligere afgørelse eller beslutning har erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked, med mindre der er tale om støtte til at råde bod på skader forårsaget af visse naturkatastrofer.
(16)
Støtte til kriseramte virksomheder bør udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde, idet en sådan støtte bør vurderes i henhold til rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (9) i den senest gældende udgave for at undgå omgåelse af disse bestemmelser, undtagen under visse omstændigheder, hvor der er tale om støtte, der i overensstemmelse med denne forordning ydes til kompensation for skader forårsaget af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med naturkatastrofer, dyresygdomme eller skadedyrangreb på planter eller støtte til genopretning af skader på skove som følge af brande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, dyresygdomme, skadedyrangreb, katastrofebegivenheder og klimaforandringsrelaterede begivenheder. Af folkesundhedshensyn og i betragtning af, at der er tale om en nødsituation, bør der ved støtte til bekæmpelse af dyresygdomme og støtte til destruktion og bortskaffelse af døde dyr under visse omstændigheder ikke sondres mellem støttemodtagende virksomheder på basis af deres økonomiske situation. Af hensyn til retssikkerheden bør der opstilles klare kriterier, som ikke forudsætter en vurdering af alle enkelthederne ved en virksomheds situation for at afgøre, om den i relation til denne forordning skal anses for at være kriseramt.
(17)
Hvis en statsstøtteforanstaltning eller de vilkår, der er knyttet til den, herunder finansieringsmåden, hvis den udgør en integrerende del af den, uundgåeligt vil føre til en overtrædelse af EU-retten, kan støtten ikke erklæres forenelig med det indre marked. Denne forordning bør derfor ikke finde anvendelse på uadskillelige overtrædelser af EU-lovgivningen.
(18)
Håndhævelsen af statsstøttereglerne afhænger i høj grad af medlemsstaternes samarbejde. Derfor bør medlemsstaterne træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at denne forordning overholdes, herunder også med hensyn til individuelle støtteforanstaltninger, der er omfattet af gruppefritagede ordninger.
(19)
På grund af den større risiko for påvirkning af samhandelen, de er forbundet med, bør store støttebeløb anmeldes til og vurderes af Kommissionen, hvad enten de ydes individuelt eller kumulativt. For visse kategorier af investeringsstøtte, der er omfattet af denne forordning, bør der derfor fastsættes tærskler i form af maksimale støttebeløb på et niveau, som tager hensyn til den pågældende kategori af støtte og dens sandsynlige virkninger for samhandelsvilkårene. Enhver støtte, der ydes over disse tærskler, bør fortsat være anmeldelsespligtig efter traktatens artikel 108, stk. 3. De tærskler, der fastsættes i denne forordning, bør ikke kunne omgås ved en kunstig opsplitning af støtteordninger eller støtteprojekter, f.eks. ved at opsplitte dem i flere støtteordninger eller støtteprojekter med nogenlunde samme karakteristika, formål eller støttemodtagere. Andre former for støtte bør ikke anses for at være forbundet med en stor risiko for påvirkning af samhandelsvilkårene, for så vidt forenelighedsbetingelserne er opfyldt og de i forordningen fastsatte maksimale støtteintensiteter eller støttebeløb ikke er overskredet.
(20)
Af hensyn til gennemsigtigheden og for at sikre ligebehandling og effektiv kontrol, bør denne forordning kun finde anvendelse på støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering (gennemsigtig støtte).
(21)
I denne forordning bør det fastsættes, på hvilke betingelser visse specifikke støtteinstrumenter såsom lån, garantier, skatteforanstaltninger og især tilbagebetalingspligtige forskud kan betragtes som gennemsigtige. Støtte indeholdt i garantier bør anses for at være gennemsigtig, når bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af de minimumspræmier, der gælder for den pågældende virksomhedstype. For SMV'er fremgår det f.eks. af Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier (10), hvor stor den årlige garantipræmie skal være, for at en statsgaranti ikke anses for at udgøre statsstøtte. Den bør også betragtes som gennemsigtig, hvis den metodik, der anvendes til at beregne statsgarantiens støtteintensitet, er blevet anmeldt til og godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier. Støtte indeholdt i risikofinansieringsforanstaltninger og kapitalindskud bør i relation til denne forordning ikke betragtes som gennemsigtig støtte.
(22)
Støtte, der ellers ville falde ind under denne forordning, men som ikke er gennemsigtig, skal altid anmeldes til Kommissionen. Kommissionen vil navnlig vurdere anmeldelser af ikkegennemsigtig støtte på grundlag af kriterierne i EU-retningslinjerne for statsstøtte i landbrugs- og skovbrugssektoren og i landdistrikter for 2014-2020 (11) eller andre relevante retningslinjer, rammebestemmelser eller meddelelser.
(23)
For at sikre, at støtten er nødvendig og fungerer som tilskyndelse til at videreudvikle aktiviteter eller projekter, bør denne forordning ikke finde anvendelse på støtte til aktiviteter eller projekter, som støttemodtageren under alle omstændigheder ville iværksætte også uden støtten. Der bør ikke kunne ydes støtte med tilbagevirkende kraft til aktiviteter eller projekter, som støttemodtageren allerede har gennemført. Støtte bør kun efter denne forordning være fritaget for anmeldelseskravet i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis arbejdet med det projekt eller den aktivitet, hvortil der ydes støtte, først påbegyndes, efter at modtageren har indgivet en skriftlig ansøgning om støtten.
(24)
I forbindelse med enhver ad hoc-støtte, der er omfattet af denne forordning, og som ydes til en stor virksomhed, bør medlemsstaten ud over at efterprøve, om de betingelser angående tilskyndelsesvirkning, der gælder for SMV'er, er opfyldt, også sikre sig, at støttemodtageren i et internt dokument har analyseret mulighederne for at gennemføre det pågældende projekt eller den pågældende aktivitet med og uden støtte. Medlemsstaten bør kontrollere, at det af dette interne dokument fremgår, at der sker en væsentlig forøgelse af projektets eller aktivitetens størrelse eller omfang, en væsentlig forøgelse af det samlede beløb, støttemodtageren afsætter til det projekt eller den aktivitet, støtten ydes til, eller en væsentligt hurtigere gennemførelse af det pågældende projekt eller den pågældende aktivitet. Det bør desuden være muligt at godtgøre en tilskyndelsesvirkning på basis af, at investeringsprojektet eller aktiviteten ikke ville være blevet gennemført som sådant i det pågældende landdistrikt uden støtten.
(25)
Automatiske støtteordninger i form af skattefordele bør fortsat være underlagt en særlig betingelse med hensyn til tilskyndelsesvirkning, da den støtte, der følger af sådanne støtteordninger, ydes inden for rammerne af procedurer, der er forskellige fra dem, der gælder for andre kategorier af støtte. Denne særlige betingelse består i, at disse støtteordninger skal være vedtaget, før arbejdet med det projekt eller den aktivitet, hvortil der ydes støtte, påbegyndes. Denne betingelse finder imidlertid ikke anvendelse på efterfølgerordninger på skatteområdet, såfremt den relevante aktivitet allerede var omfattet af de foregående skattefordelsordninger. Ved vurderingen af sådanne støtteordningers tilskyndelsesvirkning er det det tidspunkt, hvor den skattemæssige foranstaltning første gang blev indført i den oprindelige ordning, som derved blev erstattet af efterfølgerordningen, der er afgørende.
(26)
For støtte til jordfordeling, fremstødsaktiviteter i form af publikationer, der tager sigte på at udbrede kendskabet til landbrugsprodukter i en bredere offentlighed, støtte til kompensation for tab forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, støtte til kompensation for udgifter til bekæmpelse af dyresygdomme og skadedyrangreb samt tab forårsaget af disse dyresygdomme eller skadedyrangreb, støtte til dækning af udgifterne ved bortskaffelse og destruktion af døde dyr, støtte til forskning og udvikling, støtte til kompensation for skader forårsaget af naturkatastrofer og støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedriften, bør kravet om tilskyndelsesvirkning ikke finde anvendelse, eller en tilskyndelsesvirkning bør formodes at bestå, når de i denne forordning fastsatte særlige betingelser for disse kategorier er opfyldt.
(27)
For at sikre, at støtten er proportional, dvs. står i rimeligt forhold til målet, og er begrænset til det nødvendige beløb, bør de maksimale støttebeløb så vidt muligt være udtrykt i støtteintensitet i forhold til nærmere fastlagte støtteberettigede omkostninger. Hvor de maksimale støtteintensiteter ikke kan bestemmes, fordi de støtteberettigede omkostninger ikke kan fastslås, eller for at forenkle reglerne for små beløb, bør der fastsættes nominelle maksimumstøttebeløb for at sikre, at støtten er proportional. Støtteintensiteterne og de maksimale støttebeløb bør i lyset af Kommissionens erfaringer fastsættes på et niveau, der sikrer, at konkurrencebegrænsningerne i den støttede sektor begrænses mest muligt, og samtidig tilgodeser målet om at fremme udvikling af økonomisk aktivitet i støttemodtagende virksomheder i landbrugssektoren og i landdistrikter samt i skovbrugssektoren. Af hensyn til sammenhængen med EU-finansierede foranstaltninger til udvikling af landdistrikter bør lofterne harmoniseres med de lofter, der er fastsat i forordning (EU) nr. 1305/2013, i det omfang hvor det stemmer overens med statsstøtteprincipperne.
(28)
Ved beregningen af støtteintensiteten bør der alene medtages støtteberettigede omkostninger. Denne forordning bør ikke kunne føre til fritagelse af støtte, der overstiger den relevante støtteintensitet, fordi der er medtaget omkostninger, der ikke er støtteberettigede. Fastlæggelsen af de støtteberettigede omkostninger skal understøttes af klar, detaljeret og ajourført dokumentation. Alle de tal, der lægges til grund, bør være tallene før ethvert fradrag af skatter og afgifter. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til værdien på den dato, hvor støtten blev tildelt. De støtteberettigede omkostninger bør ligeledes tilbagediskonteres til deres værdi på den dato, hvor støtten blev ydet. Den rentesats, der skal anvendes til tilbagediskonteringsformål og til beregning af støttebeløbet ved støtte, der ikke ydes som tilskud, bør være henholdsvis den kalkulationsrente og den referencesats, som gælder på støttetidspunktet som fastsat i Kommissionens meddelelse om revision af metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (12). Hvis støtten ydes som andet end tilskud, bør støttebeløbet udtrykkes i bruttosubventionsækvivalent. I tilfælde, hvor støtten ydes i form af skattefordele, skal tilbagediskonteringen af støttetrancher tage udgangspunkt i kalkulationsrenten på de forskellige tidspunkter, hvor skattefordelene får virkning. Brugen af tilbagebetalingspligtige forskud bør fremmes, idet disse risikodelingsinstrumenter er indrettet således, at de er stærkt befordrende for støttens tilskyndelsesvirkning. Det bør derfor fastsættes, at hvis der ydes støtte i form af tilbagebetalingspligtige forskud, vil de støtteintensiteter, der gælder i henhold til denne forordning, kunne forhøjes.
(29)
For skattefordele i relation til fremtidig skat kendes den relevante diskonteringssats og støttetranchernes præcise størrelse ikke nødvendigvis i forvejen. I sådanne tilfælde bør medlemsstaten på forhånd fastsætte et loft over støttens tilbagediskonterede værdi under overholdelse af den gældende støtteintensitet. Når støttetranchens størrelse på et givet tidspunkt kendes, kan tilbagediskonteringen så finde sted med udgangspunkt i den på det pågældende tidspunkt gældende diskonteringssats. Den tilbagediskonterede værdi af hver støttetranche bør trækkes fra det samlede beløbsloft.
(30)
Ved vurderingen af, om de individuelle anmeldelsestærskler og de maksimale støtteintensiteter og støttebeløb, der er fastsat i denne forordning, er overholdt, er det den samlede statsstøtte til den pågældende aktivitet eller det pågældende projekt, der bør lægges til grund. Desuden bør denne forordning præcisere, under hvilke omstændigheder forskellige kategorier af støtte kan kumuleres. Støtte, der er fritaget for anmeldelsespligten ved denne forordning, kan kumuleres med enhver anden forenelig støtte, der er fritaget i henhold til en anden forordning eller godkendt af Kommissionen, så længe disse foranstaltninger vedrører forskellige identificerbare støtteberettigede omkostninger. Når der fra forskellige kilder ydes støtte til de samme - helt eller delvist overlappende - identificerbare støtteberettigede omkostninger, bør kumulering tillades op til den højeste støtteintensitet eller det højeste støttebeløb, der i henhold til denne forordning kan finde anvendelse på den relevante støtte. Denne forordning bør også fastsætte særlige regler om kumulation af støtte med og uden identificerbare støtteberettigede omkostninger og for kumulation med de minimis-støtte. Det er ofte tilfældet med de minimis-støtte, at den ikke ydes til eller ikke kan henregnes til specifikke identificerbare støtteberettigede omkostninger. Hvor det er tilfældet, bør det være muligt at kumulere de minimis-støtte med statsstøtte, der er fritaget efter denne forordning. Er der derimod ydet de minimis-støtte til de samme identificerbare støtteberettigede omkostninger som den statsstøtte, der er fritaget efter denne forordning, kumulation kun tillades op til den maksimale støtteintensitet, der er fastsat i denne forordnings kapitel III.
(31)
EU-finansiering, som forvaltes centralt af EU-institutioner, EU-agenturer, EU-kontorer, EU-fællesforetagender eller andre EU-organer, og som ikke direkte eller indirekte er underlagt medlemsstatens kontrol, udgør ikke statsstøtte. Hvis en sådan EU-finansiering kombineres med statsstøtte, bør kun sidstnævnte tages i betragtning ved vurderingen af, hvorvidt anmeldelsestærskler og maksimale støtteintensiteter eller maksimale støttebeløb er overholdt, forudsat at den samlede offentlige finansiering af de samme støtteberettigede omkostninger ikke overstiger de mest gunstige finansieringssatser, der er fastsat i de relevante bestemmelser i EU-lovgivningen.
(32)
Da statsstøtte omfattet af traktatens artikel 107, stk. 1, i princippet er forbudt, er det vigtigt, at enhver har mulighed for at kontrollere, om en støtte er ydet i overensstemmelse med de gældende bestemmelser. Gennemsigtighed omkring statsstøtte har afgørende betydning for en korrekt anvendelse af traktatens bestemmelser, og gennemsigtighed fører desuden til bedre overholdelse af reglerne og større ansvarlighed, muliggør peer review og medfører i sidste ende en mere effektiv anvendelse af offentlige midler. For at sikre gennemsigtighed bør det kræves, at medlemsstaterne etablerer centrale statsstøttewebsteder på regionalt eller nationalt plan med kortfattede oplysninger om hver enkelt støtteforanstaltning, der er fritaget efter denne forordning. Dette bør være en betingelse for den enkelte støtteforanstaltnings forenelighed med det indre marked. I overensstemmelse med standardpraksis ved offentliggørelse af oplysninger i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/37/EU (13) bør der benyttes et standardformat, som giver let adgang til søgning, downloading og offentliggørelse af oplysninger på internettet. Der bør offentliggøres links til alle medlemsstaternes statsstøttewebsteder på Kommissionens websted. I henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 994/98, som ændret ved forordning (EU) nr. 733/2013, bør der på Kommissionens websted offentliggøres kortfattede oplysninger om hver enkelt støtteforanstaltning, der er fritaget efter denne forordning.
(33)
For offentliggørelse af oplysninger om individuelle støttetildelinger bør der på basis af støttens størrelse fastsættes tærskler for, hvornår sådanne oplysninger i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør kræves offentliggjort. På grundlag af en vurdering af de investeringsstøtteordninger inden for den primære landbrugssektor, der ifølge den årlige indberetning for 2013 havde de højeste årlige statsstøtteudgifter, og som kan anses for at have større fordrejende virkninger end de andre kategorier af støtte, har Kommissionen beregnet et gennemsnitligt støttebeløb pr. modtager på 59 596 EUR. For at mindske de administrative byrder for medlemsstaterne vil det derfor være hensigtsmæssigt at sætte tærsklen for offentliggørelse af oplysninger om tildelinger af individuel støtte til primære landbrugsproducenter til 60 000 EUR. Under hensyntagen til, at forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter har meget til fælles med forarbejdning og afsætning af industriprodukter bør tærsklen for krav om offentliggørelse af oplysninger om individuelle støttetildelinger til modtagere i disse delsektorer såvel som til skovbrugssektoren og aktiviteter, der ikke falder ind under traktatens artikel 42, afpasses efter den tærskel, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 (14).
(34)
For at sikre en effektiv overvågning bør der i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 994/98 indføres en standardformular, som medlemsstaterne bør benytte til at indsende kortfattede oplysninger til Kommissionen, når de efter nærværende forordning yder støtte inden for rammerne af en støtteordning eller individuel støtte uden for rammerne af en støtteordning. Desuden bør der i overensstemmelse med artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (15) og med artikel 3, stk. 4, i forordning (EF) nr. 994/98 fastsættes bestemmelser om, at medlemsstaterne hvert år skal indsende en rapport til Kommissionen om støtte, der efter denne forordning er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, herunder om opfyldelsen af særlige krav til visse støttekategorier.
(35)
Da den herfor nødvendige teknologi er tilstrækkeligt udbredt, bør de kortfattede oplysninger og den årlige rapport til Kommissionen indsendes via Kommissionens elektroniske systemer.
(36)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i forordning (EF) nr. 994/98 bør der desuden fastsættes regler for de fortegnelser, medlemsstaterne skal opbevare om støtte, som ved denne forordning er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, i lyset af den forældelsesfrist, der er fastsat i artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (16).
(37)
Med henblik på at styrke effektiviteten af de forenelighedsbetingelser, der fastsættes i denne forordning, bør Kommissionen kunne inddrage gruppefritagelsen for fremtidige støtteforanstaltninger, hvis disse krav ikke overholdes. Kommissionen bør kunne begrænse inddragelsen af gruppefritagelsen, så den kun inddrages for visse støttetyper, bestemte støttemodtagere eller foranstaltninger vedtaget af bestemte myndigheder, når det kun er for en begrænset gruppe af foranstaltningers eller for bestemte myndigheders vedkommende, at denne forordning ikke er overholdt. En sådan målrettet inddragelse af gruppefritagelsen bør være en rimelig og direkte følge af den konstaterede manglende overholdelse af denne forordning. Hvis forenelighedsbetingelserne i kapitel I og III ikke er overholdt, er den ydede støtte ikke omfattet af denne forordning og udgør derfor ulovlig støtte, som Kommissionen vil undersøge efter den relevante procedure i henhold til forordning (EF) nr. 659/1999. At gruppefritagelsen inddrages med hensyn til fremtidige støtteforanstaltninger, fordi kravene i kapitel II ikke er opfyldt, ændrer intet ved, at hidtidige foranstaltninger, som stemte overens med denne forordning, var gruppefritagede.
(38)
Under henvisning til traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), bør støtten ikke udelukkende medføre, at de driftsomkostninger, som støttemodtageren normalt selv skal afholde, nedbringes løbende eller med visse mellemrum, ligesom støtten bør stå i et rimeligt forhold til de problemer, der skal løses, for at sikre de samfundsøkonomiske fordele, der anses for at være i EU's interesse. Ensidige statsstøtteforanstaltninger, som blot har til formål at forbedre producenternes økonomiske situation, men som på ingen måde bidrager til sektorens udvikling, og navnlig støtte, som udelukkende ydes på grundlag af pris, mængde, produktionsenhed eller produktionsmiddelenhed, bør betragtes som driftsstøtte, der er uforenelig med det indre marked. Hvis den ydes i landbrugssektoren, vil en sådan støtte også ofte kunne forstyrre de fælles markedsordningers mekanismer. Denne forordnings anvendelsesområde bør derfor begrænses til bestemte former for støtte.
(39)
SMV'er spiller en afgørende rolle for jobskabelse og medvirker mere generelt til at skabe social stabilitet og en dynamisk økonomi. SMV'ernes udvikling kan imidlertid blive hæmmet af markedssvigt, som kan påføre dem en række typiske handicap. SMV'er har ofte vanskeligt ved at skaffe kapital eller lån på grund af visse finansmarkeders uvilje mod at løbe risici og den begrænsede sikkerhed, virksomhederne er i stand til at stille. Deres begrænsede ressourcer kan også begrænse deres adgang til information, især om ny teknologi og potentielle markeder. For at lette udviklingen af SMV'ers økonomiske aktiviteter bør denne forordning derfor fritage bestemte kategorier af støtte til SMV'er for anmeldelsespligten.
(40)
For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og lette samordningen mellem EU-initiativer og medlemsstaternes initiativer vedrørende SMV'er, samt for at skabe administrativ klarhed og retssikkerhed, bør den definition af SMV, der gælder ved anvendelsen af denne forordning, baseres på definitionerne i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (17).
(41)
For at sikre sammenhængen med landdistriktspolitikken og opnå en forenkling af reglerne på baggrund af Kommissionens hidtidige erfaringer med anvendelsen af forordning (EU) nr. 1857/2006 og forordning (EU) nr. 800/2008 er det hensigtsmæssigt, at forskellige kategorier af støtte til SMV, der beskæftiger sig med primær produktion, forarbejdning af landbrugsprodukter og afsætning af landbrugsprodukter fritages fra anmeldelseskravet i traktatens artikel 108, stk. 3.
(42)
Disse kategorier bør især omfatte investeringsstøtte, såsom støtte til investeringer i materielle eller immaterielle aktiver eller flytning af bedriftsbygninger, etablerings- og startstøtte, såsom støtte til unge landbrugere og små landbrug, støtte til producentgrupper samt til deltagelse i kvalitetsordninger, støtte til virksomhedsudvikling, såsom støtte til videnoverførsels- og informationstiltag, til konsulentbistand, til fremstødsaktiviteter og til vikarordninger, støtte til risiko- og krisestyring, såsom støtte til kompensation for skader forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestille med naturkatastrofer, støtte til bekæmpelse af dyresygdomme og skadedyrangreb og støtte til forsikringspræmier samt støtte til husdyrsektoren, der tager sigte på virkeliggørelse af fælles, almene mål såsom bevarelse af den genetiske kvalitet og beskyttelse af dyrs og menneskers sundhed. Denne støtte bør tage særligt sigte på at fremme konkurrenceevnen og bæredygtigheden i hele landbrugssektoren.
(43)
Desuden bør støtte til SMV'er, der er aktive i landdistrikter, fritages for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, ved denne forordning. Af hensyn til sammenhængen mellem de foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, som finansieres inden for rammerne af ELFUL, og foranstaltninger finansieret fra supplerende nationale kilder, bør reglerne i denne forordning i videst mulige omfang stemme overens med reglerne i forordning (EU) nr. 1305/2013 samt delegerede retsakter og gennemførelsesbestemmelser vedtaget i henhold til denne forordning.
(44)
Andre kategorier af støtte såsom støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og skovbrugssektoren, støtte til kompensation for skader forårsaget af naturkatastrofer i landbrugssektoren, støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedrifter og støtte i skovbrugssektoren både til SMV og store virksomheder bør også være fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3. Især hvad angår støtte i skovbrugssektoren, og for at sikre sammenhængen mellem landdistriktsforanstaltninger, der medfinansieres af ELFUL, og foranstaltninger, der finansieres med supplerende nationale midler eller foranstaltninger, som alene finansieres med statsstøtte, bør reglerne i denne forordning i videst mulige omfang stemme overens med reglerne i forordning (EU) nr. 1305/2013 samt delegerede retsakter og gennemførelsesbestemmelser hertil.
(45)
Støtte til SMV'er, der er aktive inden for primær landbrugsproduktion, forarbejdning af landbrugsprodukter og afsætning af landbrugsprodukter, støtte til forskning og udvikling, støtte i skovbrugssektoren og støtte til SMV i landdistrikter til aktiviteter, der ikke falder ind under traktatens artikel 42, vil desuden kunne fritages for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, efter Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014. Hvis medlemsstaterne finder det mere hensigtsmæssigt, kan de vælge i stedet at yde støtte, som falder ind under ovennævnte kategorier, efter reglerne i forordning (EU) nr. 651/2014. Til SMV'er, der er aktive inden for primær landbrugsproduktion, kan medlemsstaterne i særdeleshed vælge at yde regional driftsstøtte til kompensation for andre meromkostninger end transportomkostninger i områder i den yderste periferi, støtte til SMV til konsulentbistand, risikofinansieringsstøtte, støtte til forskning, udvikling og innovation, støtte til SMV, miljøstøtte, uddannelsesstøtte og støtte til dårligt stillede arbejdstagere efter reglerne i forordning (EU) nr. 651/2014. I denne forbindelse og med henblik på at klarlægge forholdet mellem nærværende forordning og forordning (EU) nr. 651/2014 bør opmærksomheden henledes på, at de to forordninger har forskellige mål, støttekategorier og støttebetingelser, selv om de kan tage sigte på samme type støttemodtagere.
(46)
For at forbedre økonomien i de SMV, der er aktive i landbrugssektoren, og gøre dem mere miljøvenlige og effektive, og med henblik på at tilvejebringe den infrastruktur, der er nødvendig for udvikling af landbrug, og fremme investeringer, der ikke giver noget afkast, men som er nødvendige for at nå miljømål, bør der kunne ydes støtte til investeringer i materielle eller immaterielle aktiver, som bidrager til disse mål. Disse investeringer skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Desuden bør støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU (18) kræver en miljøvurdering, være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
(47)
På grund af risikoen for, at målrettet investeringsstøtte i sektoren for primær landbrugsproduktion kan skabe konkurrencefordrejninger, bør investeringsstøtte, der ved denne forordning fritages for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, ikke være begrænset til bestemte landbrugsprodukter. Dette bør dog ikke være til hinder for, at en medlemsstat kan udelukke visse landbrugsprodukter fra en bestemt støtteforanstaltning, navnlig i tilfælde, hvor der ikke kan findes normale afsætningsmuligheder. Desuden bør støtte til bestemte typer investeringer per definition anses for ikke at opfylde betingelserne for at være fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, efter denne forordning.
(48)
For at sikre den rette balance mellem nødvendigheden af at mindske konkurrencefordrejninger mest muligt og målet om at fremme energi- og ressourceeffektivitet bør denne forordning for investeringer på landbrugsbedrifter med henblik på primær landbrugsproduktion åbne mulighed for at yde støtte til investeringer i produktion af biobrændstoffer eller energi på basis af vedvarende energikilder på bedriftsniveau, når denne produktion ikke overstiger bedriftens gennemsnitlige årlige forbrug af brændsel eller energi. I sådanne tilfælde bør støtte til biobrændstoffer kun være omfattet af denne forordning, for så vidt som den ydes til bæredygtige biobrændstoffer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF (19).
(49)
For at fremme overgangen til produktion af mere avancerede former for biobrændstoffer i overensstemmelse med retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse og energi bør støtte til fødevarebaserede biobrændstoffer imidlertid udelukkes fra støtte efter denne forordning ved støtte til investeringer i forarbejdning af landbrugsprodukter.
(50)
For at tilskynde til og lette unge landbrugeres etablering og udvikling af små, potentielt levedygtige bedrifter bør støtte til virksomhedsetablering fritages for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3. For at sikre, at de nyiværksatte landbrugsaktiviteter er bæredygtige, bør støtten gøres betinget af, at der er fremlagt en forretningsplan. Støtte til virksomhedsetablering bør kun omfatte opstartsperioden og ikke blive til driftsstøtte.
(51)
For at forbedre konkurrencedygtighed, ressourceeffektivitet og miljøvenlighed, fremme en bæredygtig drift og forbedre de samlede resultater i SMV bør støtte til videnoverførsel, informationsforanstaltninger og konsulentbistand samt salgsfremstød fritages for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3.
(52)
For at sætte landbrugssektoren bedre i stand til at imødegå de udfordringer, øget konkurrence og konsolidering på efterfølgende markeder stiller dem overfor i relation til afsætning af landbrugsprodukter, også på lokale markeder, bør der tilskyndes til oprettelse af producentsammenslutninger. Etableringsstøtte til producentgrupper og producentsammenslutninger bør derfor fritages for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3. Der bør kun kunne ydes støtte til producentgrupper og -sammenslutninger, der opfylder betingelserne for at blive betragtet som SMV. For at sikre, at producentgruppen eller -sammenslutningen bliver et levedygtigt foretagende, bør medlemsstatens officielle anerkendelse af producentsammenslutningen være betinget af, at den kompetente myndighed har fået forelagt en forretningsplan. For at undgå ydelse af driftsstøtte og bevare støttens tilskyndelsesvirkning bør dens maksimale varighed begrænses til fem år.
(53)
For at forbedre de pågældende landbrugsprodukters afsætningsmuligheder og tilføre dem større merværdi er det desuden hensigtsmæssigt at tilskynde SMV til at deltage i EU- eller nationale kvalitetsordninger, og støtte til ny deltagelse i kvalitetsordninger bør derfor fritages fra anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3. Da det er på tidspunktet for indtræden i sådanne kvalitetsordninger og i de første år af deres deltagelse, at de yderligere omkostninger og forpligtelser, som SMV påføres som følge af deres deltagelse, ikke i fuldt omfang kan tjenes ind på markedet, bør direkte støtte til støttemodtagerne begrænses til nye deltagere og en varighed på højst fem år. Desuden bør der kunne ydes støtte i form af subsidierede tjenester til omkostningerne ved obligatoriske kontrolforanstaltninger i kvalitetsordninger og til omkostningerne ved markedsundersøgelser eller udarbejdelse af ansøgninger om anerkendelse af EU-kvalitetsordninger.
(54)
God risiko- og krisestyring har central betydning for en bæredygtig og konkurrencedygtig landbrugssektor. Den primære landbrugsproduktion er udsat for særlige natur-, vejr- og sundhedsrelaterede risici og kriser. Støtte til risiko- og krisestyring og støtte til den animalske sektor bør derfor kun ydes til SMV, der beskæftiger sig med primær landbrugsproduktion. Statsstøtte til kompensation for tab forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med naturkatastrofer, til bekæmpelse af dyresygdomme og skadedyrangreb og støtte til betaling af forsikringspræmier bør kun ydes for at hjælpe støttemodtagerne med at overvinde særlige vanskeligheder, som de påføres til trods for, at de har truffet enhver rimelig foranstaltning for at mindske risikoen herfor. Statsstøtte bør ikke bevirke, at støttemodtagerne forledes til at løbe unødige risici. SMV'er, der beskæftiger sig med primær landbrugsproduktion, bør selv bære konsekvenserne af uforsigtige valg af produktionsmetoder eller produkter.
(55)
Kommissionen har anvendt traktatens artikel 107 og 108 på støtte til bevarelse af natur- og kulturarv i adskillige tilfælde, især inden for rammerne af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 og forordning (EF) nr. 1857/2006. I årene 2007-2013 har investeringsstøtte til SMV til bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger været fritaget for anmeldelsespligten efter forordning (EF) nr. 1857/2006, mens investeringsstøtte til store virksomheder til bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger var underlagt anmeldelsespligt og skulle godkendes af Kommissionen på grundlag af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013. I det tidsrum har Kommissionen taget stilling til over 87 foranstaltninger, hvor der var tale om støtte til investeringer i bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger i landbrugsbedrifter. Projekter til bevarelse af natur- og kulturarv giver imidlertid normalt ikke anledning til større konkurrencefordrejninger, heller ikke selv om de gennemføres af store virksomheder. Kommissionen bør derfor også gøre brug af sine beføjelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 med hensyn til støtte til bevarelse af natur- og kulturarv.
(56)
For at støtte til bevarelse af kultur- og naturarv kan være fritaget for anmeldelsespligten efter denne forordning, bør det kræves, at støtten ydes til investeringer i materielle aktiver eller anlægsarbejder, der tager sigte på bevarelse af kultur- eller naturarv. Den pågældende kultur- eller naturarv skal være beliggende på støttemodtagerens landbrugsbedrift og af den kompetente offentlige myndighed i medlemsstaten være officielt anerkendt som sådan. Eftersom anmeldelsestærsklen for denne støtte er sat til 500 000 EUR pr. investeringsprojekt, der betragtes som et mindre infrastrukturprojekt efter EU-retningslinjerne for statsstøtte til landbrugs- og skovbrugssektoren og i landdistrikter for 2014-2020, bør støtteintensiteten i denne forordning sættes til op til 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
(57)
Nødsituationer forårsaget af naturkatastrofer kræver omgående handling fra de støtteydende myndigheders side. Det er derfor vigtigt at sikre en hurtig iværksættelse af den støtte, der skal ydes. Kommissionen har anvendt traktatens artikel 107 og 108 i et betydeligt antal afgørelser og beslutninger om kompensation for skader i landbrugssektoren forårsaget af naturkatastrofer. EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 åbnede allerede mulighed for at tillade støtteordninger, der tager sigte på kompensation for skader forvoldt af naturkatastrofer. I årene 2007-2012 har Kommissionen i henhold til EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 godkendt over 25 støtteforanstaltninger, hvor der var tale om at yde kompensation for skader i landbrugssektoren forårsaget af naturkatastrofer. Kommissionens erfaringer viser, at hvis disse foranstaltninger skal være effektive, er det nødvendigt at iværksætte dem hurtigt. Det er derfor nødvendigt at forenkle anmeldelsesproceduren for disse foranstaltninger. Disse foranstaltninger giver i kraft af deres karakter af kompensation og de klare forenelighedskriterier, de er underlagt, desuden ikke anledning til større konkurrencefordrejninger på det indre marked. Kommissionen bør derfor også gøre brug af sine beføjelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 med hensyn til støtte ydet til kompensation for skader forårsaget af naturkatastrofer i landbrugssektoren.
(58)
Der bør derfor kunne ydes støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer til virksomheder i hele landbrugssektoren, såvel SMV som store virksomheder. Betingelserne for fritagelse af støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer bør i overensstemmelse med den allerede etablerede praksis være baseret på de nationale myndigheders officielle anerkendelse af den indtrufne begivenheds karakter af naturkatastrofe og på en direkte årsagsforbindelse mellem naturkatastrofen og den skade, støttemodtageren har lidt, og sikre, at overkompensering undgås. Medlemsstaterne bør i særdeleshed sikre, at der ikke sker overkompensering som følge af denne støttes kombination med andre kompensationer modtaget af støttemodtagerne, herunder ydelser fra forsikringsordninger.
(59)
Støtte til forskning og udvikling kan bidrage til bæredygtig økonomisk vækst og styrke konkurrenceevnen. På baggrund af Kommissionens erfaringer med anvendelsen af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013, Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (20) og forordning (EF) nr. 800/2008 på støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og skovbrugssektoren er det hensigtsmæssigt at fritage støtte til forskning og udvikling, der opfylder de i denne forordning fastsatte betingelser, for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3. Eftersom fremme af forskning og udvikling er et vigtigt mål af fælles interesse, bør det i nærværende forordning kræves, at forskningsprojektet er af fælles interesse for alle virksomheder, der er aktive i en bestemt landbrugs- eller skovbrugssektor eller -delsektor. Oplysninger om forskningsprojektet og dets resultater bør gøres offentligt tilgængelige på internettet. Desuden bør forskningsresultaterne være tilgængelige for interesserede virksomheder uden vederlag.
(60)
Skovbrug spiller en central rolle for udvikling i landdistrikter. Kommissionen har anvendt traktatens artikel 107 og 108 på virksomheder i skovbrugssektoren i adskillige beslutninger og afgørelser, især inden for rammerne af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013. I årene 2007-2012 har Kommissionen godkendt 140 støtteforanstaltninger i skovbrugssektoren efter de ovennævnte rammebestemmelser. På baggrund af sine omfattende erfaringer med anvendelsen af disse bestemmelser på virksomheder i skovbrugssektoren finder Kommissionen, at den for at forenkle administrationen og samtidig sikre et effektivt tilsyn og en passende overvågning også bør gøre brug af de beføjelser, forordning (EF) nr. 994/98 giver den, med hensyn til støtte til skovbrugssektoren. Ifølge Kommissionens erfaringer giver støtte til skovbrugssektoren til foranstaltninger, der indgår i de nationale landdistriktsprogrammer, og som enten medfinansieres af ELFUL eller ydes som supplerende national finansiering af sådanne medfinansierede foranstaltninger, ikke anledning til større konkurrencefordrejninger på det indre marked. Desuden fører støtte til videnoverførsel i skovbrugssektoren og støtte til konsulentbistand i skovbrugssektoren ikke til større konkurrencefordrejninger på det indre marked, heller ikke selv om støtten ydes uden for rammerne af landdistriktsprogrammerne. For disse foranstaltninger bør der i denne forordning opstilles klare kriterier for deres forenelighed med det indre marked. Disse kriterier bør i videst mulige omfang stemme overens med reglerne i forordning (EU) nr. 1305/2013 samt delegerede retsakter og gennemførelsesbestemmelser vedtaget i henhold denne forordning.
(61)
Disse støttekategorier bør især omfatte støtte til skovrejsning og etablering af skovområder, støtte til skovlandbrugssystemer, støtte til genopretning af skove efter brande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, skadedyrangreb eller katastrofebegivenheder samt forebyggelse heraf, støtte til investeringer i forbedring af skovøkosystemers modstandsdygtighed og miljøværdi, støtte til kompensation for ulemper i NATURA 2000-skovområder som defineret i artikel 3 i Rådets direktiv 92/43/EØF (21) og artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF (22), støtte til miljø- og klimavenligt skovbrug og til skovbevarelse, støtte til videnoverførsel og informationsforanstaltninger, støtte til konsulentbistand, støtte til infrastrukturinvesteringer og støtte til investeringer i ny skovbrugsteknologi og i forarbejdning, mobilisering og afsætning af skovbrugsprodukter. Støtte til skovbrugssektoren bør ikke føre til konkurrencefordrejninger og bør have neutrale virkninger på markedet.
(62)
Af hensyn til sammenhængen med forordning (EU) nr. 1305/2013 og for at forenkle reglerne for opnåelse af statsstøttegodkendelse for den medfinansierede del og den supplerende finansiering af de nationale landdistriktsudviklingsprogrammer bør de støtteforanstaltninger i skovbrugssektoren, som fritages for anmeldelsespligten ved denne forordning, svare til den underliggende landdistriktsudviklingsforanstaltning, og støtten bør kun ydes i henhold til og i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats landdistriktsudviklingsprogram. Støtteintensiteterne og de støtteberettigede omkostninger bør imidlertid også stemme overens med EU's generelle statsstøtteprincipper og statsstøttereglerne for landbrugssektoren. Omkostninger såsom driftskapital, der er nødvendige for og direkte knyttet til en ny investering, bør derfor ikke være støtteberettigede efter denne forordning. I overensstemmelse med de respektive landdistriktsprogrammer, som Kommissionen har godkendt, kan investeringer, som indgår i skovbrugsforanstaltninger, også omfatte engangsbehandling af skove, der er nødvendig til forberedelse af investeringen, når den pågældende landdistriktsforanstaltning åbner mulighed herfor. Det bør være muligt at yde støtte til videnoverførsel, til konsulentbistand og til jordfordeling i skovbrugssektoren, uanset om denne støtte ydes inden for rammerne af det nationale landdistriktsprogram eller ej.
(63)
Økonomisk diversificering og iværksættelse af nye økonomiske aktiviteter har afgørende betydning for landdistrikternes udvikling og konkurrenceevne, især for SMV'erne, som er rygraden i økonomien i EU's landdistrikter. I henhold til forordning (EU) nr. 1305/2013 kan der ydes støtte til ikkelandbrugsmæssig erhvervsudvikling i landdistrikterne med det formål at fremme beskæftigelsen og skabe arbejdspladser af høj kvalitet i landdistrikter, bevare allerede eksisterende arbejdspladser, mindske sæsonmæssige udsving i beskæftigelsen og fremme udviklingen af erhvervssektorer uden for landbruget og fødevareforarbejdningen og samtidig fremme virksomhedsintegration og lokale tværsektorielle forbindelser.
(64)
Af hensyn til sammenhængen med forordning (EU) nr. 1305/2013 og for at forenkle reglerne for opnåelse af statsstøttegodkendelse for den medfinansierede del og den supplerende nationale finansiering af landdistriktsprogrammer bør denne forordning fritage forskellige kategorier af støtte til SMV i landdistrikter fra anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3. Disse kategorier af støtte bør især omfatte støtte til investeringer i forarbejdning af landbrugsprodukter til ikkelandbrugsprodukter eller produktion af bomuld, støtte til etablering af nye virksomheder med ikkelandbrugsmæssige aktiviteter, støtte til konsulentbistand, støtte til videnoverførsel og informationsforanstaltninger og støtte til landbrugeres nye deltagelse i kvalitetsordninger for bomuld og fødevarer samt salgsfremstød for fødevarer. For at være fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, skal støtteforanstaltningen svare til den underliggende landdistriktsforanstaltning, og støtten bør kun ydes i henhold til og i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats landdistriktsprogram. Støtteintensiteterne og de støtteberettigede omkostninger bør imidlertid også stemme overens med EU's generelle statsstøtteprincipper og de horisontale statsstøtteregler. Omkostninger såsom driftskapital, der er nødvendige for og direkte knyttet til en ny investering, bør derfor ikke være støtteberettigede efter denne forordning.
(65)
For støtte til investeringer i forarbejdning af landbrugsprodukter til ikkelandbrugsprodukter med henblik på energiproduktion bør det præciseres, at investeringer i produktion af biobrændstoffer eller energi på basis af vedvarende energikilder ikke er støtteberettigede efter denne forordning. I princippet bør de horisontale regler for miljø- og energistøtte finde anvendelse på sådanne investeringer.
(66)
Ved flere støttekategorier, som f.eks. a) støtte til markedsundersøgelser, produktudformning og -design og udarbejdelse af ansøgninger om godkendelse af kvalitetsordninger, b) støtte til omkostningerne ved obligatoriske kontrolforanstaltninger i forbindelse med kvalitetsordningerne, c) støtte til videnoverførsel og informationsaktiviteter, d) støtte til konsulentbistand, e) støtte til landbrugsvikarordninger, f) støtte til fremstødsaktiviteter, g) støtte til kompensation for omkostningerne ved forebyggelse og bekæmpelse af dyresygdomme og skadedyrangreb og h) støtte til husdyrbrug, bør støtten ydes indirekte til de endelige støttemodtagere, i form af naturalier, dvs. subsidierede tjenester. I disse tilfælde bør det være udbyderen af den pågældende tjeneste eller aktivitet, der får støtten udbetalt. Ved udvælgelsen af disse udbydere bør der tages behørigt hensyn til de gældende regler for offentlige udbud samt til principperne for en gennemsigtig, åben og ikkediskriminerende udvælgelsesproces.
(67)
Kommissionens erfaringer på dette område har vist, at det principielt er nødvendigt regelmæssigt at revidere statsstøttepolitikken. Derfor bør anvendelsesperioden for denne forordning begrænses. Det er derfor hensigtsmæssigt at fastsætte overgangsbestemmelser, herunder regler om en tilpasningsperiode for fritagne støtteordninger ved udløbet af nærværende forordnings anvendelsesperiode. Sådanne regler bør give medlemsstaterne tid til at tilpasse sig til det nye regelsæt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
INDHOLDSFORTEGNELSE
KAPITEL I:
FÆLLES BESTEMMELSER 13
KAPITEL II:
PROCEDUREKRAV 25
KAPITEL III:
STØTTEKATEGORIER 26
Afdeling 1:
Støtte til SMV, der beskæftiger sig med primær landbrugsproduktion, forarbejdning af landbrugsprodukter eller afsætning af landbrugsprodukter 26
Afdeling 2:
Støtte til forskning og udvikling i landbrugssektoren 43
Afdeling 3:
Støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer i landbrugssektoren 44
Afdeling 4:
Støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedrifter 45
Afdeling 5:
Støtte til skovbrugssektoren 46
Afdeling 6:
Støtte til SMV i landdistrikter, som medfinansieres af ELFUL eller ydes som supplerende national finansiering af sådanne samfinansierede foranstaltninger 59
KAPITEL IV:
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 65
KAPITEL I
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på følgende kategorier af støtte:
a)
støtte til mikrovirksomheder, små virksomheder og mellemstore virksomheder (SMV):
i)
der er aktive i landbrugssektoren, nærmere betegnet inden for primær landbrugsproduktion, forarbejdning af landbrugsprodukter og afsætning af landbrugsprodukter, idet artikel 14, 15, 16, 18 og 23 samt artikel 25-28 dog alene finder anvendelse på SMV, der beskæftiger sig med primær landbrugsproduktion
ii)
til aktiviteter, der ikke falder ind under traktatens artikel 42, i det omfang denne støtte ydes i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og enten medfinansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) eller ydes som supplerende national finansiering af sådanne samfinansierede foranstaltninger
b)
støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedrifter
c)
støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer i landbrugssektoren
d)
støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og skovbrugssektoren
e)
støtte til skovbrug.
2. Hvis medlemsstaterne finder det hensigtsmæssigt, kan de vælge at yde den i stk. 1, litra a), d) og e) omhandlede støtte på de betingelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 651/2014, og i overensstemmelse hermed.
3. Denne forordning finder ikke anvendelse på:
a)
støtte til skovbrugssektoren, som ikke medfinansieres af ELFUL eller ydes som supplerende national finansiering af sådanne samfinansierede foranstaltninger, dog med undtagelse af artikel 31, 38, 39 og 43
b)
støtte til SMV til aktiviteter, der ikke falder ind under traktatens artikel 42, og som ikke medfinansieres af ELFUL eller ydes som supplerende national finansiering af sådanne samfinansierede foranstaltninger.
4. Denne forordning finder ikke anvendelse på:
a)
støtteordninger efter denne forordnings artikel 17, 32 og 33, artikel 34, stk. 5, litra a)-c), samt artikel 35, 40, 41, og 44, hvis gennemsnitlige årlige statsstøttebudget overstiger 150 mio. EUR, efter seks måneder efter deres ikrafttrædelse. Efter en vurdering af den relevante evalueringsplan, som medlemsstaten har indsendt til Kommissionen, kan Kommissionen senest 20 uger efter ordningens ikrafttrædelse bestemme, at denne forordning fortsat skal finde anvendelse i en længere periode på disse støtteordninger
b)
enhver ændring af de i litra a) omhandlede støtteordninger, medmindre der er tale om ændringer, der ikke kan påvirke støtteordningens forenelighed med det indre marked efter denne forordning eller i væsentlig grad påvirke indholdet af den godkendte evalueringsplan
c)
støtte til eksportrelaterede aktiviteter rettet mod tredjelande eller medlemsstater, navnlig støtte, der er direkte knyttet til de eksporterede mængder, til etablering og drift af et distributionsnet eller til andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed
d)
støtte, som er betinget af, at der benyttes indenlandske varer frem for importerede varer.
5. Med undtagelse af artikel 30 finder denne forordning ikke anvendelse på:
a)
støtteordninger, der ikke udtrykkeligt udelukker udbetaling af individuel støtte til en virksomhed, som ikke har efterkommet et tilbagebetalingspåbud udstedt af Kommissionen i en afgørelse, hvor en støtte er fundet ulovlig og uforenelig med det indre marked
b)
ad hoc-støtte til en virksomhed, der ikke har efterkommet et påbud om tilbagebetaling af støtte, som Kommissionen ved en tidligere afgørelse har erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked.
6. Denne forordning finder ikke anvendelse på støtte til kriseramte virksomheder, med undtagelse af:
a)
støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer efter artikel 30, støtte til bekæmpelse af dyresygdomme efter artikel 26, stk. 8, og støtte til bortskaffelse og destruktion af døde dyr efter artikel 27, stk. 1, litra c), d) og e)
b)
følgende former for støtte, forudsat at virksomheden blev kriseramt på grund af tab eller skader forårsaget af en af nedennævnte begivenheder:
i)
støtte efter artikel 25 til kompensation for tab forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe
ii)
støtte efter artikel 26, stk. 8 og 9, til kompensation for omkostningerne ved bekæmpelse af skadedyrangreb samt for skader som følge af dyresygdomme eller skadedyrangreb
iii)
støtte efter artikel 34, stk. 5, litra d), til genopretning af skader på skove forårsaget af brande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, skadedyrangreb, katastrofebegivenheder og klimaforandringsrelaterede begivenheder.
7. Denne forordning finder ikke anvendelse på støtte, der i sig selv, i kraft af de til støtten knyttede betingelser eller i kraft af dens finansieringsmåde, uundgåeligt vil føre til en overtrædelse af EU-retten, og navnlig ikke på:
a)
støtte, hvis ydelse er betinget af, at modtageren har sit hovedkontor eller hovedsageligt er etableret i den relevante medlemsstat
b)
støtte, hvis ydelse er betinget af, at modtageren gør brug af nationalt producerede varer eller nationale tjenesteydelser.
c)
støtte, der begrænser modtagernes mulighed for at udnytte forsknings-, udviklings- og innovationsresultaterne i andre medlemsstater.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »støtte«: enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterierne i traktatens artikel 107, stk. 1
2) »SMV« eller »mikrovirksomheder, små virksomheder og mellemstore virksomheder«: virksomheder, der opfylder kriterierne i bilag I
3) »landbrugssektoren«: alle virksomheder, der er aktive inden for primær landbrugsproduktion eller forarbejdning eller afsætning af landbrugsprodukter
4) »landbrugsprodukter«: produkter opført i traktatens bilag I med undtagelse af de fiskevarer og akvakulturprodukter, der er opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 (23)
5) »primær landbrugsproduktion«: produktion af de produkter fra jordbrug og husdyrbrug, som er opført i bilag I til traktaten, uden at der udføres nogen anden handling, der ændrer disse produkters karakter
6) »forarbejdning af landbrugsprodukter«: enhver handling, hvorved et landbrugsprodukt omdannes til et andet landbrugsprodukt, undtagen aktiviteter på bedriften, der er nødvendige for at forberede et animalsk produkt eller et planteprodukt til det første salg
7) »afsætning af landbrugsprodukter«: opbevaring eller udstilling med henblik på salg, udbydelse til salg, levering eller enhver anden form for markedsføring, med undtagelse af en primærproducents første salg til forhandlere eller forarbejdningsvirksomheder og enhver aktivitet til forberedelse af et produkt til et sådant første salg; en primærproducents salg til endelige forbrugere betragtes som afsætning af landbrugsprodukter, hvis det finder sted i særskilte lokaler, der er indrettet til dette formål
8) »landbrugsbedrift«: en driftsenhed bestående af jord, bygninger og anlæg, der anvendes til primær produktion af landbrugsprodukter
9) »naturkatastrofer«: jordskælv, laviner, jordskred og oversvømmelser, tornadoer, orkaner, vulkanudbrud og naturligt opståede ukontrollable brande
10) »støtteordning«: enhver retsakt, på grundlag af hvilken der, uden at der kræves yderligere gennemførelsesforanstaltninger, kan ydes individuel støtte til virksomheder, som i akten er defineret på en generel og abstrakt måde, og enhver retsakt, på grundlag af hvilken der til en eller flere virksomheder kan ydes støtte, som ikke er knyttet til et specifikt projekt, i en ikke nærmere defineret periode og på et ikke nærmere defineret beløb
11) »evalueringsplan«: et dokument, der mindst indeholder følgende: målene med den støtteordning, der skal evalueres, evalueringsspørgsmålene, resultatindikatorerne, den metode, der planlægges anvendt ved evalueringen, kravene til dataindsamling, den foreslåede tidsplan for evalueringen, herunder datoen for indgivelse af den endelige evalueringsrapport, en beskrivelse af det uafhængige organ, der skal gennemføre evalueringen, eller de kriterier, der vil blive anvendt ved udvælgelsen af organet, samt den fremgangsmåde, der vil blive fulgt for at sikre, at evalueringen offentliggøres
12) »individuel støtte«:
a)
ad hoc-støtte samt
b)
støtte ydet til individuelle støttemodtagere på grundlag af en støtteordning
13) »ad hoc-støtte«: støtte, der ikke ydes inden for rammerne af en støtteordning
14) »kriseramt virksomhed«: en virksomhed, for hvilken mindst én af følgende omstændigheder gælder:
a)
for selskaber med begrænset ansvar (bortset fra en SMV, der har bestået i mindre end tre år), når over halvdelen af selskabets tegnede kapital er forsvundet som følge af akkumulerede tab. Dette er tilfældet, når der ved at trække de akkumulerede tab fra reserverne (og alle andre poster, der almindeligvis betragtes som en del af virksomhedens egenkapital) fremkommer et negativt akkumuleret beløb, som overstiger halvdelen af den tegnede kapital. I denne bestemmelse forstås ved »selskab med begrænset ansvar« navnlig de virksomhedstyper, der er nævnt i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (24), og »kapital« omfatter, når det er relevant, en eventuel kurspræmie
b)
for selskaber, hvor mindst nogle af selskabsdeltagerne hæfter ubegrænset for selskabets gæld (bortset fra en SMV, der har bestået i mindre end tre år), når over halvdelen af selskabets kapital som opført i selskabets regnskaber er forsvundet som følge af akkumulerede tab. I denne bestemmelse forstås ved »selskab, hvor mindst nogle af selskabsdeltagerne hæfter ubegrænset for selskabets gæld« navnlig de virksomhedstyper, der er nævnt i bilag II til direktiv 2013/34/EU.
c)
når virksomheden er under konkursbehandling eller efter de nationale regler opfylder kriterierne for konkursbehandling på begæring af dens kreditorer.
d)
når virksomheden har modtaget redningsstøtte og endnu ikke har tilbagebetalt lånet eller bragt garantien til ophør eller har modtaget omstruktureringsstøtte og stadig er underlagt en omstruktureringsplan.
e)
når virksomheden ikke er en SMV og i de seneste to år har haft:
i)
en gældsandel, dvs. et forhold mellem bogført gæld og egenkapital, på over 7,5 og
ii)
en EBITDA-rentedækningsgrad på under 1,0
15) »døde dyr«: dyr, som er blevet aflivet med eller uden endelig diagnose eller er døde (inklusive dødfødte og ufødte dyr) på en bedrift eller et andet sted eller under transport, men ikke er blevet slagtet til konsum
16) »ugunstige vejrforhold, som kan sidestilles med en naturkatastrofe«: ugunstige vejrforhold såsom frost, storm, hagl, is, kraftig eller vedvarende regn eller alvorlig tørke, som ødelægger over 30 % af den gennemsnitlige produktion beregnet på basis af:
a)
den forudgående treårsperiode eller eller
b)
et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes
17) »andre ugunstige vejrforhold«: ugunstige vejrforhold, som ikke opfylder betingelserne i denne forordnings artikel 2, nr. 16
18) »skadegørere«: skadelige organismer som defineret i artikel 2, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 2000/29/EF (25)
19) »katastrofebegivenhed«: en uforudset hændelse af biotisk eller abiotisk art forårsaget af menneskelig aktivitet, som fører til betydelige forstyrrelser i skovstrukturer og på sigt forårsager betydelige økonomiske skader i skovbrugssektoren
20) »bruttosubventionsækvivalent«: den beløbsværdi, støtten ville have, hvis den var blevet ydet i form at et tilskud til støttemodtageren før ethvert fradrag af skatter og afgifter
21) »materielle aktiver«: aktiver i form af jord, bygninger og anlæg, maskiner og udstyr
22) »immaterielle aktiver«: aktiver, der ikke er materialiseret i et fysisk eller finansielt aktiv, såsom patenter, licenser, knowhow eller anden intellektuel ejendom
23) »skovlandbrugssystemer«: arealanvendelsessystemer, hvor der dyrkes træer sammen med landbrug på samme areal
24) »tilbagebetalingspligtigt forskud«: et lån til et projekt, der udbetales i en eller flere rater, og hvor betingelserne for tilbagebetalingen afhænger af projekts resultater
25) »projektets eller aktivitetens påbegyndelse«: enten aktiviteternes eller det med investeringen forbundne anlægsarbejdes start eller det første juridisk bindende tilsagn om køb af udstyr eller tjenester eller ethvert andet tilsagn, som gør investeringen irreversibel, alt efter hvad der sker først; køb af jord og forberedende arbejde såsom indhentning af tilladelser og gennemførelse af gennemførlighedsundersøgelser betragtes ikke som en påbegyndelse af projektet eller aktiviteten
26) »store virksomheder«: virksomheder, der ikke opfylder kriterierne i bilag I
27) »efterfølgerordning på skatteområdet«: en ordning i form af skattefordele, som udgør en ændret udgave af og erstatter en tidligere eksisterende ordning i form af skattefordele
28) »støtteintensitet«: bruttostøttebeløbet udtrykt i procent af de støtteberettigede omkostninger, før ethvert fradrag af skat og andre afgifter
29) »dato for støttens tildeling«: den dato, hvor støttemodtageren gives ret til at modtage støtten i henhold til de gældende nationale retsregler
30) »EU-standarder«: obligatoriske standarder, der udgør en del af Den Europæiske Unions lovgivning og fastsætter det niveau, den enkelte virksomhed skal nå op på, især hvad angår miljø, hygiejne og dyrevelfærd; standarder eller mål fastsat på EU-plan, som er obligatoriske for medlemsstaten, men ikke for den enkelte virksomhed, betragtes dog ikke som obligatoriske EU-standarder
31) »landdistriktsprogram«: et program for udvikling af landdistrikter som omhandlet i artikel 6, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1305/2013
32) »ikkeproduktive investeringer«: investeringer, der ikke fører til en væsentlig nettoforøgelse af bedriftens værdi eller rentabilitet
33) »investering i opfyldelse af en EU-standard«: investering foretaget til opfyldelse af en EU-standard efter den i EU-lovgivningen fastsatte overgangsperiode
34) »ung landbruger«: en person, som ikke er over 40 år på det tidspunkt, hvor støtteansøgningen indgives, som har tilstrækkelige faglige kvalifikationer og kompetencer, og som for første gang etablerer sig på en landbrugsbedrift som driftsleder
35) »regioner i den yderste periferi«: de områder, der er nævnt i traktatens artikel 349, stk. 1
36) »mindre øer i Det Ægæiske Hav«: de mindre øer, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 229/2013 (26)
37) »mindre udviklede regioner«: områder med et bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger, der ligger under 75 % af det gennemsnitlige BNP i EU-27
38) »EU-25«: de 25 EU-medlemsstater, der var medlemsstater i EU i maj 2005
39) »EU-27«: de 27 EU-medlemsstater, der var medlemsstater i EU i januar 2007
40) »anlægsarbejder«: arbejder iværksat af landbrugeren selv eller dennes medhjælpere, som skaber et aktiv
41) »fødevarebaserede biobrændstoffer«: biobrændstoffer, der er fremstillet af korn og andre stivelsesholdige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder, som defineret i Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 2009/28/EF om fremme af energi fra vedvarende energikilder (27)
42) »aktiv landbruger«: en aktiv landbruger som defineret i artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 (28)
43) »producentgruppe eller -sammenslutning«: en gruppe eller sammenslutning, der er oprettet med det formål:
a)
at tilpasse medlemmernes produktion til markedskravene eller
b)
i fællesskab at markedsføre varer, herunder forberedelse til salg, centralisering af salg og levering til grossister eller
c)
at fastsætte fælles regler for produktionsinformation, især med hensyn til høst og disponibilitet og eller
d)
at varetage andre aktiviteter, som kan gennemføres af producentgrupper eller -sammenslutninger, f.eks. udvikling af erhvervs- og markedsføringsfærdigheder og tilrettelæggelse og fremme af innovationsprocesser
44) »faste omkostninger ved deltagelse i en kvalitetsordning«: omkostningerne ved at blive tilsluttet en støttet kvalitetsordning og det årlige bidrag for at deltage i denne ordning, herunder eventuelle omkostninger ved kontrol af, om ordningens varespecifikationer overholdes
45) »konsulentbistand«: udførlig rådgivning inden for rammerne af en og samme kontrakt
46) »medlem af en landbrugshusholdning«: en fysisk eller juridisk person eller en gruppe af fysiske eller juridiske personer, uanset hvilken retlig status gruppen og dens medlemmer har i henhold til national ret, dog ikke bedriftens arbejdstagere
47) »udgifter til test for transmissibel spongiform encephalopati (TSE) og bovin spongiform encephalopati (BSE)«: alle udgifter, herunder til testpakker, prøveudtagning, transport, undersøgelse, opbevaring og destruktion af prøver til tester, der gennemføres i henhold til kapitel C i bilag X til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 (29)
48) »stambog«: en bog, et register, et kartotek eller en database:
a)
som føres af en avlsorganisation eller -forening, der er officielt anerkendt i den medlemsstat, hvor avlsorganisationen eller -foreningen er oprettet, samt
b)
hvori racerent avlskvæg af en bestemt race indføres eller registreres med angivelse af dets afstamning
49) »beskyttede dyr«: ethvert dyr, der er beskyttet ved enten EU-lovgivning eller national lovgivning
50) »forsknings- og videnformidlingsorganisation«: en enhed, (f.eks. en højere læreanstalt eller et forskningsinstitut, et teknologioverførselsagentur, en innovationsformidler, en forskningsorienteret fysisk og/eller virtuel samarbejdsenhed), uanset dens retlige status (offentligretlig eller privatretlig status) eller finansieringsform, hvis primære mål er at drive grundforskning eller industriel forskning eller foretage eksperimentel udvikling og formidle resultaterne heraf til en bredere kreds gennem undervisning, offentliggørelse eller videnoverførsel. Hvis organisationen tillige udøver økonomiske aktiviteter, skal der føres særskilte regnskaber for omkostninger og indtægter ved disse økonomiske aktiviteter. Virksomheder, som kan øve indflydelse på en sådan organisation i deres egenskab af f.eks. aktionærer eller medlemmer, må ikke have privilegeret adgang til dens forskningskapacitet eller til de forskningsresultater, den opnår
51) »armslængdevilkår«: betingelserne for transaktionen mellem de kontraherende parter adskiller sig ikke fra dem, der ville være blevet aftalt mellem uafhængige virksomheder, og omfatter ikke noget element af ulovlig samordning; enhver transaktion indgået ved en åben, gennemsigtig og betingelsesløs udbudsprocedure anses for at opfylde armslængdeprincippet
52) »hurtigtvoksende træer«: træer med kort omdrift, hvor minimumperioden før fældning er sat til mindst 8 år og maksimumperioden før fældning til højst 20 år.
53) »træer til lavskov med kort omdriftstid«: af medlemsstaterne nærmere fastlagte træarter henhørende under KN-kode 06 02 9041, bestående af træagtige, flerårige afgrøder, hvis rodnet eller stubbe forbliver i jorden efter høst, hvorfra der vokser nye skud det følgende år, og som har en af medlemsstaterne nærmere fastsat maksimal omdriftstid
54) »transaktionsomkostninger«: yderligere omkostninger, som er knyttet til opfyldelsen af en forpligtelse, men ikke direkte knyttet til dens gennemførelse, eller som ikke indgår i de omkostninger eller det indtægtstab, som der ydes direkte kompensation for, og som kan beregnes på basis af standardomkostninger
55) »anden arealforvalter«: en virksomhed, der forvalter et areal, men som ikke er aktiv i landbrugssektoren
56) »forarbejdning af landbrugsprodukter til ikkelandbrugsprodukter«: enhver handling udført på et landbrugsprodukt, hvorved der frembringes et produkt, som ikke er opført i bilag I til traktaten
57) »a)-områder«: de områder, der er opført på et godkendt regionalstøttekort for perioden fra 1. juli 2014 til 31. december 2020 i henhold til traktatens artikel 107, stk. 3, litra a)
58) »c)-områder«: de områder, der er opført på et godkendt regionalstøttekort for perioden fra 1. juli 2014 til 31. december 2020 i henhold til traktatens artikel 107, stk. 3, litra c)
59) »tyndtbefolkede områder«: områder, som Kommissionen har anerkendt som sådanne i de enkelte afgørelser om regionalstøttekort for perioden fra 1. juli 2014 til 31. december 2020
60) »NUTS 3-region«: et område, der er klassificeret på niveau 3 i en fælles klassifikation af territoriale enheder til statistiske formål i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 (30)
61) »ikkeprædefinerede c)-områder«: områder, som en medlemsstat efter eget skøn kan udpege som c)-områder, når den kan godtgøre, at de opfylder bestemte socioøkonomiske kriterier og er opført på et godkendt regionalstøttekort for perioden fra 1. juli 2014 til 31. december 2020 i henhold til traktatens artikel 107, stk. 3, litra c)
62) »tidligere a)-område«: områder udpeget som a)-områder i et godkendt regionalstøttekort for perioden fra 1. januar 2011 til 30. juni 2014
63) »fødevarer«: fødevarer, som ikke er landbrugsprodukter, og som er opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (31).
Artikel 3
Betingelser for fritagelse
Støtteordninger, individuel støtte, der ydes inden for rammerne af sådanne ordninger, og ad hoc-støtte er forenelige med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 2 eller 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 108, stk. 3, når støtten opfylder alle betingelserne i denne forordnings kapitel I samt de specifikke betingelser for de relevante støttekategorier i kapitel III.
Artikel 4
Anmeldelsestærskler
1. Denne forordning finder ikke anvendelse på individuel støtte, hvis bruttosubventionsækvivalent overstiger følgende tærskler:
a)
for støtte til investeringer i materielle eller immaterielle aktiver i landbrugsbedrifter i forbindelse med primær landbrugsproduktion, jf. artikel 14: 500 000 EUR pr. virksomhed og pr. investeringsprojekt
b)
for støtte til investeringer i forbindelse med flytning af en bedriftsbygning, der resulterer i en modernisering af anlæg eller en forøgelse af produktionskapaciteten, jf. artikel 16, stk. 4: 500 000 EUR pr. virksomhed og pr. investeringsprojekt
c)
for støtte til investeringer i forarbejdning af landbrugsprodukter og afsætning af landbrugsprodukter, jf. artikel 17: 7,5 mio. EUR pr. virksomhed og pr. investeringsprojekt
d)
for støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedriften, jf. artikel 29: 500 000 EUR pr. virksomhed og pr. investeringsprojekt
e)
for støtte til forskning og udvikling i landbrugssektoren, jf. artikel 31: 7,5 mio. EUR pr. projekt;
f)
for støtte til skovrejsning og etablering af skovområder, jf. artikel 32: 7,5 mio. EUR pr. etableringsprojekt
g)
for støtte til skovlandbrugssystemer, jf. artikel 33: 7,5 mio. EUR pr. etableringsprojekt
h)
for støtte til investeringer i forbedring af skovøkosystemers tilpasningsevne og miljømæssige værd, jf. artikel 35: 7,5 mio. EUR pr. investeringsprojekt
i)
for støtte til infrastrukturinvesteringer med henblik på udvikling, modernisering eller tilpasning i skovbrugssektoren, jf. artikel 40: 7,5 mio. EUR pr. investeringsprojekt
j)
for støtte til investeringer i skovbrugsteknologi og i forarbejdning, mobilisering og markedsføring af skovbrugsprodukter, jf. artikel 41: 7,5 mio. EUR pr. investeringsprojekt
k)
for støtte til investeringer i forarbejdning af landbrugsprodukter til ikkelandbrugsprodukter eller produktion af bomuld, jf. artikel 44: 7,5 mio. EUR pr. investeringsprojekt
2. De i stk. 1 fastsatte tærskler må ikke omgås ved en kunstig opsplitning af støtteordninger eller støtteprojekter.
Artikel 5
Støttens gennemsigtighed
1. Denne forordning finder kun anvendelse på støtte, for hvilken bruttosubventionsækvivalenten kan forudberegnes præcist, uden at det er nødvendigt at foretage en risikovurdering (»gennemsigtig støtte«).
2. Følgende kategorier af støtte betragtes som gennemsigtige:
a)
støtte indeholdt i tilskud og rentetilskud
b)
støtte indeholdt i lån, når bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af de gældende referencesatser på det tidspunkt, hvor lånet blev ydet
c)
støtte indeholdt i garantier, når:
i)
bruttosubventionsækvivalenten er blevet beregnet på basis af de minimumspræmier, der er fastsat i en Kommissionsmeddelelse, eller
ii)
metoden til beregning af garantiens bruttosubventionsækvivalent er blevet godkendt på grundlag af Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier eller enhver senere meddelelse herom, efter anmeldelsen af denne metode til Kommissionen i henhold til en forordning vedtaget af Kommissionen på statsstøtteområdet, der var gældende på det tidspunkt, og den godkendte metode udtrykkeligt tager sigte på den type garantier og den type underliggende transaktioner, der er relevante i forbindelse med anvendelsen af denne forordning
d)
støtte i form af skattefordele, når foranstaltningen omfatter et loft, som sikrer, at den gældende tærskel ikke overskrides
e)
støtte i form af tilbagebetalingspligtige forskud, hvis det samlede pålydende ikke overstiger de tærskler, der finder anvendelse i henhold til denne forordning, eller hvis metoden til beregning af bruttosubventionsækvivalenten for det tilbagebetalingspligtige forskud inden gennemførelsen af foranstaltningen er blevet godkendt af Kommissionen på grundlag af en anmeldelse.
3. Ved anvendelsen af denne forordning betragtes følgende kategorier af støtte ikke som gennemsigtige:
a)
støtte indeholdt i kapitaltilførsler
b)
støtte indeholdt i risikofinansieringsforanstaltninger.
Artikel 6
Tilskyndelsesvirkning
1. Denne forordning finder kun anvendelse på støtte, der har en tilskyndelsesvirkning.
2. Støtte anses for at have tilskyndelsesvirkning, hvis modtageren før projektets eller aktivitetens påbegyndelse har indgivet en skriftlig støtteansøgning til den pågældende medlemsstat. Ansøgningen om støtte skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
virksomhedens navn og størrelse
b)
beskrivelse af projektet eller aktiviteten, med angivelse af start- og afslutningsdato
c)
projektets eller aktivitetens gennemførelsessted
d)
en liste over de støtteberettigede omkostninger
e)
støttens form (tilskud, lån, garanti, tilbagebetalingspligtigt forskud m.v.) samt størrelsen af den offentlige finansiering, der er nødvendig for projektet/aktiviteten
3. Ad hoc-støtte til store virksomheder anses for at have en tilskyndelsesvirkning, når betingelsen i stk. 2 er opfyldt, og medlemsstaten derudover, inden den yder den pågældende ad hoc-støtte, har kontrolleret, at den dokumentation, som støttemodtageren har udarbejdet, godtgør, at støtten vil resultere i en eller flere af følgende virkninger:
a)
væsentlig udvidelse af projektets/aktivitetens omfang på grund af støtten
b)
væsentlig forhøjelse af det samlede beløb, som støttemodtageren bruger til projektet/aktiviteten, på grund af støtten
c)
en betydeligt hurtigere gennemførelse af projektet/aktiviteten
d)
gennemførelse af et projekt, som ikke ville være blevet gennemført i det pågældende område eller ikke ville have været tilstrækkeligt rentabelt for støttemodtageren i det pågældende landdistrikt uden støtten
4. Uanset stk. 2 og 3 anses støtteforanstaltninger i form af skattefordele for at have en tilskyndelsesvirkning, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
foranstaltningen giver ret til støtte efter objektive kriterier, og uden at medlemsstaten skal tage yderligere stilling dertil, og
b)
foranstaltningen er vedtaget og trådt i kraft, før arbejdet med det projekt eller den aktivitet, hvortil der ydes støtte, er påbegyndt, undtagen hvor der er tale om efterfølgerordninger på skatteområdet, såfremt aktiviteten allerede var omfattet af de foregående skattefordelsordninger.
5. Uanset stk. 2, 3 og 4 gælder kravet om tilskyndelsesvirkning ikke, eller en tilskyndelsesvirkning formodes at bestå, for følgende kategorier af støtte:
a)
støtteordninger med støtte til jordfordeling, når betingelserne i artikel 15 eller artikel 43 er opfyldt, og når
i)
støtteordningen giver ret til støtte efter objektive kriterier, og uden at medlemsstaten skal tage yderligere stilling dertil, og
ii)
støtteordningen er vedtaget og trådt i kraft, før støttemodtageren har afholdt de i artikel 15 og 43 omhandlede støtteberettigede omkostninger
b)
støtte til fremstødsaktiviteter i form af publikationer, der tager sigte på at udbrede kendskabet til landbrugsprodukter i en bredere offentlighed, når betingelserne i artikel 24, stk. 2, litra b), er opfyldt
c)
støtte til kompensation for tab forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, når betingelserne i artikel 25 er opfyldt
d)
støtte til kompensation for udgifter til bekæmpelse af dyresygdomme og skadedyrangreb samt tab forårsaget af disse dyresygdomme eller skadedyrangreb, når betingelserne i artikel 26, stk. 9 og 10, er opfyldt
e)
støtte til dækning af udgifterne ved bortskaffelse og destruktion af døde dyr, når betingelserne i artikel 27, stk. 1, litra c), d) og e), er opfyldt
f)
støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedriften, når betingelserne i artikel 29 er opfyldt
g)
støtte til kompensation for skader forårsaget af naturkatastrofer, når betingelserne i artikel 30 er opfyldt
h)
støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og skovbrugssektoren, når betingelserne i artikel 31 er opfyldt
i)
støtte til genopretning af skader på skove som følge af brande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, skadedyrangreb, katastrofebegivenheder og klimarelaterede begivenheder efter artikel 34, stk. 5, litra d), når betingelserne i artikel 34 er opfyldt.
Artikel 7
Støtteintensitet og støtteberettigede omkostninger
1. Ved beregningen af støtteintensiteten og de støtteberettigede omkostninger skal alle anvendte tal opgøres inden ethvert fradrag af skat eller andre afgifter. Der skal foreligge klar, specificeret og aktuel dokumentation for de støtteberettigede omkostninger.
2. Merværdiafgift (moms) er ikke en støtteberettiget omkostning, medmindre momsen ikke er refusionsberettiget efter national momslovgivning.
3. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, er støttebeløbet støttens bruttosubventionsækvivalent.
4. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til værdien på den dato, hvor støtten ydes. De støtteberettigede omkostninger tilbagediskonteres ligeledes til deres værdi på den dato, hvor støtten blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskonteringsformål, er den gældende kalkulationsrente på støttetidspunktet.
5. Når støtten ydes i form af skattefordele, sker tilbagediskonteringen af støttetrancher på grundlag af de diskonteringssatser, der gælder på de forskellige tidspunkter, hvor skattefordelen får virkning.
6. Når støtten ydes i form at tilbagebetalingspligtige forskud, som i mangel af en godkendt metode til beregning af deres bruttosubventionsækvivalent er udtrykt som en procentdel af de støtteberettigede omkostninger, og det indgår i foranstaltningen, at forskuddene, såfremt projektet på basis af en rimelig og forsigtig hypotese kan betegnes som vellykket, skal tilbagebetales med en forrentning svarende mindst til den gældende kalkulationsrente, da forskuddet blev ydet, kan de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i kapitel III, forhøjes med 10 procentpoint.
Artikel 8
Kumulering
1. Ved vurderingen af, om de anmeldelsestærskler, der er fastsat i artikel 4, og de maksimale støtteintensiteter og støttebeløb, der er fastsat i kapitel III, er overholdt, skal der tages hensyn til den samlede statsstøtte, der er ydet til den pågældende aktivitet eller projekt eller den pågældende virksomhed.
2. Når EU-finansiering, der forvaltes centralt af de institutioner, forvaltningsorganer, fællesforetagender eller andre organer i EU, som ikke er direkte eller indirekte under medlemsstatens kontrol, kombineres med statsstøtte, skal kun sidstnævnte tages i betragtning ved vurderingen af, hvorvidt anmeldelsestærsklerne og de maksimale støtteintensiteter og lofter er overholdt, forudsat at den samlede offentlige finansiering af de samme støtteberettigede omkostninger ikke overstiger de mest favorable satser, der er fastsat i de relevante bestemmelser i EU-lovgivningen.
3. Støtte med identificerbare støtteberettigede omkostninger, som efter denne forordning er fritaget for anmeldelseskravet i traktatens artikel 108, stk. 3, kan kumuleres med:
a)
anden statsstøtte, så længe denne støtte vedrører andre identificerbare støtteberettigede omkostninger
b)
anden statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvad enten de overlapper delvist eller helt, på betingelse af, at en sådan kumulering ikke medfører en overskridelse af den maksimale støtteintensitet eller det maksimale støttebeløb, der finder anvendelse på denne støtte i henhold til denne forordning.
4. Støtte uden identificerbare støtteberettigede omkostninger, som er fritaget efter denne forordnings artikel 18 og 45, kan kumuleres med enhver anden statsstøtte med identificerbare støtteberettigede omkostninger.
Støtte uden identificerbare støtteberettigede omkostninger kan kumuleres med anden statsstøtte uden identificerbare støtteberettigede omkostninger op til den højeste relevante finansieringstærskel, som under de særlige omstændigheder i hvert enkelt tilfælde gælder i henhold til denne eller en anden gruppefritagelsesforordning eller afgørelse vedtaget af Kommissionen.
5. Støtte fritaget efter afdeling 1, 2 og 3 i kapitel III i denne forordning må ikke kumuleres med betalinger efter artikel 81, stk. 2, og artikel 82 i forordning (EU) nr. 1305/2013 til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering ville medføre en overskridelse af de maksimale støtteintensiteter eller støttebeløb, der er fastsat i kapitel III.
6. Støtte fritaget efter denne forordning må ikke kumuleres med nogen form for de minimis-støtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering ville medføre en overskridelse af de maksimale støtteintensiteter eller støttebeløb, der er fastsat i kapitel III.
7. Støtte til investeringer i genopretning af landbrugsproduktionspotentialet, jf. artikel 14, stk. 3, litra e), må ikke kumuleres med støtte til kompensation for materielle skader efter denne forordnings artikel 25, 26 og 30.
8. Etableringsstøtte til producentgrupper og -organisationer i landbrugssektoren efter artikel 19 i denne forordning må ikke kumuleres med støtte til oprettelse af producentsammenslutninger og -organisationer i landbrugssektoren efter artikel 27 i forordning (EU) nr. 1305/2013.
Etableringsstøtte til unge landbrugere og etableringsstøtte til udvikling af små bedrifter efter denne forordnings artikel 18 må ikke kumuleres med støtte til virksomhedsetablering til unge landbrugere eller udvikling af små landbrugsbedrifter efter artikel 19, stk. 1, litra a), nr. i) og iii), i forordning (EU) nr. 1305/2013, hvis en sådan kumulering ville medføre en overskridelse af de maksimale støtteintensiteter eller støttebeløb, der er fastsat i kapitel III.
Artikel 9
Offentliggørelse og information
1. Senest 10 arbejdsdage før ikrafttrædelsen af en støtteordning, der efter denne forordning er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, eller ydelsen af en ved denne forordning fritaget ad hoc-støtte fremsender medlemsstaten via Kommissionens elektroniske anmeldelsesapplikation, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 794/2004, kortfattede oplysninger om den pågældende støtte i det i bilag II til denne forordning fastlagte standardformat.
Senest ti arbejdsdage efter modtagelsen af de kortfattede oplysninger fremsender Kommissionen en kvittering for modtagelsen med et identifikationsnummer for støtten.
2. Medlemsstaten offentliggør på et centralt nationalt eller regionalt statsstøttewebsted:
a)
de i stk. 1 omhandlede kortfattede oplysninger eller et link hertil
b)
den fulde ordlyd af hver af de i stk. 1 omhandlede støtteforanstaltninger, herunder ændringer heraf, eller et link til den fulde ordlyd
c)
de i bilag III til denne forordning fastlagte oplysninger om alle individuelle støttetildelinger, der overstiger:
i)
60 000 EUR til støttemodtagere, der er aktive inden for primær landbrugsproduktion
ii)
500 000 EUR til støttemodtagere, der er aktive inden for forarbejdning af landbrugsprodukter, afsætning af landbrugsprodukter eller i skovbrugssektoren eller til aktiviteter, der falder uden for traktatens artikel 42.
3. For støtteordninger i form af skattefordele anses denne betingelse for at være opfyldt, hvis medlemsstaten offentliggør de krævede oplysninger om individuelle støttetildelinger i følgende trancher i mio. EUR:
a)
0,06-0,5 kun ved støtte til primær landbrugsproduktion
b)
0,5-1
c)
1-2
d)
2-5
e)
5-10
f)
10-30 og
g)
30 og derover.
4. De i stk. 2, litra c), nævnte oplysninger angives og gøres tilgængelige på den i bilag III beskrevne standardiserede måde med effektive søge- og downloadfunktioner. De i stk. 2, litra c), nævnte oplysninger offentliggøres senest seks måneder efter datoen for støttens tildeling, eller, hvis det drejer sig om støtte i form af skattefordele, senest et år efter udløbet af fristen for indgivelse af skatteangivelsen, og skal være tilgængelige i mindst 10 år fra det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt.
5. Offentliggørelsen af støtteordningens eller ad hoc-foranstaltningens fulde ordlyd, jf. stk.1, skal bl.a. omfatte en udtrykkelig henvisning til denne forordning med angivelse af dens titel og henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende samt de relevante særlige bestemmelser i kapitel III eller eventuelt til den nationale lov, der sikrer overholdelse af denne forordnings relevante bestemmelser. Desuden angives gennemførelsesbestemmelser til og ændringer af ordningen eller foranstaltningen.
6. Kommissionen offentliggør på sit websted:
a)
de i stk. 1 omhandlede kortfattede oplysninger
b)
links til alle medlemsstaternes statsstøttewebsteder som omhandlet i stk. 2.
7. Medlemsstaterne overholder bestemmelserne i stk. 2, 3 og 4 senest to år efter denne forordnings ikrafttræden.
Artikel 10
Undgåelse af dobbelt offentliggørelse
Ved ydelse af individuel støtte, som falder ind under forordning (EU) nr. 1305/2013, og som enten medfinansieres af ELFUL eller ydes som supplerende national finansiering af sådanne samfinansierede foranstaltninger, kan medlemsstaten vælge ikke at offentliggøre støttetildelingen på det i nærværende forordnings artikel 9, stk. 2, omhandlede statsstøttewebsted, forudsat at oplysningerne om den individuelle støtte allerede er offentliggjort i overensstemmelse med artikel 111, 112 og 113 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (32). Medlemsstaten skal i så fald på sit centrale statsstøttewebsted henvise til det i artikel 111 i forordning (EU) nr. 1306/2013 omhandlede websted.
KAPITEL II
PROCEDUREKRAV
Artikel 11
Inddragelse af gruppefritagelsen
Hvis en medlemsstat yder støtte, der hævdes at være fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, efter denne forordning, uden at leve op til betingelserne i kapitel I-III, kan Kommissionen, efter at have givet den pågældende medlemsstat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger, vedtage en afgørelse om, at alle eller nogle af de fremtidige støtteforanstaltninger, som den pågældende medlemsstat vedtager, og som i øvrigt lever op til betingelserne i denne forordning, skal anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 108, stk. 3. De støtteforanstaltninger, der skal anmeldes, kan være begrænset til bestemte typer støtte, støtte ydet til bestemte støttemodtagere eller støtteforanstaltninger vedtaget af bestemte af den pågældende medlemsstats myndigheder.
Artikel 12
Indberetning
1. Medlemsstaterne fremsender i elektronisk form og i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EF) nr. 794/2004 en årlig rapport til Kommissionen om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalenderår eller for den del af et kalenderår, hvor denne forordning finder anvendelse.
2. Den årlige rapport skal desuden indeholde:
a)
oplysninger om dyresygdomme og skadedyrangreb efter artikel 26
b)
meteorologiske oplysninger om arten af, tidspunktet for, det relative omfang af og stedet for ugunstige vejrforhold, som kan sidestilles med en naturkatastrofe, jf. artikel 25, eller naturkatastrofer i landbrugssektoren, jf. artikel 30.
Artikel 13
Tilsyn
Medlemsstaterne fører detaljerede fortegnelser indeholdende alle de oplysninger og al den dokumentation, der er nødvendige for at fastslå, at alle betingelserne i denne forordning er opfyldt. Disse fortegnelser opbevares i ti år fra det tidspunkt, hvor ad hoc-støtten blev ydet, eller hvor der senest blev ydet støtte inden for rammerne af en støtteordning. På Kommissionens anmodning indsender medlemsstaten inden for en frist på 20 arbejdsdage eller en i anmodningen eventuelt fastsat længere frist alle de oplysninger og al den dokumentation, som Kommissionen finder nødvendige for at kunne føre tilsyn med anvendelsen af denne forordning.
KAPITEL III
STØTTEKATEGORIER
AFDELING 1
Støtte til SMV, der beskæftiger sig med primær landbrugsproduktion, forarbejdning af landbrugsprodukter eller afsætning af landbrugsprodukter
Artikel 14
Støtte til investeringer i materielle og immaterielle aktiver i landbrugsbedrifter med henblik på primær landbrugsproduktion
1. Støtte til investeringer i materielle eller immaterielle aktiver i landbrugsbedrifter i forbindelse med primær landbrugsproduktion er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-14 samt kapitel I.
2. Investeringerne skal gennemføres af en eller flere støttemodtagere eller vedrøre et materielt eller immaterielt aktiv, som bruges af en eller flere støttemodtagere.
3. Investeringerne skal tage sigte på mindst et af følgende mål:
a)
forbedring af bedriftens samlede resultater og bæredygtighed, navnlig gennem nedbringelse af produktionsomkostninger og forbedring og omstilling af produktionen
b)
forbedring af det naturlige miljø, hygiejneforholdene eller dyrevelfærdsstandarden, forudsat at investeringerne er mere vidtgående end de gældende EU-standarder
c)
etablering og forbedring af infrastruktur til udvikling, tilpasning og modernisering af landbrug, herunder adgang til landbrugsarealer, jordfordeling og -forbedring, energi- og vandforsyning og energi- og vandbesparelse
d)
opfyldelse af mål for miljø- og klimavenligt landbrug, herunder bevarelse af den biologiske mangfoldighed af arter og naturtyper eller forbedring af skønheds- og rekreationsværdien af et Natura 2000-område eller et andet område af stor naturværdi som fastlagt i medlemsstatens nationale eller regionale landdistriktsprogram, så længe investeringerne ikke er produktive
e)
genoprettelse af produktionspotentiale efter skader forårsaget af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, som kan sidestilles med en naturkatastrofe, dyresygdomme eller skadedyrangreb samt forebyggelse af skader som følge af sådanne begivenheder.
4. Investeringerne kan tage sigte på produktion af biobrændstoffer i bedriften eller produktion af energi på basis af vedvarende energikilder, forudsat at denne produktion ikke overstiger bedriftens gennemsnitlige årlige forbrug af energi eller brændstof.
Ved investering i produktion af biobrændstoffer må produktionsanlæggenes produktionskapacitet ikke overstige den pågældende landbrugsbedrifts gennemsnitlige årlige brændstofforbrug til transport, og de producerede biobrændstoffer må ikke sælges på markedet.
Ved investering i produktion af termisk energi og elektricitet på basis af vedvarende energi i landbrugsbedriften må produktionsanlæggene udelukkende bruges til dækning af støttemodtagerens eget energibehov, og deres produktionskapacitet må ikke overstige det samlede gennemsnitlige årlige forbrug af termisk energi og elektricitet på den pågældende bedrift, herunder landbrugshusholdningen. Der må kun sælges elektricitet til nettet i det omfang, hvor loftet over det årlige egetforbrug er overholdt.
Hvis investeringen i produktion af energi eller biobrændstoffer foretages af flere støttemodtagere med det formål at dække deres egne biobrændstof- og energibehov, beregnes alle støttemodtagernes gennemsnitlige årsforbrug ved at lægge de enkelte støttemodtageres årlige gennemsnitsforbrug sammen.
Ved investeringer i vedvarende energiinfrastruktur, som forbruger eller producerer energi, skal de eventuelle nationale minimumsstandarder for energieffektivitet være overholdt.
Investeringer i anlæg, der primært tager sigte på produktion af elektricitet på basis af biomasse, er ikke støtteberettigede, medmindre en af medlemsstaterne nærmere fastsat procentdel af varmen udnyttes.
Medlemsstaterne skal fastsætte begrænsninger i den andel, som korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder højst må tegne sig for ved produktion af bioenergi, herunder biobrændstoffer, i forskellige typer anlæg. Støtte til bioenergiinvesteringsprojekter må kun ydes for bioenergi, der opfylder bæredygtighedskriterierne i EU-lovgivningen, herunder artikel 17, stk. 2-6, i direktiv 2009/28/EF.
5. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
6. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse (herunder leasing) eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved den pågældende investering
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker
e)
udgifter til ikkeproduktive investeringer i tilknytning til de i stk. 3, litra (d)), nævnte mål
f)
i forbindelse med kunstvanding er det kun omkostningerne ved investeringer, som opfylder følgende betingelser, der er støtteberettigede:
i)
der skal for hele det område, hvor investeringen gennemføres, samt ethvert andet område, hvor miljøet vil kunne blive påvirket af investeringen, være anmeldt en vandområdeplan efter artikel 13 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (33) til Kommissionen. De foranstaltninger, der træffes under vandområdeplanen i overensstemmelse med direktivets artikel 11, og som er relevante for landbrugssektoren, skal være angivet i det relevante indsatsprogram. Måling af vandanvendelsen med henblik på måling af vand på niveauet for den støttede investering skal forefindes eller indføres som led i investeringen
ii)
investeringen skal føre til en reduktion af det hidtidige vandforbrug med mindst 25 %
I relation til litra f) gælder dog, at investeringer, der påvirker grund- eller overfladevand, hvis status er blevet identificeret som mindre end god i den relevante vandområdeplan på grund af vandkvantiteten, og investeringer, der fører til en nettoforøgelse af kunstvandingsområder, der påvirker et givet grund- eller overfladevandområde, ikke er støtteberettigede efter bestemmelserne i denne artikel.
Betingelserne i litra f), nr. i) og ii), finder ikke anvendelse på en investering i et eksisterende anlæg, som udelukkende påvirker energieffektiviteten, eller en investering i opførelse af et reservoir eller en investering i brugen af recirkulationsvand, som ikke berører et grund- eller overfladevandområde.
g)
for investeringer i genoprettelse af produktionspotentiale efter skader forårsaget af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, dyresygdomme eller skadedyrangreb er kun udgifter til genoprettelse af produktionspotentialet op til det niveau, det havde før den relevante begivenheds indtræden, støtteberettigede.
h)
for investeringer i forebyggelse af skader som følge af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, dyresygdomme eller skadedyrangreb kan de støtteberettigede omkostninger omfatte udgifterne til specifikke forebyggelsesforanstaltninger.
7. Andre omkostninger end de i stk. 6, litra a) og b), nævnte i forbindelse med leje- eller leasingkontrakter, såsom udlejerens fortjeneste, renteomkostninger ved refinansiering, generalomkostninger og forsikringspræmier, er ikke støtteberettigede.
Driftskapital betragtes ikke som en støtteberettiget omkostning.
8. Fra 1. januar 2017 kan støtte i forbindelse med kunstvanding kun ydes af medlemsstater, der for det vandområdedistrikt, hvori investeringen gennemføres, sikrer, at landbrugssektoren ved de forskellige vandanvendelser yder et bidrag til dækning af omkostningerne ved vandforsyning i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, første led, i direktiv 2000/60/EF, i det relevante omfang under hensyn til de samfundsmæssige, miljømæssige og økonomiske virkninger heraf samt de geografiske og klimatiske forhold i den eller de berørte regioner
9. Der må ikke ydes støtte til:
a)
køb af produktionsrettigheder, betalingsrettigheder og etårige planter
b)
udplantning af etårige planter
c)
dræningsarbejder
d)
investeringer i opfyldelse af EU-standarder med undtagelse af støtte, der ydes til unge landbrugere inden for de første 24 måneder efter deres etablering
e)
køb af dyr, medmindre der er tale om støtte til investeringer efter stk. 3, litra (e).
10. Støtten må ikke være begrænset til bestemte landbrugsprodukter og skal derfor kunne ydes enten inden for alle sektorer inden for primær landbrugsproduktion eller inden for hele planteavlssektoren eller husdyrbrugssektoren. En medlemsstat kan dog udelukke visse produkter fra at modtage støtte på grund af overkapacitet på det indre marked eller manglende afsætningsmuligheder.
11. Støtte efter stk. 1 må ikke ydes i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i forordning (EU) nr. 1308/2013, heller ikke selv om sådanne forbud og restriktioner kun tager sigte på EU-støtte ydet i henhold til nævnte forordning.
12. Støtteintensiteten må højst udgøre:
a)
75 % af de støtteberettigede omkostninger i regioner i den yderste periferi
b)
75 % af de støtteberettigede omkostninger på de mindre øer i Det Ægæiske Hav
c)
50 % af de støtteberettigede omkostninger i mindre udviklede regioner og i alle regioner, hvis BNP pr. indbygger i perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013 lå på under 75 % af gennemsnittet i EU-25 i referenceperioden, men over 75 % af BNP-gennemsnittet i EU-27
d)
40 % af de støtteberettigede omkostninger i andre regioner.
13. Satserne i stk. 12 kan forhøjes med 20 procentpoint, forudsat at den maksimale støtteintensitet ikke overstiger 90 %, ved støtte til:
a)
unge landbrugere eller landbrugere, som har etableret sig inden for de fem år, der gik forud for støtteansøgningsdatoen
b)
kollektive investeringer, såsom investeringer i lagerfaciliteter, der benyttes af en gruppe landbrugere, eller anlæg til klargøring af landbrugsprodukterne før markedsføring, og integrerede projekter, der indgår i flere foranstaltninger efter forordning (EU) nr. 1305/2013, herunder i forbindelse med fusioner af producentsammenslutninger
c)
investeringer i områder med naturbetingede og andre specifikke begrænsninger
d)
investeringer, hvortil der ydes støtte inden for rammerne af Det Europæiske Innovationspartnerskab (EIP), såsom investering i en ny bedriftsbygning til testning af en ny staldtype udviklet i en operationel gruppe bestående af landbrugere, videnskabsfolk og ikkestatslige dyrevelfærdsorganisationer
e)
investeringer i forbedring af miljø-, hygiejne- eller dyrevelfærdsstandarden, jf. stk.3, litra b); i forbindelse hermed må den forhøjede sats dog kun gælde for meromkostningerne ved at nå op på et højere niveau end det, der kræves af gældende EU-standarder, og uden at produktionskapaciteten dermed øges.
14. For ikkeproduktive investeringer i genoprettelse af produktionspotentiale, jf. stk. 3, litra (d), og investeringer i forebyggende foranstaltninger, jf. stk. 3, litra e), må den maksimale støtteintensitet ikke overstige 100 %.
For investeringer i forbindelse med forebyggende foranstaltninger efter stk. 3, litra e), må den maksimale støtteintensitet ikke overstige 80 %. Støtteintensiteten kan dog forhøjes op til 100 %, hvis investeringerne foretages kollektivt af mere end én støttemodtager.
Artikel 15
Støtte til jordfordeling i landbruget
Støtte til jordfordeling i landbruget er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, når den opfylder betingelserne i kapitel I og udelukkende ydes til dækning af rets- og administrationsomkostninger, herunder opmålingsomkostninger, og højst udgør 100 % af de faktisk afholdte omkostninger.
Artikel 16
Støtte til investeringer i forbindelse med flytning af bedriftsbygninger
1. Støtte til investeringer i forbindelse med flytning af bedriftsbygninger er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-5 samt kapitel I.
2. Flytningen af bedriftsbygningen skal tjene et formål i almen interesse.
Den almene interesse, der lægges til grund for ydelse af støtte efter denne artikel, skal være nærmere angivet i medlemsstatens relevante bestemmelser.
3. Hvis flytningen består i nedrivning, bortskaffelse og genopførelse af eksisterende bygninger, kan støtteintensiteten være på op til 100 % af de faktisk afholdte omkostninger hertil.
4. Hvis flytningen foruden nedrivning, bortskaffelse og genopførelse af eksisterende bygninger som omhandlet i stk. 3 resulterer i en modernisering af disse bygninger eller en forøgelse af produktionskapaciteten, finder de i artikel 14, stk. 12 og 13, fastsatte støttesatser for investeringsstøtte anvendelse på omkostningerne ved moderniseringen af bygningerne eller forøgelsen af produktionskapaciteten.
Hvis der alene er tale om at udskifte eksisterende bygninger eller anlæg med nye, moderne bygninger eller anlæg uden nogen fundamental ændring af produktionen eller den anvendte teknologi, anses investeringen i denne forbindelse ikke for at resultere i en modernisering
5. Den maksimale støtteintensitet kan udgøre op til 100 % af de støtteberettigede omkostninger, hvor der er tale om flytning af aktiviteter i nærheden af bebyggelser i landdistrikter med sigte på at forbedre livskvaliteten og miljøet i bebyggelsen.
Artikel 17
Støtte til investeringer i forbindelse med forarbejdning af landbrugsprodukter og afsætning af landbrugsprodukter
1. Støtte til investeringer i materielle eller immaterielle aktiver i forbindelse med forarbejdning af landbrugsprodukter og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-10 samt kapitel I.
2. Investeringen skal tage sigte på forarbejdning af landbrugsprodukter eller afsætning af landbrugsprodukter.
3. Investeringer i forbindelse med produktion af fødevarebaserede biobrændstoffer er ikke støtteberettigede efter denne artikel.
4. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
5. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse (herunder leasing) eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved den pågældende foranstaltning
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
6. Andre omkostninger end de i stk. 5, litra a) og b), nævnte i forbindelse med leje- eller leasingkontrakter, såsom udlejerens fortjeneste, renteomkostninger ved refinansiering, generalomkostninger og forsikringspræmier, er ikke støtteberettigede.
Driftskapital betragtes ikke som støtteberettigede omkostninger.
7. Der må ikke ydes støtte til investeringer i opfyldelse af gældende EU-standarder.
8. Der må ikke ydes støtte i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i forordning (EU) nr. 1308/2013, heller ikke selv om sådanne forbud og restriktioner kun tager sigte på EU-støtte ydet i henhold til nævnte forordning.
9. Støtteintensiteten må ikke overstige:
a)
75 % af de støtteberettigede omkostninger i regioner i den yderste periferi
b)
75 % af de støtteberettigede omkostninger på de mindre øer i Det Ægæiske Hav
c)
50 % af de støtteberettigede omkostninger i mindre udviklede regioner og i alle regioner, hvis BNP pr. indbygger i perioden 2007-2013 lå på under 75 % af gennemsnittet i EU-25 i referenceperioden, men over 75 % af BNP-gennemsnittet i EU-27
d)
40 % af de støtteberettigede omkostninger i andre regioner.
10. Satserne i stk. 9 kan forhøjes med 20 procentpoint, forudsat at den maksimale støtteintensitet ikke overstiger 90 %, ved støtte til foranstaltninger:
a)
i tilknytning til en fusion af producentsammenslutninger eller
b)
hvortil der ydes støtte inden for rammerne af EIP.
Artikel 18
Etableringsstøtte til unge landbrugere og udvikling af små bedrifter
1. Etableringsstøtte til unge landbrugere og etableringsstøtte til udvikling af små bedrifter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-7 samt kapitel I.
2. Støtten skal ydes til unge landbrugere eller små bedrifter som defineret i denne forordnings artikel 2, nr. 34, eller små bedrifter som defineret af medlemsstaten.
Medlemsstaternes definition af små bedrifter skal svare til den, der indgår i og er godkendt af Kommissionen i det pågældende landdistriktsprogram.
Medlemsstaterne skal fastlægge øvre og nedre tærskler for adgang til etableringsstøtte til unge landbrugere og udvikling af små bedrifter baseret på landbrugsbedriftens produktionspotentiale målt som standard output, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1242/2008 (34), eller tilsvarende. Den nederste tærskel for etableringsstøtte til unge landbrugere skal være højere end den øverste tærskel for adgang til støtte til udvikling af små bedrifter.
Støtten må kun ydes til mikrovirksomheder og små virksomheder.
3. Hvis støtten ydes til en ung landbruger, der etablerer en bedrift i form af en juridisk person, skal den unge landbruger have faktisk og varig kontrol med den juridiske person og dennes beslutninger om drift, overskud og finansiel risiko. Hvis flere fysiske personer, heriblandt personer, der ikke er unge landbrugere, deltager i den juridiske persons kapital eller drift, skal den unge landbruger enten selv eller i forening med andre kunne udøve en sådan faktisk og varig kontrol. Hvis en juridisk person kontrolleres af en anden juridisk person alene eller i forening med andre gælder disse krav for enhver fysisk person, der kontrollerer denne anden juridiske person.
4. Støtten skal være betinget af, at der fremlægges en forretningsplan for den kompetente myndighed i medlemsstaten, hvis gennemførelse skal påbegyndes senest ni måneder efter vedtagelsen af afgørelsen om tildeling af støtte.
Forretningsplanen skal mindst indeholde angivelse af følgende:
a)
for etableringsstøtte til unge landbrugere:
i)
udgangssituationen på bedriften
ii)
konkrete milepæle og mål for udvikling af bedriftens aktiviteter
iii)
nærmere redegørelse for de foranstaltninger, bl.a. i relation til miljømæssig bæredygtighed og ressourceeffektivitet, der skal træffes for at udvikle bedriftens aktiviteter, såsom investeringer, uddannelse, konsulentbistand
b)
for etableringsstøtte til udvikling af små bedrifter
i)
udgangssituationen på bedriften og
ii)
nærmere redegørelse for de foranstaltninger, bl.a. i relation til miljømæssig bæredygtighed og ressourceeffektivitet, der kunne træffes for at forbedre rentabiliteten, såsom investeringer, uddannelse, samarbejde.
5. For unge landbrugeres vedkommende skal det i den i stk. 4, litra a), omhandlede forretningsplan være fastsat, at støttemodtageren senest 18 måneder efter etableringen skal opfylde de kriterier, der gælder for definitionen af en aktiv landbruger i artikel 2, nr. 42. Støttemodtagere, som ikke besidder de faglige kvalifikationer og kompetencer, der kræves for at falde ind under denne definition, har ret til at modtage støtte, hvis de forpligter sig til at erhverve disse kvalifikationer og kompetencer senest 36 måneder efter vedtagelsen af afgørelsen om støttetildeling. Dette tilsagn skal være indeholdt i forretningsplanen.
6. Støtten skal udbetales eller ydes i mindst to rater eller trancher over højst fem år.
For støtte til unge landbrugere skal den sidste støtterate eller støttetranche gøres betinget af, at den i stk. 4, litra a), omhandlede forretningsplan er korrekt gennemført.
7. Støttebeløbet pr. ung landbruger skal være begrænset til 70 000 EUR og baseres på den socioøkonomiske situation i den pågældende medlemsstat.
Støttebeløbet pr. lille bedrift må højst udgøre 15 000 EUR.
Artikel 19
Etableringsstøtte til producentgrupper og -sammenslutninger i landbrugssektoren
1. Etableringsstøtte til producentgrupper og -sammenslutninger er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-9 samt kapitel I.
2. Kun de producentgrupper og -sammenslutninger, der er officielt anerkendt af medlemsstaternes kompetente myndighed på grundlag af en forretningsplan, er støtteberettigede.
3. Støtten må kun ydes, hvis medlemsstaten forpligter sig til at kontrollere, at målene i den i stk. 2 omhandlede forretningsplan er nået senest fem år efter den officielle anerkendelse af producentgruppen eller -sammenslutningen.
4. Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis inden for producentgruppen eller -sammenslutningen skal stemme overens med de relevante konkurrenceregler, således som de finder anvendelse i henhold til artikel 206-210 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
5. Der må ikke ydes støtte til:
a)
produktionsorganisationer såsom virksomheder eller kooperativer, der har til formål at forvalte en eller flere landbrugsbedrifter, og som derfor i realiteten er individuelle producenter
b)
andre landbrugssammenslutninger, der varetager opgaver som f.eks. gensidig støtte eller vikar- eller driftskonsulentbistand, på medlemmernes bedrifter uden at være involveret i en fælles tilpasning af udbuddet til markedet
c)
producentgrupper, -sammenslutninger eller -foreninger, hvis målsætninger er uforenelige med artikel 152, stk. 1, litra c), og stk. 3, og artikel 156 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
6. Følgende omkostninger er støtteberettigede: udgifter til leje af passende lokaler, erhvervelse af kontorudstyr, herunder edb-maskinel og -programmel, udgifter til administrativt personale, generalomkostninger, advokatsalærer og administrationsgebyrer.
Ved køb af fast ejendom er de støtteberettigede udgifter hertil begrænset til de tilsvarende udgifter til leje på almindelige markedsvilkår.
7. Støtten skal ydes som et fast tilskud, der udbetales i årlige rater i de første fem år efter den dato, hvor producentgruppen eller -sammenslutningen blev officielt anerkendt af den kompetente myndighed på grundlag af den i stk. 2 omhandlede forretningsplan.
Medlemsstaterne udbetaler først den sidste rate efter at have kontrolleret, at forretningsplanen er gennemført korrekt.
Støtten skal være degressiv.
8. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
9. Det samlede støttebeløb må højst udgøre 500 000 EUR.
Artikel 20
Støtte til landbrugsproducenters deltagelse i kvalitetsordninger
1. Følgende former for støtte til producenter af landbrugsprodukter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3:
a)
støtte til ny deltagelse i kvalitetsordninger, som opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-6 samt kapitel I
b)
støtte til omkostningerne ved obligatoriske kontrolforanstaltninger i forbindelse kvalitetsordningerne, der af eller på vegne af den kompetente myndighed gennemføres i henhold til EU- eller national lovgivning, når betingelserne i denne artikels stk. 2, 4, 6, 7 og 8 samt kapitel I er opfyldt
c)
støtte til omkostningerne ved markedsundersøgelser, produktudformning og - design og udarbejdelse af ansøgninger om anerkendelse af kvalitetsordninger, når betingelserne i denne artikels stk. 2, 6, 7 og 8 samt kapitel I er opfyldt.
2. Støtte efter stk. 1 kan ydes til følgende kvalitetsordninger:
a)
kvalitetsordninger indført i henhold til følgende forordninger og bestemmelser:
i)
Afdeling 2 i Kapitel I i Afsnit II i Del II i forordning (EU) nr. 1308/2013 for vins vedkommende
ii)
forordning (EU) nr. 1151/2012
iii)
Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (35)
iv)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 (36)
v)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 251/2014 (37)
b)
kvalitetsordninger, herunder bedriftscertificeringsordninger, for landbrugsprodukter anerkendt af medlemsstaterne som værende i overensstemmelse med følgende kriterier:
i)
specificiteten af det endelige produkt, der er produceret under disse kvalitetsordninger, skal være afledt af klare forpligtelser til at sikre:
-
særlige produktkarakteristika eller
-
specifikke landbrugs- eller produktionsmetoder eller
-
en kvalitet af det endelige produkt, der går betydeligt længere end handelsvarestandarderne for folke-, dyre- eller plantesundhed, dyrevelfærd eller miljøbeskyttelse
ii)
kvalitetsordningen skal være åben for alle producenter
iii)
kvalitetsordningen skal omfatte bindende endelige produktspecifikationer, og overholdelsen af disse specifikationer skal kontrolleres af offentlige myndigheder eller af et uafhængigt inspektionsorgan
iv)
kvalitetsordningen skal være gennemsigtig og sikre fuld sporbarhed for produkterne
c)
frivillige certificeringsordninger for landbrugsprodukter anerkendt af medlemsstaten, som opfylder kravene i Kommissionens meddelelse om EU-retningslinjer for bedste praksis for frivillige certificeringsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (38).
3. Støtte efter stk. 1, litra a), skal ydes til producenter af landbrugsprodukter i form af et incitamentskabende årligt tilskud, hvis størrelse fastlægges i forhold til de faste omkostninger ved deltagelse i kvalitetsordningerne.
4. Støtte efter stk. 1, litra a) og b), må ikke ydes til dækning af omkostningerne ved kontrol, som støttemodtageren selv gennemfører, eller hvortil omkostningerne i henhold til EU-lovgivningen skal afholdes af producenterne af landbrugsprodukterne eller producentgrupper, uden nærmere angivelse af de faktiske beløb.
5. Støtte efter stk. 1, litra a), må ydes i højst fem år, og det maksimale støttebeløb må ikke overstige 3 000 EUR om året pr. støttemodtager.
6. Alle støtteberettigede virksomheder i det pågældende område skal have adgang til støtten på objektivt fastsatte vilkår.
7. Støtte efter stk. 1, litra b) og c), må ikke indebære direkte betalinger til støttemodtagerne.
Støtte efter stk. 1, litra b) og c), skal udbetales til det organ eller den virksomhed, der gennemfører kontrollen eller markedsundersøgelsen eller yder konsulentbistanden.
8. Støtte efter stk. 1, litra b) og c), må højst udgøre 100 % af de faktisk afholdte omkostninger.
Artikel 21
Støtte til videnoverførsel og informationsaktioner
1. Støtte til videnoverførsel og informationsaktioner er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-8 samt kapitel I.
2. Støtten skal tage sigte på erhvervsuddannelse og kompetenceudvikling, herunder uddannelseskurser, workshopper og coaching, demonstration og informationsaktioner.
Der kan også ydes støtte til kortsigtede udvekslingsordninger vedrørende landbrugsdrift samt besøg på bedrifterne.
Støtte til demonstrationsaktiviteter kan omfatte relevante investeringsomkostninger.
3. Støtten kan ydes til dækning af følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger ved tilrettelæggelse af uddannelses- og kompetenceudviklingsaktiviteter, herunder uddannelseskurser, workshops og coaching, demonstrationsaktiviteter eller informationsaktioner
b)
omkostninger ved deltagernes rejse, indkvartering og forplejning
c)
udgifter til afløsere under landbrugerens fravær
d)
for demonstrationsprojekters vedkommende i relation til investeringer:
i)
omkostninger til opførelse, erhvervelse (herunder leasing) eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved den pågældende foranstaltning
ii)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
iii)
generalomkostninger i forbindelse med de i litra a) og b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de i litra a) og b) nævnte udgifter
iv)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
4. De i stk. 3, litra d), omhandlede omkostninger er kun støtteberettigede i det omfang, hvor de er afholdt til demonstrationsprojektet og kun i den periode, demonstrationsprojektet gennemføres.
Kun afskrivningsomkostningerne under demonstrationsprojektets varighed beregnet på grundlag af alment anerkendt regnskabspraksis er støtteberettigede.
5. Støtte efter stk. 3, litra a) og c), må ikke indebære direkte betalinger til støttemodtagerne.
Støtte efter stk. 3, litra a) og c), skal udbetales til udbyderen af videnoverførsels- eller informationsforanstaltningen.
6. De organisationer eller virksomheder, som leverer videnoverførsels- og informationstjenesterne, skal have den nødvendige kapacitet i form af kvalificeret og regelmæssigt uddannet personalet til at udføre disse opgaver.
De i stk. 2 omhandlede aktiviteter kan udføres af producentsammenslutninger eller andre organisationer, uanset deres størrelse.
7. Støtten skal kunne opnås af alle de støtteberettigede virksomheder i det pågældende område, på grundlag af objektivt fastlagte betingelser.
Når de i stk. 2 omhandlede aktiviteter tilvejebringes af producentgrupper eller sammenslutninger eller andre organisationer, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemskab af den pågældende gruppe, sammenslutning eller organisation.
Ikke-medlemmers eventuelle bidrag til den pågældende producentgruppes eller -sammenslutnings administrationsomkostninger skal være begrænset til udgifterne til tilvejebringelse af de i stk. 2 omhandlede aktiviteter.
8. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
For de i stk. 3, litra d), omhandlede demonstrationsprojekter må støttebeløbet ikke overstige 100 000 EUR over tre regnskabsår.
Artikel 22
Støtte til konsulentbistand
1. Støtte til videnoverførsel og informationsaktioner er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2- 8 samt kapitel I.
2. Støtten skal tage sigte på at hjælpe virksomheder, der er aktive i landbrugssektoren, og unge landbrugere med at anvende rådgivningstjenester til at forbedre deres virksomheds eller investerings økonomiske og miljømæssige resultater samt dens klimavenlighed og klimaresistens.
3. Rådgivningen skal være knyttet til mindst et af EU's prioriterede mål for udvikling af landdistrikterne som fastsat i artikel 5 i forordning (EU) nr. 1305/2013 og skal omfatte mindst et af følgende elementer:
a)
forpligtelser som følge af de lovgivningsbestemte forvaltningskrav eller standarder for god landbrugs- og miljømæssig stand, der er fastsat i kapitel I i afsnit VI i forordning (EU) nr. 1306/2013
b)
hvor det er relevant, landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, i henhold til i afsnit III, kapitel 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013 og bevarelsen af landbrugsområdet, jf. artikel 4, stk. 1, litra c), i nævnte forordning
c)
foranstaltninger til modernisering, forbedring af konkurrenceevne, sektorintegration, innovation og markedsorientering samt fremme af iværksætteri,
d)
de krav, medlemsstaten har fastsat til gennemførelse af artikel 11, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF
e)
de krav, medlemsstaten har fastsat til gennemførelse af artikel 55 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (39), især med hensyn til opfyldelse af de generelle principper for integreret bekæmpelse af skadegørere i artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF (40)
f)
hvor det er relevant, standarder for sikkerhed på arbejdspladsen eller standarder for sikkerhed på bedriften
g)
særlig rådgivning til landbrugere, der etablerer sig for første gang, herunder rådgivning om økonomisk og miljømæssig bæredygtighed.
4. Rådgivningen kan også omfatte andre spørgsmål end de i stk. 3 nævnte, herunder især information om modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer, biodiversitet og beskyttelse af vandområder som omhandlet i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013 eller spørgsmål i forbindelse med bedriftens økonomiske og miljømæssige resultater, herunder aspekter vedrørende konkurrencedygtighed. Dette kan omfatte rådgivning om udvikling af korte forsyningskæder, økologisk landbrug og sundhedsaspekter i forbindelse med kvægbrug.
5. Støtten må ikke omfatte direkte betalinger til støttemodtagerne. Støtten skal udbetales til rådgivningsyderen.
6. De virksomheder eller organisationer, som udvælges til at yde rådgivning, skal have passende ressourcer i form af regelmæssigt uddannet og kvalificeret personale, rådgivningsmæssig erfaring og pålidelighed med hensyn til de områder, de rådgiver inden for.
Rådgivningen kan ydes af producentsammenslutninger eller andre organisationer, uanset deres størrelse.
Ved den rådgivning, de yder, skal rådgiverne respektere de forpligtelser til ikke at videregive fortrolig viden, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
7. Støtten skal kunne opnås af alle de støtteberettigede virksomheder i det pågældende område, på grundlag af objektivt fastlagte betingelser.
Når konsulentbistanden ydes af producentgrupper eller -sammenslutninger eller andre organisationer, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemskab af den pågældende gruppe, sammenslutning eller organisation.
Ikkemedlemmers eventuelle bidrag til den pågældende gruppes, sammenslutnings eller organisations administrationsomkostninger skal være begrænset til udgifterne til leveringen af rådgivningstjenesten.
8. Det maksimale støttebeløb udgør 1 500 EUR pr. rådgivning.
Artikel 23
Støtte til vikarordninger i landbruget
1. Støtte til vikarordninger i landbruget er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-5 samt kapitel I.
2. Støtten skal ydes til dækning af de faktiske udgifter til afløsere for landbrugeren, en fysisk person, som er medlem af landbrugsholdningen, eller en landbrugsmedhjælper under sygdom, herunder deres børns sygdom, og ferie, herunder barsels- og forældreorlov, samt ved dødsfald.
3. Vikariaternes samlede varighed skal være begrænset til 3 måneder om året pr. støttemodtager, dog med undtagelse af vikariater ved barsels- og forældreorlov, som skal være begrænset til 6 måneder.
4. Støtten må ikke indebære direkte betalinger til støttemodtagerne.
Støtten skal udbetales til udbyderen af vikartjenesten.
Vikartjenester kan leveres af producentsammenslutninger eller andre organisationer, uanset deres størrelse. I så fald må adgangen hertil ikke være betinget af medlemskab af den pågældende gruppe, sammenslutning eller organisation
5. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de faktisk afholdte omkostninger.
Artikel 24
Støtte til fremstød for landbrugsprodukter
1. Støtte til fremstød for landbrugsprodukter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-8 samt kapitel I.
2. Støtten kan ydes til dækning af omkostninger ved:
a)
afholdelse af og deltagelse i konkurrencer, messer eller udstillinger
b)
publikationer til udbredelse af kendskabet til landbrugsprodukter i en bredere offentlighed.
3. De i stk. 2, litra (b), omhandlede publikationer må ikke nævne nogen bestemt virksomhed, noget bestemt varemærke eller nogen bestemt oprindelse.
Denne regel gælder dog ikke henvisninger til et landbrugsprodukts oprindelse, der er omfattet af:
a)
kvalitetsordninger som omhandlet i artikel 20, stk. 2, litra a), forudsat at denne henvisning svarer nøjagtigt til den EU-beskyttede angivelse
b)
kvalitetsordninger som omhandlet i artikel 20, stk. 2, litra b) og c), forudsat at denne angivelse er sekundær i forhold til hovedbudskabet.
4. Støtten kan ydes til dækning af følgende støtteberettigede omkostninger ved afholdelse af eller deltagelse i de i stk. 2, litra a), omhandlede konkurrencer, messer og udstillinger:
a)
deltagergebyrer
b)
rejseomkostninger og omkostninger til transport af dyr
c)
omkostninger ved publikationer og websteder til annoncering af begivenheden
d)
leje af udstillingslokaler og stande samt udgifter til opsætning og nedtagning heraf
e)
symbolske præmier op til en værdi af 1 000 EUR pr. præmie og pr. vinder af en konkurrence.
5. Følgende omkostninger til publikationer til udbredelse af kendskabet til landbrugsprodukter i en bredere offentlighed, jf. stk. 2, litra b), er støtteberettigede:
a)
omkostninger til publikationer i trykte og elektroniske medier, websteder, annoncer i elektroniske medier, radio eller tv, med faktuelle oplysninger om støttemodtagere fra en bestemt region eller producenter af et bestemt landbrugsprodukt, forudsat at oplysningerne er neutrale, og at alle berørte støttemodtagere har samme muligheder for at blive optaget i publikationen
b)
omkostninger til udbredelse af videnskabelig viden og faktuel information om:
i)
kvalitetsordninger som omhandlet i artikel 20, stk. 2, som landbrugsproducenter fra andre medlemsstater og tredjelande har adgang til
ii)
generiske landbrugsprodukter og deres ernæringsmæssige fordele og brug.
6. Denne støtte skal ydes:
a)
i naturalier eller
b)
som godtgørelse af støttemodtagerens faktisk afholdte omkostninger.
Støtte ydet i form af naturalier må ikke omfatte direkte betalinger til støttemodtagerne, men skal udbetales til den, der tilvejebringer fremstødsaktiviteten.
Fremstødsaktiviteten kan tilvejebringes af producentgrupper eller andre organisationer, uanset deres størrelse.
Støtte til uddeling af symbolske præmier, jf. stk. 4, litra (e), udbetales kun til udbyderen af arrangementet, hvis der rent faktisk er tildelt en præmie, og ved fremlæggelse af bevis herfor.
7. Støtte til fremstød for landbrugsprodukter skal kunne opnås af alle de støtteberettigede virksomheder i det pågældende område, på grundlag af objektivt fastlagte betingelser.
Hvis fremstødsaktiviteten leveres af producentgrupper eller -sammenslutninger, må deltagelse ikke være betinget af medlemskab af den pågældende gruppe, sammenslutning eller organisation, og eventuelle bidrag til gruppens eller sammenslutningens administrationsomkostninger må kun omfatte omkostningerne ved fremstødet.
8. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 25
Støtte til kompensation for skader forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe
1. Støtte ydet til SMV, der er aktive inden for primær landbrugsproduktion, som kompensation for skader forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-10 samt kapitel I.
2. Støtte, der ydes i henhold til bestemmelserne i denne artikel, skal opfylde følgende betingelser:
a)
de kompetente offentlige myndigheder i en medlemsstat skal officielt have anerkendt begivenheden som ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe og
b)
der skal være en direkte årsagssammenhæng mellem de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, og den skade, som virksomheden har lidt.
3. Støtten skal udbetales direkte til den pågældende virksomhed eller til en producentgruppe eller -sammenslutning, som virksomheden er medlem af.
Hvis støtten udbetales til en producentgruppe eller -sammenslutning, må støttebeløbet ikke overstige det støttebeløb, virksomheden er berettiget til.
4. Støtteordningerne skal være indført senest tre år efter den dato, hvor de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, indtraf.
Støtten skal være udbetalt senest fire år efter denne dato.
5. De støtteberettigede omkostninger er omkostningerne ved den skade, der er lidt som en direkte følge af de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, ifølge en vurdering foretaget af en offentlig myndighed, en af den støtteydende myndighed anerkendt uafhængig ekspert eller et forsikringsselskab.
Den skade, der ydes støtte til, kan bestå i:
a)
indtægtstab som følge af hel eller delvis ødelæggelse af landbrugsproduktionen og produktionsmidlerne, beregnet efter stk. 6
b)
materielle skader som opgjort efter stk. 7.
6. Indtægtstabet beregnes ved at fratrække:
a)
det resultat, der fremkommer ved at multiplicere den producerede produktmængde i året med de ugunstige vejrforhold, som kan sidestilles med en naturkatastrofe, eller i hvert efterfølgende år påvirket af ødelæggelsen af alle eller nogle af produktionsmidlerne, med den gennemsnitlige salgspris, der er opnået i dette år
fra
b)
det resultat, der fremkommer ved at multiplicere den gennemsnitlige årligt producerede mængde i den foregående treårsperiode eller et treårsgennemsnit baseret på femårsperioden forud for de ugunstige vejrforhold, som kan sidestilles med en naturkatastrofe, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes, med den gennemsnitlige salgspris, der blev opnået.
Denne forskel kan beregnes enten på basis af bedriftens årlige produktion eller på afgrøde- eller besætningsniveau.
Dette skadesbeløb kan forhøjes med andre udgifter, som støttemodtageren har haft som følge af de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe.
I dette beløb skal fratrækkes eventuelle udgifter, som støttemodtageren ikke har haft som følge af de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe.
Der kan benyttes indekser til beregning af støttemodtagerens landbrugsproduktion, forudsat at beregningsmetoden åbner mulighed for at bestemme støttemodtagerens faktiske tab i det givne år.
7. Materielle skader på aktiver såsom skader på bedriftsbygninger og landbrugsudstyr og -maskiner, bestande og lagre samt produktionsmidler forårsaget af ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, skal opgøres på grundlag af omkostningerne til reparation af de pågældende aktiver eller deres økonomiske værdi før de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe.
Det opgjorte beløb kan ikke overstige reparationsomkostningerne eller den reduktion af aktivernes markedsværdi, som de ugunstige vejrforhold har forårsaget, dvs. forskellen mellem aktivets værdi umiddelbart før og efter de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe.
Hvis indtægtstab efter stk. 6 beregnes på afgrøde- eller besætningsniveau, må der alene tages hensyn til materiel skade på afgrøderne eller besætningen.
8. Beregningen af tabet som følge af de ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, skal foretages for den enkelte støttemodtager.
9. Støtte, der ydes efter bestemmelserne i denne artikel, skal nedsættes med 50 %, medmindre den ydes til støttemodtagere, der har tegnet en forsikring, som dækker mindst 50 % af deres gennemsnitlige årlige produktion eller produktionsbestemte indkomst og de statistisk set hyppigst forekommende vejrrisici i den pågældende medlemsstat eller region, hvor der er adgang til at tegne forsikring.
10. Støtten må sammen med alle andre betalinger til kompensation for tabene, herunder betalinger modtaget under andre nationale eller EU-foranstaltninger eller forsikringer til dækning af den skade, hvortil støtten ydes, ikke overstige 80 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtteintensiteten kan forhøjes til 90 % i områder med naturbetingede begrænsninger
Artikel 26
Støtte til omkostningerne ved forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af dyresygdomme og skadegørere og støtte til kompensation for skader forårsaget af dyresygdomme og skadedyrangreb
1. Støtte ydet til SMV, der er aktive inden for primær landbrugsproduktion, til dækning af omkostninger til forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af dyresygdomme eller skadedyrangreb og støtte ydet til disse producenter som kompensation for tab forårsaget af dyresygdomme eller skadedyrangreb er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-13 samt kapitel I.
2. Der må kun ydes støtte:
a)
i forbindelse med dyresygdomme eller skadegørere, for hvilke der er fastsat EU-bestemmelser eller nationale forskrifter, det være sig i form af love eller administrative bestemmelser, og
b)
som led i:
i)
et offentligt program for forebyggelse, bekæmpelse eller udryddelse af den pågældende sygdom eller skadegører på EU-plan, nationalt plan eller regionalt plan eller
ii)
nødforanstaltninger iværksat ved offentligt påbud eller
iii)
foranstaltninger til bekæmpelse af eller kontrol med skadedyr iværksat i henhold til Rådets direktiv 2000/29/EF.
De i litra b) omhandlede programmer eller foranstaltninger skal indeholde en beskrivelse af de pågældende forebyggelses-, bekæmpelses- eller udryddelsesforanstaltninger.
3. Støtten må ikke ydes til foranstaltninger, for hvilke det i EU-lovgivningen er fastsat, at omkostningerne ved sådanne foranstaltninger skal bæres af støttemodtageren, medmindre omkostningerne ved sådanne foranstaltninger helt dækkes af obligatoriske afgifter, som påhviler støttemodtagerne.
4. For så vidt angår dyresygdomme, må der kun ydes støtte i forbindelse med sygdomme, som er opført på den liste, der er opstillet af Verdensorganisationen for Dyresundhed, eller dyresygdomme og zoonoser opført i bilag I og II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 652/2014 (41).
5. Støtten skal udbetales direkte til den pågældende virksomhed eller til en producentgruppe eller -sammenslutning, som virksomheden er medlem af.
Hvis støtten udbetales til en producentgruppe eller -sammenslutning, må støttebeløbet ikke overstige det støttebeløb, virksomheden er berettiget til.
6. Støtteordningerne skal være indført senest tre år efter, at de omkostninger eller det tab, som dyresygdommen eller skadedyrangrebet har forårsaget, opstod.
Støtten skal være udbetalt senest fire år efter denne dato.
7. Ved støtte til forebyggende foranstaltninger er følgende omkostninger støtteberettigede:
a)
udgifter til sundhedskontrol
b)
udgifter til analyser, herunder in vitro-diagnostik
c)
udgifter til prøver og andre undersøgelser, herunder TSE- og BSE-test
d)
udgifter til indkøb, opbevaring, anvendelse og distribution af vacciner, medicin, dyrebehandlingsmidler og plantebeskyttelsesmidler
e)
udgifter til forebyggende slagtning eller aflivning af dyr og destruktion af animalske produkter og afgrøder samt rengøring og desinficering af bedrift og udstyr.
8. Ved støtte til bekæmpelses- og udryddelsesforanstaltninger er følgende omkostninger støtteberettigede:
a)
udgifter til prøver og andre undersøgelser, herunder TSE- og BSE-test
b)
udgifter til indkøb, opbevaring, anvendelse og distribution af vacciner, medicin, dyrebehandlingsmidler og plantebeskyttelsesmidler
c)
slagtning eller aflivning af dyr og destruktion af animalske produkter og afgrøder, herunder dyr, der dør, og afgrøder, der destrueres som følge af vaccinationer eller andre foranstaltninger iværksat efter påbud fra den kompetente myndighed, samt rengøring og desinficering af bedrift og udstyr.
9. Ved støtte, der skal kompensere for skader forårsaget af dyresygdomme eller skadedyrangreb, må kompensationen kun beregnes på grundlag af:
a)
markedsværdien af de dyr, der er slagtet eller aflivet eller døde, eller de animalske produkter eller planter, der er destrueret:
i)
som følge af sygdommen eller skadedyrangrebet
ii)
som led i et offentligt program eller en offentlig foranstaltning, jf. stk. 2, litra b).
Denne markedsværdi beregnes på basis af dyrenes, produkternes og afgrødernes værdi, umiddelbart før enhver mistanke om dyresygdom eller skadedyrangreb opstod eller blev bekræftet.
b)
indkomsttabet som følge af karantæneforpligtelser, vanskeligheder i forbindelse med genopretning af besætningen eller genbeplantning eller obligatorisk vekseldrift påbudt som led i et offentligt program eller en offentlig foranstaltning efter stk. 2, litra b).
I dette beløb skal fratrækkes eventuelle omkostninger, som ikke direkte skyldes dyresygdommen eller skadedyrangrebet, og som støttemodtageren ellers ville have haft.
10. Støtte til kompensation for skader forårsaget af dyresygdomme eller skadedyrangreb må kun ydes til dækning af omkostninger og skader som følge af sygdomme og skadedyrangreb, for hvilke den kompetente myndighed:
a)
officielt har anerkendt et udbrud af en dyresygdom eller
b)
officielt har anerkendt et skadedyrangreb.
11. Støtte til dækning af de i stk. 7 og 8 omhandlede støtteberettigede omkostninger skal ydes i naturalier og udbetales til den, der udfører forebyggelses- og bekæmpelsesforanstaltningen.
Som undtagelse herfra kan støtte til dækning af følgende støtteberettigede omkostninger også ydes direkte til støttemodtageren som godtgørelse af dennes faktisk afholdte omkostninger:
a)
ved dyresygdomme eller skadedyrangreb de i stk. 7, litra d), og stk. 8, litra b), omhandlede udgifter og
b)
ved skadedyrangreb de i stk. 7, litra (e), og stk. 8, litra (c), omhandlede udgifter samt udgifter til rengøring og desinficering af bedrift og udstyr.
12. Der må ikke ydes individuel støtte, hvis det er godtgjort, at støttemodtageren med forsætlige eller uagtsomme handlinger var skyld i sygdommen eller skadedyrangrebet.
13. Støtten må sammen med alle andre betalinger modtaget af støttemodtageren, herunder betalinger modtaget under andre nationale eller EU-foranstaltninger eller forsikringer til dækning af de samme støtteberettigede omkostninger efter stk. 7, 8 og 9, ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 27
Støtte til husdyrbrug og støtte til døde dyr
1. Nedennævnte former for støtte til husdyravlere er forenelige med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, når betingelserne i denne artikels stk. 2 og 3 samt kapitel I er opfyldt:
a)
støtte på op til 100 % af de administrative udgifter ved at etablere og føre stambøger
b)
støtte på op til 70 % af udgifterne til tester, der udføres af eller på vegne af tredjemand for at fastslå husdyrs genetiske kvalitet eller udbytte, undtagen den kontrol, som husdyrejeren fører med husdyrene, og rutinekontrol af mælkekvaliteten
c)
støtte på op til 100 % af udgifterne til bortskaffelse af døde dyr og på op til 75 % af udgifterne til destruktion af døde dyr eller støtte på op til en tilsvarende støtteintensitet til dækning af landbrugerens udgifter til forsikringer, der dækker udgifterne til bortskaffelse og destruktion af døde dyr
d)
støtte på op til 100 % af udgifterne til bortskaffelse og destruktion af døde dyr, når støtten finansieres via gebyrer eller via obligatoriske bidrag til finansiering af destruktion af døde dyr, forudsat at disse gebyrer eller bidrag er begrænset til og direkte pålagt kødsektoren
e)
støtte på op til 100 % af udgifterne til bortskaffelse og destruktion af døde dyr, hvis der er en forpligtelse til at foretage TSE-tester på de pågældende døde dyr, eller i tilfælde af udbrud af en dyresygdom som omhandlet i artikel 26, stk. 4.
2. Støtte efter stk. 1, litra c), d) og e), er betinget af, at der foreligger et sammenhængende overvågningsprogram for sikker bortskaffelse af alle døde dyr i medlemsstaten.
Støtte til dækning af landbrugerens udgifter til forsikringer, der dækker omkostningerne til bortskaffelse og destruktion af døde dyr, jf. stk. 1, litra c), skal opfylde betingelserne i artikel 28, stk. 2.
3. Støtten skal ydes i naturalier og må ikke omfatte direkte udbetalinger til støttemodtagerne.
Den i stk. 1, litra c), d), og e), kan for at lette administrationen af den udbetales til erhvervsdrivende eller organisationer, der
a)
er aktive i et efterfølgende led i forhold til de virksomheder, som beskæftiger sig med kvægbrug, og
b)
leverer tjenesteydelserne i tilknytning til bortskaffelsen og destruktionen af de døde dyr.
Artikel 28
Støtte til betaling af forsikringspræmier
1. Støtte ydet til SMV, der er aktive inden for primær landbrugsproduktion, til betaling af forsikringspræmier er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-6 samt kapitel I.
2. Støtten må ikke
a)
lægge hindringer i vejen for det indre marked for forsikringstjenester
b)
begrænses til forsikringer fra et enkelt forsikringsselskab eller en enkelt forsikringskoncern
c)
være betinget af, at forsikringsaftalen er indgået med et selskab, der er etableret i den pågældende medlemsstat.
3. Forsikringen skal være tegnet til dækning af tab som følge af:
a)
naturkatastrofer
b)
ugunstige vejrforhold, som kan sidestilles med en naturkatastrofe, og andre ugunstige vejrforhold
c)
dyresygdomme eller skadedyrangreb
d)
beskyttede dyr.
4. Forsikringen må
a)
kun yde dækning for de tab, der er omhandlet i stk. 3
b)
ikke være knyttet til noget krav om arten eller størrelsen af den fremtidige produktion.
5. Medlemsstaterne kan begrænse størrelsen af den præmie, der er berettiget til støtte, ved at anvende passende lofter.
6. Den maksimale støtteintensitet udgør 65 % af udgifterne til forsikringspræmier.
AFDELING 2
Støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedrifter
Artikel 29
Støtte til investeringer i bevarelse af kultur- og naturarv på landbrugsbedrifter
1. Støtte til investeringer, som tager sigte på bevarelse af kultur- og naturarv i landbrugsbedrifter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-6 samt kapitel I.
2. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale lovgivning i den pågældende medlemsstat.
3. Støtten skal ydes til kultur- eller naturarv i form af naturlandskaber eller bygninger, som af de kompetente offentlige myndigheder i den pågældende medlemsstat formelt er anerkendt som kultur- eller naturarv.
4. Følgende omkostninger til bevarelse af kultur- og naturarv er støtteberettigede:
a)
omkostninger ved investering i materielle aktiver
b)
anlægsarbejder.
5. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
6. Støtte til anlægsarbejder må højst udgøre 10 000 EUR pr. år.
AFDELING 3
Støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer i landbrugssektoren
Artikel 30
Støtte til at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer i landbrugssektoren
1. Støtteordninger, hvis formål er at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer, er forenelige med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 2, litra b), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-8 samt kapitel I.
2. Støtte, der ydes i henhold til bestemmelserne i denne artikel, skal opfylde følgende betingelser:
a)
den indtrufne begivenhed skal være officielt anerkendt af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat som en naturkatastrofe og
b)
der skal bestå en direkte årsagsforbindelse mellem naturkatastrofen og den skade, som virksomheden har lidt.
3. Støtten skal udbetales direkte til den pågældende virksomhed eller til en producentgruppe eller -sammenslutning, som virksomheden er medlem af.
Hvis støtten udbetales til en producentgruppe eller -sammenslutning, må støttebeløbet ikke overstige det støttebeløb, virksomheden er berettiget til.
4. Støtteordninger for konkrete naturkatastrofer skal være indført senest tre år efter den dato, hvor naturkatastrofen indtraf.
Støtten skal være udbetalt senest fire år efter denne dato.
5. De støtteberettigede omkostninger er omkostningerne ved den skade, der er lidt som en direkte følge af naturkatastrofen ifølge en vurdering foretaget af en offentlig myndighed, en af den støtteydende myndighed anerkendt uafhængig ekspert, eller et forsikringsselskab.
Den skade, hvortil støtten ydes, kan bestå i:
a)
materiel skade på aktiver såsom bygninger, udstyr, maskiner, lagre og produktionsmidler
b)
indkomsttab som følge af hel eller delvis ødelæggelse af landbrugsproduktionen og landbrugsproduktionsmidlerne.
Skaden skal beregnes for den enkelte støttemodtager.
6. Beregningen af den materielle skade baseres på reparationsomkostningerne ved det berørte aktiv eller dets økonomiske værdi, før katastrofen indtraf. Det opgjorte beløb kan ikke overstige reparationsomkostningerne eller den reduktion af aktivernes markedsværdi, som naturkatastrofen har forårsaget, dvs. forskellen mellem aktivets værdi umiddelbart før og efter naturkatastrofen.
7. Indtægtstabet beregnes ved at fratrække:
a)
det resultat, der fremkommer ved at multiplicere den producerede produktmængde i året med naturkatastrofen eller i hvert efterfølgende år påvirket af ødelæggelsen af alle eller nogle af produktionsmidlerne, med den gennemsnitlige salgspris, der er opnået i dette år
fra
b)
det resultat, der fremkommer ved at multiplicere den gennemsnitlige årligt producerede mængde i den treårsperioden forud for naturkatastrofen eller et treårsgennemsnit baseret på femårsperioden forud for naturkatastrofen, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes, med den gennemsnitlige salgspris, der blev opnået.
I det således beregnede beløb skal fratrækkes alle udgifter, som ikke har skullet afholdes på grund af naturkatastrofen.
Dette beløb kan forhøjes med andre udgifter, som støttemodtageren har haft som følge af naturkatastrofen.
Der kan benyttes indekser til beregning af støttemodtagerens årlige landbrugsproduktion, forudsat at beregningsmetoden åbner mulighed for at bestemme støttemodtagerens faktiske tab i det givne år.
8. Støtten må sammen med andre modtagne betalinger til kompensation for skaden, herunder forsikringsydelser, ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
AFDELING 4
Støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og skovbrugssektoren
Artikel 31
Støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og skovbrugssektoren
1. Støtte til forskning og udvikling i landbrugs- og skovbrugssektoren er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-7 samt kapitel I.
2. Det støttede projekt skal være af interesse for alle virksomheder i den pågældende landbrugs- eller skovbrugssektor eller -delsektor.
3. Før datoen for det støttede projekt påbegyndelse skal følgende oplysninger offentliggøres på internettet:
a)
oplysning om, at det støttede projekt vil blive iværksat
b)
formålene med det støttede projekt
c)
det omtrentlige tidspunkt for offentliggørelsen af de forventede resultater af det støttede projekt
d)
hvor på internettet de forventede resultater af det støttede projekt vil blive offentliggjort
e)
angivelse af, at projektets resultater stilles gratis til rådighed for alle virksomheder, der er aktive i den pågældende landbrugs- eller skovbrugssektor eller -delsektor.
4. Resultaterne af det støttede projekt skal være tilgængelige på internettet fra datoen for det støttede projekts afslutning eller fra den dato, hvor oplysninger om disse resultater er videregivet til medlemmer af bestemte organisationer, alt efter hvad der sker først. Resultaterne skal være tilgængelige på internettet i mindst 5 år efter det støttede projekts afslutningsdato.
5. Støtten skal ydes direkte til forsknings- og videnformidlingsinstitutionen.
Støtten må ikke omfatte betalinger baseret på landbrugsproduktets pris til virksomheder, der er aktive i landbrugssektoren.
6. Støtten kan ydes til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
personaleomkostninger til forskere, teknikere og hjælpepersonale i det omfang de arbejder på projektet
b)
omkostninger til instrumenter, udstyr, i det omfang og i den periode de anvendes til det støttede projekt; for instrumenter og udstyr, der ikke i hele deres levetid anvendes til projektet, er kun afskrivningsomkostningerne under projektets varighed beregnet på grundlag af alment anerkendt regnskabspraksis støtteberettigede
c)
omkostninger til bygninger og jord, i det omfang og i den periode de anvendes til det støttede projekt; for bygningers vedkommende er kun afskrivningsomkostningerne under projektets varighed beregnet på grundlag af alment anerkendt regnskabspraksis støtteberettigede; for jords vedkommende er omkostningerne ved kommerciel erhvervelse eller de faktisk påløbne kapitalomkostninger støtteberettigede
d)
omkostninger ved kontraktforskning og køb eller licensering af viden og patenter fra eksterne kilder på armslængdevilkår samt omkostninger til konsulentbistand og tilsvarende tjenester, som udelukkende anvendes til det støttede projekt
e)
yderligere generalomkostninger og andre driftsudgifter, herunder udgifter til materialer, forsyninger og lignende produkter, der afholdes i direkte tilknytning til projektet.
7. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
AFDELING 5
Støtte til skovbrug
Artikel 32
Støtte til skovrejsning og etablering af skovområder
1. Støtte, der ydes til offentlige eller private jordejere og sammenslutninger heraf til skovrejsning og etablering af skovområder er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-16 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold til hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Der må kun ydes støtte til skovrejsning på statsejet jord, hvis den drives af en privat enhed eller en kommune.
5. De i stk. 4 nævnte begrænsninger med hensyn til ejerskabet til skovene finder ikke anvendelse på tropiske og subtropiske skove og skovområder på Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og de mindre øer i Det Ægæiske Hav samt de oversøiske franske departementer.
6. Der kan ydes støtte til dækning af omkostningerne ved etablering af skovområder på landbrugsjord og ikkelandbrugsjord.
7. Støtte til skovrejsning og etablering af skovområder kan dække etableringsomkostningerne samt en årlig præmie pr. hektar.
Støtte til skovrejsning og etablering af skovområder kan ydes til investeringer.
Støtte til skovrejsning på jord ejet af offentlige myndigheder eller til hurtigtvoksende træer må kun dække etableringsomkostningerne.
8. Støtte til skovrejsning og etablering af skovområder, der ydes til investeringer, kan ydes til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved det pågældende projekt
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
e)
omkostninger ved opstilling af skovforvaltningsplaner og lignende.
Driftskapital anses ikke for støtteberettigede omkostninger.
9. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
10. Følgende etableringsomkostninger er støtteberettigede:
a)
udgifter til udplantnings- og formeringsmateriale
b)
tilplantningsomkostninger og omkostninger i direkte tilknytning til tilplantning
c)
udgifter i tilknytning hertil, herunder til opbevaring og behandling af stiklinger med de nødvendige forebyggelses- og beskyttelsesmaterialer
d)
udgifter til nødvendig genbeplantning i det første skovrejsningsår.
11. Der kan ydes støtte i form af en årlig hektarpræmie til dækning af tab af landbrugsindkomst og til vedligeholdelse, herunder tidlig og sen rengøring, som skal udbetales over en periode på op til 12 år fra støttetildelingstidspunktet.
12. Der må ikke ydes støtte til tilplantning med følgende træer:
a)
træer til lavskov med kort omdriftstid
b)
juletræer eller
c)
hurtigtvoksende træer til energiproduktion.
13. De plantede arter skal være tilpasset til områdets miljømæssige og klimatiske forhold og opfylde de miljømæssige minimumskrav.
14. I områder, hvor skovrejsning er vanskeliggjort af vanskelige pedoklimatiske forhold, kan der ydes støtte til plantning af andre flerårige træagtige arter, såsom buske, der er egnede til de lokale forhold.
15. Til støttemodtagere over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger i landdistriktsprogrammerne, er støtten betinget af, at de relevante oplysninger er fremlagt i en skovforvaltningsplan eller lignende dokument, som stemmer overens med de retningslinjer for bæredygtig skovdrift, som blev opstillet på den anden ministerkonference om beskyttelse af skove i Europa i 1993.
16. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 33
Støtte til skovlandbrugssystemer
1. Støtte til skovlandbrugssystemer, der ydes til private jordejere, kommuner og sammenslutninger heraf, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-11 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Støtte til skovlandbrugssystemer kan dække etableringsomkostningerne samt en årlig præmie pr. hektar.
Støtte til skovlandbrugssystemer kan omfatte støtte til investeringer.
5. Støtte til skovlandbrugssystemer, der ydes til investeringer, kan ydes til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved det pågældende projekt
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
e)
omkostninger ved opstilling af skovforvaltningsplaner og lignende.
6. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
7. Følgende etableringsomkostninger er støtteberettigede:
a)
omkostninger ved etablering af skovlandbrugssystemer gennem tilplantning med træer, herunder udgifter til udplantningsmateriale og tilplantning, opbevaring og behandling af stiklinger med de nødvendige forebyggelses- og beskyttelsesmaterialer
b)
omkostninger ved etablering af skovlandbrugssystemer gennem omdannelse af eksisterende skove eller skovområder, herunder udgifter til træfældning, udtynding, beskæring og beskyttelse mod græssende dyr
c)
andre omkostninger i direkte tilknytning til etablering af skovlandbrugssystemer, herunder udgifter til gennemførlighedsundersøgelser, etableringsplaner og jordbundsundersøgelser samt jordbehandling og -beskyttelse
d)
for silvopastorale (græsnings-) systemers vedkommende udgifter til vanding og beskyttelsesanlæg
e)
udgifter til den behandling, der er nødvendig for etableringen af skovlandbrugssystemet, herunder vanding og beskæring
f)
udgifter til genbeplantning i det første år efter skovlandbrugssystemets etablering.
8. Der kan ydes støtte i form af en årlig hektarpræmie til dækning af omkostningerne ved vedligeholdelse af skovlandbrugssystemet, og denne støtte skal udbetales over en periode på højst fem år fra støttetildelingstidspunktet.
De støtteberettigede vedligeholdelsesomkostninger kan omfatte omkostninger ved de etablerede træbælter, ukrudtsbekæmpelse, beskæring og udtynding, beskyttelsesforanstaltninger og -investeringer såsom såsom hegn, individuelle beskyttelsesmidler eller rør.
9. Medlemsstaterne fastlægger det maksimale antal træer, der må plantes pr. ha, under hensyn til:
a)
lokale pedoklimatiske og miljømæssige forhold
b)
træarterne og
c)
behovet for at sikre jordens anvendelse til bæredygtigt landbrug.
10. Til støttemodtagere over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger i landdistriktsprogrammerne, er støtten betinget af, at de relevante oplysninger er fremlagt i en skovforvaltningsplan eller lignende dokument, som stemmer overens med de retningslinjer for bæredygtig skovdrift, som blev opstillet på den anden ministerkonference om beskyttelse af skove i Europa i 1993.
11. Der kan ydes støtte på op til:
a)
80 % af de støtteberettigede omkostninger ved etablering af skovlandbrugssystemer efter stk. 5 og 7 og
b)
op til 100 % af den i stk. 8 omhandlede årlige præmie.
Artikel 34
Støtte til forebyggelse og genopretning af skader på skove som følge af skovbrande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, andre ugunstige vejrforhold, skadedyrangreb og katastrofebegivenheder
1. Støtte til forebyggelse og genopretning af skader på skove som følge af skovbrande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, andre ugunstige vejrforhold, skadedyrangreb, katastrofebegivenheder og klimaforandringsrelaterede begivenheder, som i overensstemmelse med artikel 24 i forordning (EU) nr. 1305/2013 ydes til private og offentlige skovbrugere og andre privat- eller offentligretlige enheder og sammenslutninger heraf, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 2, litra (b), eller efter omstændighederne artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-12 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Kun skovområder klassificeret med mellemstor til stor risiko for brande i henhold til den plan for beskyttelse mod skovbrande, medlemsstaten har opstillet, er berettigede til støtte til forebyggelse af skovbrande.
5. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
indførelse af beskyttende infrastruktur
b)
lokale, mindre forebyggelsesforanstaltninger mod brand og andre naturkatastrofer, herunder brug af græsningsarealer
c)
etablering og forbedring af anlæg til overvågning af skovbrande, skadedyr og sygdomme samt kommunikationsudstyr
d)
genoprettelse af skovpotentiale efter skader som følge af skovbrande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, andre ugunstige vejrforhold, skadedyrangreb, katastrofebegivenheder og klimaforandringsrelaterede begivenheder.
6. Støtten kan dække omkostninger ved vedligeholdelse af brandbælter.
7. Der må ikke ydes støtte til landbrugsrelaterede aktiviteter i områder, der er omfattet af forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug
8. Støtte til genoprettelse af skovpotentiale efter stk. 5, litra (d), er betinget af, at de kompetente offentlige myndigheder i medlemsstaten formelt har anerkendt:
a)
at der er indtruffet en brand, en naturkatastrofe, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, et skadedyrangreb, en katastrofebegivenhed eller en klimaforandringsrelateret begivenhed
b)
at den i litra a), omhandlede begivenhed, herunder foranstaltninger iværksat i henhold til direktiv 2000/29/EF med henblik på at udrydde eller kontrollere et skadedyrangreb, har forvoldt ødelæggelse af mindst 20 % af det relevante skovpotentiale.
9. Ved foranstaltninger til forebyggelse af skader forårsaget af skadedyrangreb skal risikoen for et angreb være baseret på videnskabelig dokumentation og anerkendt af en offentlig videnskabelig institution.
Den pågældende medlemsstats landdistriktsprogram skal indeholde en liste over arter af skadelige organismer, som kan forårsage et skadedyrangreb.
10. De støtteberettigede aktiviteter eller projekter skal være i overensstemmelse med den skovbeskyttelsesplan, medlemsstaterne har opstillet.
Til støttemodtagere over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger, er støtten betinget af, at de relevante oplysninger er fremlagt i en skovforvaltningsplan eller lignende dokument, som stemmer overens med de retningslinjer for bæredygtig skovdrift, som blev opstillet på den anden ministerkonference om beskyttelse af skove i Europa i 1993, og som indeholder en detaljeret angivelse af forebyggelsesmålsætningerne.
Andre omkostninger end de i stk. 5 nævnte, der beror på de særlige forhold inden for skovbrugssektoren, kan også være støtteberettigede.
11. Der må ikke ydes støtte til dækning af indkomsttab som følge af brande, naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, andre ugunstige vejrforhold, skadedyrangreb og katastrofebegivenheder.
12. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Støtte til dækning af de i stk. 5, litra d), omhandlede omkostninger må sammen med alle andre betalinger modtaget af støttemodtageren, herunder betalinger modtaget under andre nationale eller EU-foranstaltninger eller forsikringer til dækning af de samme støtteberettigede omkostninger, ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 35
Støtte til investeringer i forbedring af skovøkosystemers tilpasningsevne og miljømæssige værdi
1. Støtte, der ydes til fysiske personer, private og offentlige skovbrugere, privat- og offentligretlige enheder og sammenslutninger heraf til investeringer i forbedring af skovøkosystemers tilpasningsevne og miljømæssige værdi, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-8 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Investeringerne skal tage sigte på opfyldelse af forpligtelser i forbindelse med miljømål, tilvejebringelse af økosystemfunktioner eller forøgelse af herlighedsværdien af skove og træbevoksede arealer i det pågældende område eller på forbedring af økosystemers potentiale til afbødning af klimaforandringer, uden at økonomiske gevinster på længere sigt dog er udelukket.
5. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
6. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved det pågældende projekt
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
e)
omkostninger ved opstilling af skovforvaltningsplaner og lignende.
7. Andre omkostninger end de i stk. 6, litra a) og b), nævnte i forbindelse med leje- eller leasingkontrakter, såsom udlejerens fortjeneste, renteomkostninger ved refinansiering, generalomkostninger og forsikringspræmier, er ikke støtteberettigede.
Driftskapital er ikke en støtteberettiget omkostning.
8. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 36
Støtte til kompensation for ulemper i Natura 2000-skovområder
1. Støtte ydet til private skovbrugere og sammenslutninger af private skovbrugere til kompensation for ulemper i forbindelse med Natura 2000-skovområder som defineret i artikel 3 i direktiv 92/43/EØF og artikel 3 i direktiv 2009/147/EF er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-6 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Støtten skal ydes på årsbasis pr. ha skov som kompensation for støttemodtagernes meromkostninger og indkomsttab som følge af ulemper i de i stk. 5 nævnte områder i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 92/43/EØF og direktiv 2009/147/EF.
5. Følgende skovområder er støtteberettigede:
a)
Natura 2000-skovområder som omhandlet i artikel 3 i direktiv 92/43/EØF og artikel 3 i direktiv 2009/147/EF
b)
landskabselementer, som bidrager til gennemførelsen af artikel 10 i direktiv 92/43/EØF; disse områder må ikke overstige 5 % af områderne i det Natura 2000-net, der indgår i landdistriktsprogrammets territoriale anvendelsesområde.
6. Det maksimale støttebeløb udgør 500 EUR pr. ha om året i den første periode, som ikke må overstige fem år, og 200 EUR pr. ha om året i årene derefter.
I undtagelsestilfælde kan disse beløb forhøjes under hensyntagen til særlige omstændigheder, som skal begrundes i landdistriktsprogrammerne.
Ved ydelse af denne støtte skal medlemsstaterne fratrække de beløb, det er nødvendigt at fratrække for at sikre, at der ikke sker dobbeltfinansiering af de metoder, der støttes efter artikel 29 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Artikel 37
Forpligtelser vedrørende miljø- og klimavenligt skovbrug og skovbevarelse
1. Støtte, der ydes til offentlige eller private skovbrugere, privat- eller offentligretlige enheder og sammenslutninger heraf til opfyldelse af forpligtelser vedrørende miljø- og klimavenligt skovbrug og skovbevarelse, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-9 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Der må kun ydes støtte til opfyldelse af forpligtelser vedrørende miljø- og klimavenligt skovbrug samt skovbevarelse på statsejet jord, hvis den drives af en privat enhed eller en kommune.
5. Til skovbrugsbedrifter over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger, er støtten betinget af, at de relevante oplysninger er fremlagt i en skovforvaltningsplan eller lignende dokument, som stemmer overens med de retningslinjer for bæredygtig skovdrift, som blev opstillet på den anden ministerkonference om beskyttelse af skove i Europa i 1993.
6. Støtten skal ydes pr. ha skov.
7. Der må kun ydes støtte for forpligtelser, som er mere vidtgående end de obligatoriske krav, der er fastsat i den nationale skovbrugslovgivning eller anden relevant national eller EU-lovgivning. De obligatoriske nationale krav skal være klart fastlagt.
Forpligtelserne skal være indgået for en periode på mellem fem og syv år. I særlige, behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne dog fastlægge en længere periode for bestemte typer af forpligtelser.
8. Støtten skal kompensere modtagerne for alle eller en del af deres ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de i stk. 7 nævnte forpligtelser.
Om nødvendigt kan der tillige ydes støtte til transaktionsomkostninger med op til 20 % af støtten.
I forbindelse med miljøbevarelse kan der i behørigt begrundede tilfælde ydes støtte til kompensation for forpligtelser til at afstå fra kommerciel drift af træer og skove i form af et fast beløb eller engangsbeløb pr. enhed, beregnet på grundlag af meromkostningerne og indkomsttabet herved.
9. Støtten må ikke overstige maksimumbeløbet på 200 EUR pr. ha om året.
I undtagelsestilfælde kan dette beløb forhøjes under hensyntagen til særlige omstændigheder, som skal begrundes i landdistriktsprogrammerne.
Artikel 38
Støtte til videnoverførsel og informationsaktioner i skovbrugssektoren
1. Støtte til videnoverførsels- og informationsaktioner, som ydes til virksomheder i skovbrugssektoren, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-6 samt kapitel I.
2. Støtten kan ydes til erhvervsuddannelse og kompetenceudvikling, herunder uddannelseskurser, workshopper og coaching, demonstration og informationsaktioner.
Der kan også ydes støtte til kortsigtede udvekslingsordninger vedrørende landbrugsdrift samt besøg på bedrifterne.
Støtte til demonstrationsaktiviteter kan omfatte relevante investeringsomkostninger.
3. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger ved tilrettelæggelse og gennemførelse af videnoverførsels- eller informationsaktionen
b)
for demonstrationsprojekters vedkommende i relation til investeringer:
i)
omkostninger til opførelse, erhvervelse (herunder leasing) eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved den pågældende foranstaltning
ii)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
iii)
generalomkostninger i forbindelse med de i litra a) og b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de i litra i) og ii) nævnte udgifter
iv)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker
c)
omkostninger ved deltagernes rejse, indkvartering og forplejning.
4. Støtte efter stk. 3, litra (a) og (b), må ikke indebære direkte betalinger til støttemodtagerne. Støtten skal udbetales til udbyderen af videnoverførsels- eller informationsforanstaltningen.
5. De virksomheder eller organisationer, som leverer videnoverførsels- og informationstjenesterne, skal have den nødvendige kapacitet i form af kvalificeret og regelmæssigt uddannet personale til at udføre denne opgave.
6. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 39
Støtte til konsulentbistand i skovbrugssektoren
1. Støtte til konsulentbistand til skovbrugere og andre arealforvaltere er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-7 samt kapitel I.
2. Støtten skal ydes for at hjælpe skovbrugere og andre arealforvaltere med at anvende rådgivningstjenester til at forbedre deres bedrifts, virksomheds eller investerings økonomiske og miljømæssige resultater samt klimavenlighed og klimaresistens.
3. Rådgivningen skal som minimum omfatte spørgsmål i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 92/43/EØF, direktiv 2000/60/EF og direktiv 2009/147/EF.
Den kan også omfatte spørgsmål i tilknytning til skovbrugsbedriftens økonomiske og miljømæssige resultater.
4. Støtten må ikke indebære direkte betalinger til støttemodtagerne. Støtten skal udbetales til udbyderen af rådgivningen.
Rådgivningsyderne skal have passende ressourcer i form af regelmæssigt uddannet og kvalificeret personale, rådgivningserfaring og pålidelighed med hensyn til de områder, de rådgiver inden for.
5. Ved den rådgivning, de yder, skal rådgiverne respektere de forpligtelser til ikke at videregive fortrolig viden, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
6. Hvor det er berettiget og hensigtsmæssigt, kan rådgivningen delvis ydes i grupper under hensyntagen til den enkelte rådgivningsmodtagers situation.
7. Det maksimale støttebeløb udgør 1 500 EUR pr. rådgivning.
Artikel 40
Støtte til infrastrukturinvesteringer med henblik på udvikling, modernisering eller tilpasning i skovbrugssektoren
1. Støtte til infrastrukturinvesteringer med henblik på udvikling, modernisering eller tilpasning i skovbrugssektoren, som ydes til virksomheder i skovbrugssektoren, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-9 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
5. Denne støtte kan ydes til investeringer i materielle og immaterielle infrastrukturaktiver i forbindelse med udvikling, modernisering og tilpasning af skove, herunder:
a)
adgang til skovområder
b)
jordfordeling og jordforbedring
c)
energi- og vandforsyning.
6. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved det pågældende projekt
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
e)
omkostninger ved opstilling af skovforvaltningsplaner og lignende.
7. Andre omkostninger end de i stk. 6, litra a) og b), nævnte i forbindelse med leje- eller leasingkontrakter, såsom udlejerens fortjeneste, renteomkostninger ved refinansiering, generalomkostninger og forsikringspræmier, er ikke støtteberettigede.
Driftskapital er ikke en støtteberettiget omkostning.
8. Ved ikkeproduktive investeringer, investeringer, der udelukkende tager sigte på at forbedre skoves miljømæssige værdi, og investeringer i skovveje med multifunktionelle formål, som offentligheden har fri adgang til, udgør den maksimale støtteintensitet 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
9. For investeringer i forbedring af skoves kort- eller langsigtede økonomiske potentiale, udgør den maksimale støtteintensitet:
a)
75 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i regioner i den yderste periferi
b)
75 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger på de mindre øer i Det Ægæiske Hav
c)
50 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i mindre udviklede regioner og i alle regioner, hvis BNP pr. indbygger i fra den 1. januar 2007-31.december 2013 lå på under 75 % af gennemsnittet i EU-25 i referenceperioden, men over 75 % af BNP-gennemsnittet i EU-27
d)
40 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i andre regioner.
Artikel 41
Støtte til investeringer i skovbrugsteknologi og i forarbejdning, mobilisering og afsætning af skovbrugsprodukter
1. Støtte til investeringer i skovbrugsteknologi og i forarbejdning, mobilisering og afsætning af skovbrugsprodukter, der ydes til private skovbrugere, kommuner og sammenslutninger heraf og til SMV, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-11 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
5. På Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, de mindre øer i Det Ægæiske Hav og i de oversøiske franske departementer kan der også ydes støtte til virksomheder, der ikke er SMV.
6. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved det pågældende projekt
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
e)
omkostninger ved opstilling af skovforvaltningsplaner og lignende.
7. Andre omkostninger end de i stk. 6, litra a) og b), nævnte i forbindelse med leje- eller leasingkontrakter, såsom udlejerens fortjeneste, renteomkostninger ved refinansiering, generalomkostninger og forsikringspræmier, er ikke støtteberettigede.
Driftskapital er ikke en støtteberettiget omkostning.
8. Investeringer i forbedring af skovenes økonomiske værdi skal være begrundede i en forventet forbedring af skovene på en eller flere bedrifter og kan omfatte investeringer i jord- og ressourcevenlige maskiner og fremgangsmåder til træfældning.
9. Investeringer i forbindelse med anvendelse af træ som råmateriale eller energikilde skal begrænses til alle de arbejdsprocesser, der går forud for den industrielle forarbejdning.
Ved investeringer i vedvarende energiinfrastruktur, som forbruger eller producerer energi, skal de eventuelle nationale minimumsstandarder for energieffektivitet være overholdt.
Investeringer i anlæg, der primært tager sigte på produktion af elektricitet på basis af biomasse, er ikke støtteberettigede, medmindre en af medlemsstaterne nærmere fastsat procentdel af varmen udnyttes.
Støtte til bioenergiinvesteringsprojekter må kun ydes for bioenergi, der opfylder bæredygtighedskriterierne i EU-lovgivningen, herunder artikel 17, stk. 2-6, i direktiv 2009/28/EF.
10. Til skovbrugsbedrifter over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger, er støtten betinget af, at de relevante oplysninger er fremlagt i en skovforvaltningsplan eller lignende dokument, som stemmer overens med de retningslinjer for bæredygtig skovdrift, som blev opstillet på den anden ministerkonference om beskyttelse af skove i Europa i 1993
11. Den maksimale støtteintensitet er:
a)
75 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i regioner i den yderste periferi
b)
75 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger på de mindre øer i Det Ægæiske Hav
c)
50 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i mindre udviklede regioner og i alle regioner, hvis BNP pr. indbygger i perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013 lå på under 75 % af gennemsnittet i EU-25 i referenceperioden, men over 75 % af BNP-gennemsnittet i EU-27
d)
40 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i andre regioner.
Artikel 42
Støtte til bevarelse af genetiske ressourcer i skovbruget
1. Støtte til bevarelse af genetiske ressourcer i skovbruget, der i tilknytning til miljø- og klimavenligt skovbrug og skovbevarelse ydes til offentlige eller private enheder, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-6 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. I denne artikel gælder følgende definitioner:
a) »in situ-bevarelse«: bevarelse af genetisk materiale i økosystemer og naturlige habitater og bevarelse og genindvinding af levedygtige populationer af arter i deres naturlige omgivelser
b) »bevarelse i skovbrugsbedriften«: bevarelse på levestedet og udvikling på bedriftsniveau
c) »ex situ-bevarelse«: bevarelse af genetisk materiale i skovbruget uden for dets naturlige habitat
d) »ex situ-samling«: en samling af genetisk materiale til skovbruget uden for dets naturlige habitat.
5. Der kan ydes støtte til omkostningerne ved:
a)
målrettede aktioner: fremme af in situ- og ex situ-bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genetiske ressourcer i skovbruget, såsom webbaserede fortegnelser over de genressourcer, der for tiden bevares på levestedet, herunder på bedriften, og over samlinger uden for levestedet og databaser
b)
samordnede aktioner: fremme af informationsudveksling mellem kompetente organisationer i medlemsstaterne om bevarelse, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genetiske ressourcer i EU's skovbrug
c)
ledsageaktioner: information, formidling og rådgivning med deltagelse fra ikkestatslige organisationer og andre relevante interessenter, uddannelseskurser og udarbejdelse af tekniske rapporter.
6. Støtteintensiteten må ikke overstige 100 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 43
Støtte til jordfordeling i skovbruget
Støtte til jordfordeling i skovbruget er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i kapitel I og ydes til:
a)
private skovbrugere, der er SMV'er og
b)
udelukkende til dækning af rets- og administrationsomkostninger, herunder opmålingsomkostninger og
c)
ikke overstiger 100 % af de faktisk afholdte omkostninger.
AFDELING 6
Støtte til SMV i landdistrikter, som medfinansieres af ELFUL eller ydes som supplerende national finansiering af sådanne samfinansierede foranstaltninger
Artikel 44
Støtte til investeringer i forarbejdning af landbrugsprodukter til ikkelandbrugsprodukter eller produktion af bomuld
1. Støtte til SMV investeringer i forarbejdning af landbrugsprodukter til ikkelandbrugsprodukter eller produktion af bomuld, herunder egrenering, er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-10 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Der kan ikke efter bestemmelserne i denne artikel ydes støtte til investeringer i produktion af biobrændstoffer eller energi fra vedvarende energikilder.
5. Investeringen skal stemme overens med EU-lovgivningen og den nationale miljølovgivning i den pågældende medlemsstat. Støtte til investeringer, som i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU kræver en miljøvurdering, skal være underlagt en betingelse om, at der er foretaget en sådan vurdering, og at der før datoen for den individuelle støttes ydelse er givet byggetilladelse til investeringsprojektet.
6. Støtten skal ydes til investeringer i materielle og immaterielle aktiver.
7. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger til opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved det pågældende projekt
b)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
c)
generalomkostninger i forbindelse med de under (a) og (b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de under (a) og (b) nævnte udgifter
d)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
8. Andre omkostninger end de i stk. 7, litra a) og b), nævnte i forbindelse med leje- eller leasingkontrakter, såsom udlejerens fortjeneste, renteomkostninger ved refinansiering, generalomkostninger og forsikringspræmier, er ikke støtteberettigede.
Driftskapital er ikke en støtteberettiget omkostning.
9. Støtteintensiteten må højst udgøre:
a)
i regioner i den yderste periferi:
i)
80 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i områder med et BNP pr. indbygger på under eller lig med 45 % af gennemsnittet for EU-27
ii)
65 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i områder med et BNP pr. indbygger på mellem 45 % og 60 % af gennemsnittet for EU-27
iii)
55 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i områder med et BNP pr. indbygger på mellem 60 % og 75 % af gennemsnittet for EU-27
iv)
45 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i andre regioner i den yderste periferi.
b)
i mindre udviklede regioner:
i)
60 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i områder med et BNP pr. indbygger på under eller lig med 45 % af gennemsnittet for EU-27
ii)
45 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i områder med et BNP pr. indbygger på under eller lig med 45 % af gennemsnittet for EU-27
iii)
35 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i områder med et BNP pr. indbygger på over 60 % af gennemsnittet for EU-27
c)
i c)-områder:
i)
25 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i tyndt befolkede områder og i NUTS 3-områder eller dele af NUTS 3-områder, der deler en landgrænse med et land uden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde eller Den Europæiske Frihandelsorganisation
ii)
20 % af de støtteberettigede investeringer i ikkeprædefinerede c)-områder
iii)
i de tidligere a)-områder kan støtteintensiteterne forhøjes med op til 5 procentpoint i perioden fra 1. juli 2014 til 31. december 2017
iv)
hvis et »c)-område« grænser op til et »a)-område« kan den maksimale støtteintensitet i NUTS 3-regionerne eller delene af NUTS 3-regioner inden for det »c)-område« som grænser op til »a)-området« efter behov forhøjes, således at forskellen i støtteintensitet mellem de to områder ikke kommer til at overstige 15 procentpoint
d)
10 % af de støtteberettigede investeringsomkostninger i alle andre regioner.
10. De maksimale støtteintensiteter i stk. 9 kan forhøjes med op til 10 procentpoint for mikrovirksomheder og små virksomheder.
Artikel 45
Støtte til virksomhedsetablering for ikkelandbrugsmæssige aktiviteter i landdistrikter
1. Støtte til SMV til virksomhedsetablering for ikkelandbrugsmæssige aktiviteter i landdistrikter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-9 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Støtten kan ydes til følgende kategorier af støttemodtagere:
a)
landbrugere eller medlemmer af landbrugshusholdninger i landdistrikter, der iværksætter ikkelandbrugsmæssige aktiviteter
b)
mikrovirksomheder og små virksomheder i landdistrikter og
c)
fysiske personer i landdistrikter.
5. Hvis et i stk. 4, litra a), omhandlet medlem af en landhusholdning er en juridisk person eller en gruppe af juridiske personer, skal medlemmet udøve en landbrugsaktivitet på bedriften på tidspunktet for indgivelsen af støtteansøgningen.
6. Støtten skal være betinget af, at den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat har fået forelagt en forretningsplan. Gennemførelsen af forretningsplanen skal påbegyndes senest ni måneder fra datoen for afgørelsen om tildeling af støtte.
Forretningsplanen skal indeholde angivelse af følgende:
a)
støttemodtagerens økonomiske udgangssituation
b)
konkrete milepæle og mål for udvikling af støttemodtagerens aktiviteter
c)
nærmere redegørelse for de foranstaltninger, der skal træffes for at udvikle støttemodtagerens aktiviteter, såsom investeringer, uddannelse, konsulentbistand.
7. Støtten skal udbetales i mindst to rater over en periode på højst fem år.
Raterne kan være degressive.
Udbetalingen af den sidste rate skal gøres betinget af, at den i stk. 6 omhandlede forretningsplan er korrekt gennemført.
8. Ved fastsættelsen af støttens størrelse tager medlemsstaterne også hensyn til den socioøkonomiske situation i landdistriktsprogramområdet.
9. Det maksimale støttebeløb udgør 70 000 EUR pr. støttemodtager.
Artikel 46
Støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder i landdistrikter
1. Støtte til konsulentbistand til små og mellemstore virksomheder i landdistrikter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-9 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Støtten skal tage sigte på at hjælpe SMV'er i landdistrikter med at anvende rådgivningstjenester til at forbedre deres virksomheds eller investerings økonomiske og miljømæssige resultater samt klimavenlighed og klimaresistens.
4. Rådgivningen kan også omfatte spørgsmål i tilknytning til støttemodtagerens økonomiske og miljømæssige resultater.
5. Støtten må ikke indebære direkte betalinger til støttemodtagerne. Støtten skal udbetales til udbyderen af rådgivningen.
6. De virksomheder eller organisationer, som yder rådgivningen, skal have passende ressourcer i form af regelmæssigt uddannet og kvalificeret personale, rådgivningsmæssig erfaring og pålidelighed med hensyn til de områder, de rådgiver inden for.
7. Ved den rådgivning, de yder, skal rådgiverne respektere de forpligtelser til ikke at videregive fortrolig viden, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
8. Hvor det er berettiget og hensigtsmæssigt, kan rådgivningen delvis ydes i grupper under hensyntagen til den enkelte rådgivningsmodtagers situation.
9. Det maksimale støttebeløb udgør 1 500 EUR pr. rådgivning.
Artikel 47
Støtte til videnoverførsels- og informationsaktioner til fordel for SMV i landdistrikter
1. Støtte til videnoverførsels- og informationsaktioner til fordel for små og mellemstore virksomheder i landdistrikter er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-7 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Støtten kan ydes til erhvervsuddannelse og kompetenceudvikling, herunder uddannelseskurser, workshopper og coaching, demonstration og informationsaktioner.
Støtte til demonstrationsaktiviteter kan omfatte relevante investeringsomkostninger.
4. Der kan ydes støtte til følgende støtteberettigede omkostninger:
a)
omkostninger ved tilrettelæggelse og gennemførelse af videnoverførsels- eller informationsaktionen
b)
for demonstrationsprojekters vedkommende i relation til investeringer:
i)
omkostninger til opførelse, erhvervelse (herunder leasing) eller renovering af fast ejendom, idet køb af jord dog kun er støtteberettiget med op til 10 % af de samlede støtteberettigede omkostninger ved den pågældende foranstaltning
ii)
udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af maskiner og udstyr op til aktivets markedsværdi
iii)
generalomkostninger i forbindelse med de i litra a) og b) nævnte udgifter, f.eks. honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, honorarer for rådgivning om miljømæssig og økonomisk bæredygtighed, herunder gennemførlighedsundersøgelser; udgifter til gennemførlighedsundersøgelser forbliver støtteberettigede, selv om der i lyset af deres resultater ikke afholdes nogen af de i litra a) og b) nævnte udgifter
iv)
køb eller udvikling af computersoftware og køb af patenter, licenser, ophavsrettigheder og varemærker.
c)
omkostninger ved deltagernes rejse, indkvartering og forplejning.
5. Støtten må ikke indebære direkte betalinger til støttemodtagerne.
Støtten skal udbetales til udbyderen af videnoverførsels- eller informationsforanstaltningen.
De virksomheder og organisationer, som leverer videnoverførsels- og informationstjenesterne, skal have den nødvendige kapacitet i form af kvalificeret og regelmæssigt uddannet personalet til at udføre disse opgaver.
6. Støtten skal kunne opnås af alle, der i det pågældende område er støtteberettigede på grundlag af objektivt fastlagte betingelser.
7. Den maksimale støtteintensitet er:
a)
60 % af de støtteberettigede omkostninger for mellemstore virksomheder
b)
70 % af de støtteberettigede omkostninger for mikrovirksomheder og små virksomheder.
Artikel 48
Støtte til aktive landbrugeres første deltagelse i kvalitetsordninger for bomuld eller fødevarer
1. Støtte til aktive landbrugere og sammenslutninger heraf, der er SMV'er, til deres første deltagelse i kvalitetsordninger for bomuld og fødevarer er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-7 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Støtten kan ydes til ny deltagelse i en af følgende typer ordninger:
a)
kvalitetsordninger for bomuld og fødevarer indført i henhold til forordning (EU) nr. 1151/2012
b)
kvalitetsordninger for bomuld eller fødevarer, herunder certificeringsordninger, anerkendt af medlemsstaterne som værende i overensstemmelse med følgende kriterier:
i)
specificiteten af det endelige produkt, der er produceret under disse kvalitetsordninger, er afledt af klare forpligtelser til at sikre:
-
særlige produktkarakteristika
-
specifikke landbrugs- eller produktionsmetoder eller
-
en kvalitet af det endelige produkt, der går betydeligt længere end handelsvarestandarderne for folke-, dyre- eller plantesundhed, dyrevelfærd eller miljøbeskyttelse
ii)
ordningen er åben for alle producenter
iii)
ordningen omfatter bindende endelige produktspecifikationer, og overholdelsen af disse specifikationer kontrolleres af offentlige myndigheder eller af et uafhængigt inspektionsorgan
iv)
ordningen er gennemsigtig og sikrer fuld sporbarhed for produkterne
c)
frivillige certificeringsordninger for fødevarer anerkendt af medlemsstaten som værende i overensstemmelse med kravene i Kommissionens meddelelse om EU-retningslinjer for bedste praksis for anvendelsen af frivillige certificeringsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer.
5. Støtten skal ydes i form af et incitamentskabende årligt tilskud, hvis størrelse fastlægges i forhold til de faste omkostninger ved deltagelse i kvalitetsordningerne.
6. Støtten må ydes i højst fem år.
7. Det maksimale støttebeløb udgør 3 000 EUR om året pr. støttemodtager.
Artikel 49
Støtte til informationsaktioner og salgsfremstød for bomuld og fødevarer omfattet af en kvalitetsordning
1. Støtte til informationsaktioner og salgsfremstød for bomuld og fødevarer omfattet af en kvalitetsordning er forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2-11 samt kapitel I.
2. Støtten skal:
a)
ydes inden for rammerne af et landdistriktsprogram i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesakter, som Kommissionen har vedtaget i henhold hertil, enten som
i)
støtte medfinansieret af ELFUL eller
ii)
national finansiering til supplering af den i nr. i) omhandlede støtte
og
b)
være identisk med den underliggende landdistriktsforanstaltning i det i litra a) omhandlede landdistriktsprogram.
3. Det skal i støttens retsgrundlag være præciseret, at støtten ikke iværksættes før Kommissionens godkendelse af det relevante landdistriktsprogram.
4. Støtten skal ydes til de producentgrupper, der gennemfører informationsaktionen eller salgsfremstødet.
5. Der kan kun ydes støtte til informationsaktioner og salgsfremstød på det indre marked.
6. Støtten skal ydes til informationsaktioner og salgsfremstød for bomuld og fødevarer, der er omfattet af en kvalitetsordning, hvortil der ydes støtte efter artikel 48.
7. Der kan ydes støtte til omkostninger ved aktioner og fremstød, der tager sigte på:
a)
at tilskynde forbrugerne til at købe de fødevarer eller den bomuld, der er omfattet af kvalitetsordningen, jf. artikel 48, stk. 4
b)
at henlede opmærksomheden på særlige egenskaber eller fordele ved det pågældende fødevare- eller bomuldsprodukt, herunder kvalitet, særlige produktionsmetoder, høj dyrevelfærdsstandard og miljøvenlighed knyttet til den pågældende kvalitetsordning.
8. De i stk. 6 omhandlede aktioner og fremstød må ikke tilskynde forbrugerne til at købe et fødevare- eller bomuldsprodukt på grund af dets særlige oprindelse, undtagen hvis det er omfattet af kvalitetsordninger indført i henhold til Del II i forordning (EU) nr. 1151/2012.
9. Det er tilladt at angive fødevare- eller bomuldsproduktets oprindelse, forudsat at oprindelsesangivelsen er sekundær i forhold til hovedbudskabet.
10. Informations- og fremstødsaktiviteter for bestemte virksomheder eller mærker er ikke støtteberettigede.
11. Støtteintensiteten må ikke overstige 70 % af de støtteberettigede omkostninger.
KAPITEL 4
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 50
Ophævelse
1. Forordning (EF) nr. 1857/2006 ophæves.
2. Uanset stk. 1 finder forordning (EF) nr. 1857/2006 fortsat anvendelse indtil den 31. december 2015 på støtte ydet i forbindelse med Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (42) og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
Artikel 51
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning finder anvendelse på individuel støtte, der er ydet inden denne forordnings ikrafttrædelse, når den individuelle støtte opfylder alle betingelserne i denne forordning, med undtagelse af artikel 9 og 10.
2. Støtte, der ikke efter denne eller andre tidligere gældende forordninger vedtaget i medfør af forordning (EF) nr. 994/98 er fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, vurderes af Kommissionen i overensstemmelse med EU-retningslinjerne for statsstøtte i landbrugs- og skovbrugssektoren og i landdistrikter for 2014-2020 og andre relevante rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.
3. Individuel støtte ydet før den 1. januar 2015 i overensstemmelse med en på støtteydelsestidspunktet gældende forordning vedtaget i medfør af artikel 1 i forordning (EF) nr. 994/98 er forenelig med det indre marked og fritaget for anmeldelseskravet i traktatens artikel 108, stk. 3.
4. Ved udløbet af denne forordnings gyldighedsperiode er støtteordninger, der er fritaget efter denne forordning, fortsat fritaget i en seksmåneders tilpasningsperiode.
Uanset bestemmelsen i dette stykkes første afsnit er støtteordninger, som falder ind under forordning (EU) nr. 1305/2013, og som enten medfinansieres af ELFUL eller finansieres som supplerende national finansiering af sådanne samfinansierede foranstaltninger, efter udløbet af nærværende forordning fortsat fritaget i resten af programmeringsperioden 2014-2020 i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1305/2013 og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
Artikel 52
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 2014.
Den anvendes indtil den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juni 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 702/2014
ze dne 25. června 2014,
kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie prohlašují určité kategorie podpory v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech za slučitelné s vnitřním trhem
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory (1), a zejména na čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení v souladu s článkem 6 a čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 994/98,
po konzultaci s Poradním výborem pro státní podpory,
vzhledem k těmto důvodům:
1)
Státní financování, které splňuje kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy, představuje státní podporu a podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy musí být oznámeno Komisi. Podle článku 109 Smlouvy však Rada může vymezit druhy podpor, které jsou z této oznamovací povinnosti vyňaty. V souladu s čl. 108 odst. 4 Smlouvy může Komise přijmout nařízení týkající se daných kategorií podpory. Nařízením (ES) č. 994/98 je Komise zmocněna, aby v souladu s článkem 109 Smlouvy prohlásila, že určité kategorie podpory mohou být vyňaty z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Na tomto základě přijala Komise nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 (2), které je použitelné do dne 30. června 2014.
2)
Dne 22. července 2013 bylo nařízení (ES) č. 994/98 změněno nařízením Rady (EU) č. 733/2013 (3), tak aby byla Komise zmocněna rozšířit blokovou výjimku na nové kategorie podpor, u nichž lze vymezit přesné podmínky slučitelnosti. V odvětvích zemědělství a lesnictví by tyto nové kategorie podpor, které mohou být za určitých podmínek vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, měly zahrnovat podporu na zachování kulturního a přírodního dědictví, podporu na náhradu škod způsobených přírodními pohromami a podporu ve prospěch lesnictví.
3)
Článek 42 Smlouvy stanoví, že se pravidla hospodářské soutěže použijí na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty pouze v rozsahu, který vymezí Evropský parlament a Rada. Ustanovení čl. 211 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (4) stanoví, že na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty se pravidla státní podpory použijí s výhradou zvláštních výjimek. Podle čl. 211 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 se pravidla státní podpory nepoužijí na platby provedené členskými státy v souvislosti s opatřeními stanovenými uvedeným nařízením, která jsou částečně nebo zcela financována Unií, a opatřeními obsaženými v článcích 213 až 218 uvedeného nařízení. Pravidla státní podpory se mimoto nepoužijí na platby uskutečněné členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5) ani na doplňkové vnitrostátní financování v rámci oblasti působnosti článku 42 Smlouvy. Tyto platby, jejichž prostřednictvím má být poskytnuto doplňkové vnitrostátní financování v rámci oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, musí splňovat kritéria stanovená v nařízení (EU) č. 1305/2013, aby je Komise schválila jako součást programu rozvoje venkova daného členského státu. Pravidla státní podpory se však vztahují jak na část spolufinancovanou z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), tak na doplňkové vnitrostátní financování týkající se opatření, jež nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy.
4)
Jelikož se hospodářské dopady podpory nemění v závislosti na tom, zda je podpora částečně financovaná Unií, nebo zda je financována pouze členským státem, měl by existovat soulad a jednotnost mezi politikou Komise v oblasti kontroly státní podpory a podporou, která se poskytuje podle samotné společné politiky Unie v oblasti zemědělství a rozvoje venkova.
5)
Oblast působnosti tohoto nařízení by proto měla být sladěna s oblastí působnosti nařízení (EU) č. 1305/2013, zejména co se týká podpory ve prospěch odvětví lesnictví a podpory ve prospěch mikropodniků a malých a středních podniků (MSP) působících ve venkovských oblastech. Toto nařízení by se mělo vztahovat na opatření podpory ve prospěch lesnictví a ve prospěch malých a středních podniků působících ve venkovských oblastech, která nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, na něž se vztahuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pouze tehdy, jsou-li tato opatření zahrnuta do programů rozvoje venkova a spolufinancována z EZFRV, a pouze v rozsahu těchto programů. Toto nařízení by se na druhou stranu nemělo vztahovat na podporu podniků ve venkovských oblastech v případě činností, které nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, ani na podporu lesnictví, neexistuje-li přímá souvislost s programy rozvoje venkova a není-li poskytnuto spolufinancování z EZFRV. Nicméně podporu na předávání znalostí a informační akce v odvětví lesnictví a podporu na poradenské služby v odvětví lesnictví by mělo být možné poskytnout i mimo programy rozvoje venkova, které jsou zcela financovány členskými státy, pokud tyto podpory splňují příslušné podmínky slučitelnosti stanovené v tomto nařízení.
6)
V případech, kdy členské státy musí podle čl. 81 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 získat schválení státní podpory jak u spolufinancované části, tak u doplňkového financování svých vnitrostátních programů rozvoje venkova, měly by mít k dispozici zjednodušený postup. Tyto podpory by proto měly být vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňují příslušné podmínky slučitelnosti stanovené v tomto nařízení.
7)
Komise svým sdělením Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 8. května 2012 o modernizaci státní podpory v EU (6) zahájila rozsáhlý přezkum pravidel státní podpory. Hlavní cíle modernizace byly vymezeny takto: i) dosáhnout udržitelného, inteligentního a inkluzivního růstu na konkurenceschopném vnitřním trhu a zároveň přispět k úsilí členských států o efektivnější využívání veřejných financí, ii) zaměřit kontrolu, kterou Komise provádí ex ante, na případy s největším dopadem na vnitřní trh a zároveň posílit spolupráci členských států při prosazování pravidel státní podpory a iii) racionalizovat právní úpravu a zajistit rychlejší, informovanější a lépe podložená rozhodnutí, která se opírají o jasnou ekonomickou logiku, společný přístup a přesně vymezené povinnosti.
8)
Toto nařízení by mělo umožnit lépe stanovit priority při prosazování pravidel státní podpory, přispět ke zjednodušení, zvýšení transparentnosti, účinnějšímu hodnocení a lepší kontrole dodržování pravidel státní podpory na úrovni členských států a Unie a přitom zachovat institucionální pravomoci Komise a členských států. V souladu se zásadou proporcionality toto nařízení nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
9)
Komise použila články 107 a 108 Smlouvy ve velkém počtu případů souvisejících s malými a středními podniky, které se zabývají produkcí zemědělských produktů, jejich zpracováním a uváděním na trh, zejména v rámci nařízení (ES) č. 1857/2006, nařízení Komise (ES) č. 800/2008 (7) a Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích lesnictví a zemědělství na období 2007-2013 (8). Získala tedy v této oblasti značné zkušenosti. Tyto zkušenosti jí na jedné straně umožňují lépe vymezit podmínky, za nichž lze určité kategorie podpory považovat za slučitelné s vnitřním trhem, a rozšířit oblast působnosti blokových výjimek, a na druhé straně ukazují, že je třeba posílit transparentnost podpor i kontroly a umožnit lepší posuzování velkých režimů podpory na základě jejich účinku na hospodářskou soutěž na vnitřním trhu.
10)
Obecné podmínky pro používání tohoto nařízení by měly být stanoveny na základě souboru společných zásad, které by zajistily, aby podpora sloužila společnému zájmu, měla jednoznačný motivační účinek, byla vhodná a přiměřená, byla poskytována zcela transparentně, podléhala kontrolnímu mechanismu a pravidelnému hodnocení a neměla negativní vliv na podmínky obchodu v rozsahu, který odporuje společnému zájmu.
11)
Podpora, která splňuje všechny podmínky stanovené v tomto nařízení, a to jak obecné podmínky, tak i zvláštní podmínky vztahující se na příslušné kategorie podpory, by měla být vyňata z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy. V zájmu zajištění účinného dohledu a zjednodušení administrativy, aniž by byla oslabena kontrola ze strany Komise, by měla vyňatá podpora (režimy podpory a jednotlivé podpory) obsahovat výslovný odkaz na toto nařízení.
12)
Státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, na niž se toto nařízení nevztahuje, nadále podléhá oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tímto nařízením není dotčena možnost členských států oznámit podporu, jejíž cíle odpovídají cílům zahrnutým do tohoto nařízení.
13)
Vzhledem k tomu, že velké režimy podpory mají potenciálně větší dopad na obchod a hospodářskou soutěž, měly by režimy, jejichž průměrný roční rozpočet na státní podporu přesahuje určitou prahovou hodnotu odvozenou od absolutní částky, zpravidla podléhat hodnocení státní podpory. Hodnocení by mělo ověřit, zda byly naplněny předpoklady a podmínky slučitelnosti režimu, zda bylo dosaženo účinnosti opatření podpory vzhledem k jeho obecným a specifickým cílům a zjistit, jaký má režim dopad na hospodářskou soutěž a obchod. Pro zajištění rovného zacházení by se mělo hodnocení státní podpory provádět na základě Komisí schváleného plánu hodnocení. Přestože by tyto plány měly být za běžných okolností vypracovány v době přípravy režimu a schváleny včas před vstupem režimu v platnost, může se stát, že to někdy nebude možné. Aby se v takových případech nemusel odkládat vstup režimu v platnost, bude se toto nařízení na takové režimy vztahoval maximálně po dobu šesti měsíců. Komise může po schválení plánu hodnocení rozhodnout, že tato doba bude prodloužena. Pro výše uvedený účel by měl být plán hodnocení Komisi oznámen do dvaceti pracovních dnů po jeho vstupu v platnost. Komise může také výjimečně rozhodnout, že kvůli specificitě případu není hodnocení nutné. Komise by od členských států měla obdržet informace, které potřebuje k posouzení plánu hodnocení, a žádat o dodatečné informace bez prodlení, aby členské státy mohly doplnit prvky, bez nichž Komise nemůže přijmout rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že tento přístup je nový, Komise ve zvláštním dokumentu podrobně vysvětlí, jak se bude postupovat během šestiměsíčního období pro schválení plánu hodnocení, a uvede, jaké formuláře bude třeba použít pro předkládání plánů hodnocení. Změny režimů, které podléhají hodnocení, tedy jiné změny, než ty, které nemohou ovlivnit slučitelnost režimu podpory podle tohoto nařízení nebo nemohou výrazně ovlivnit obsah schváleného plánu hodnocení, by se měly posuzovat s ohledem na výsledky hodnocení a měly by být vyňaty z oblasti působnosti tohoto nařízení. Změny, které spočívají v čistě formální úpravě, administrativní změny, změny provedené v rámci opatření spolufinancovaných EU a podobné změny by se v zásadě neměly považovat za změny, které výrazně ovlivňují obsah schváleného plánu hodnocení.
14)
Toto nařízení by se nemělo použít na podporu, která je podmíněna použitím domácích produktů na úkor dovážených ani na podporu činností spojených s vývozem. Zejména by se nemělo použít na podporu financující zřízení a provoz distribuční sítě v jiném členském státě nebo třetí zemi. Podpora na pokrytí nákladů na účast na veletrzích nebo na studie či poradenské služby potřebné k uvedení nového nebo stávajícího produktu na nový trh v jiném členském státě nebo ve třetí zemi by zpravidla neměla představovat podporu činností spojených s vývozem.
15)
Komise by měla zajistit, aby schválená podpora neměla nepříznivý vliv na podmínky obchodu v rozsahu, který je v rozporu se společným zájmem. Proto by z oblasti působnosti tohoto nařízení měla být vyňata podpora poskytnutá příjemci, vůči němuž je vydán inkasní příkaz poté, co Komise svým rozhodnutím prohlásí podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem, s výjimkou podpory na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami.
16)
Z oblasti působnosti tohoto nařízení by měla být vyloučena také podpora pro podniky v obtížích, protože taková podpora by se měla posuzovat podle Pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (9) nebo pokynů, které je nahradí, aby se zamezilo jejich obcházení, s výjimkou podpory poskytnuté na náhradu škod způsobených přírodními pohromami, nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, chorobou zvířat nebo škůdcem rostlin a podpory na obnovu lesů poškozených požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, škůdci, chorobami, katastrofickými událostmi a jevy souvisejícími se změnou klimatu, jak je uvedeno v tomto nařízení. Kromě toho by se z důvodů ochrany veřejného zdraví a s ohledem na naléhavost situace za některých okolností nemělo přihlížet k ekonomické situaci podniku v případě podpory na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat. V zájmu zajištění právní jistoty je vhodné stanovit jednoznačná kritéria, aby pro posouzení skutečnosti, zda se dotyčný podnik považuje pro účely tohoto nařízení za podnik v obtížích, nebylo nutné zvažovat všechny zvláštní aspekty situace určitého podniku.
17)
Pokud jsou státní podpora nebo její podmínky (včetně metody financování, je-li její nedílnou součástí) neoddělitelně spjaty s porušením práva Unie, nelze uvedenou podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem. Toto nařízení by se proto nemělo vztahovat na podporu, která sama o sobě porušuje právní předpisy Unie.
18)
Prosazování pravidel státní podpory velmi závisí na spolupráci členských států. Členské státy by proto měly přijmout všechna nezbytná opatření k zajištění dodržování tohoto nařízení, a to i u jednotlivých podpor poskytnutých na základě režimů, na něž se vztahují blokové výjimky.
19)
Vzhledem k tomu, že vysoké částky podpory poskytnuté jednotlivě nebo kumulovaně s sebou nesou vysoké riziko nepříznivého dopadu na podmínky obchodu, měla by je Komise hodnotit na základě oznámení. Pro některé kategorie investičních podpor spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení by proto měly být stanoveny maximální prahové hodnoty na úrovni, která zohledňuje danou kategorii podpory a její pravděpodobný dopad na podmínky obchodu. Podpora poskytnutá nad tyto prahové hodnoty by měla nadále podléhat oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Prahové hodnoty stanovené v tomto nařízení by nemělo být možné obcházet umělým rozdělením režimů podpory nebo projektů podpory, např. na několik režimů nebo projektů podpory s podobnými vlastnostmi, cíli nebo příjemci. Ostatní kategorie podpory by v případě, že splňují podmínky slučitelnosti a nepřesahují maximální intenzity podpory nebo maximální částky podpory stanovené v tomto nařízení, neměly být považovány za podporu s vysokým rizikem nepříznivého dopadu na podmínky obchodu.
20)
Pro zajištění transparentnosti, rovného zacházení a účinné kontroly by se toto nařízení mělo vztahovat pouze na podporu, u níž lze předem přesně vypočíst hrubý grantový ekvivalent, aniž by bylo nutné provést analýzu rizik (transparentní podpora).
21)
Pro určité specifické nástroje podpory, jako jsou půjčky, záruky, daňová opatření, a zejména vratné zálohy, by toto nařízení mělo stanovit, za jakých podmínek je lze považovat za transparentní. Podpora obsažená v zárukách by se měla považovat za transparentní tehdy, pokud byl hrubý grantový ekvivalent vypočítán na základě prémií „safe-harbour“ stanovených pro příslušný typ podniku. Například pro malé a střední podniky uvádí sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (10) úrovně ročních prémií, při jejichž překročení by se státní záruka za podporu nepovažovala. Podpora by se měla považovat za transparentní rovněž tehdy, pokud byla před jejím poskytnutím Komisi oznámena metoda výpočtu intenzity podpory obsažené ve státní záruce a Komise tuto metodu schválila v souladu se sdělením Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk. Pro účely tohoto nařízení by se za transparentní neměla považovat podpora obsažená v opatřeních v oblasti rizikového financování a v kapitálových injekcích.
22)
Podpora, která by jinak spadala do oblasti působnosti tohoto nařízení, ale není transparentní, by měla být vždy oznámena Komisi. Oznámené netransparentní podpory by Komise měla posoudit především na základě kritérií stanovených v Pokynech Unie ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech na období 2014-2020 (11) nebo v dalších příslušných rámcích, pokynech, sděleních a oznámeních.
23)
Aby bylo zaručeno, že podpora je nezbytná a působí jako pobídka k dalšímu rozvoji činností nebo projektů, nemělo by se toto nařízení vztahovat na podporu těch činností nebo projektů, které by příjemce uskutečnil i bez podpory. Podpora by se neměla poskytnout se zpětnou účinností na činnosti nebo projekty, které příjemce již uskutečnil. Podpora by měla být vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy v souladu s tímto nařízením pouze tehdy, byla-li činnost nebo práce na podporovaném projektu zahájena až poté, co příjemce podal písemnou žádost o podporu.
24)
V případě podpory ad hoc, na niž se vztahuje toto nařízení a jejímž příjemcem je velký podnik, by členský stát měl kromě splnění podmínek, které ohledně motivačního účinku platí pro MSP, rovněž zajistit, aby příjemce v interním dokumentu analyzoval, nakolik jsou podporovaný projekt nebo činnost životaschopné s podporou a bez podpory. Členský stát by měl ověřit, zda tento interní dokument potvrzuje, že se významně zvýší rozsah projektu či činnosti nebo celková částka, kterou příjemce na podporovaný projekt nebo činnost vynaloží, nebo že se dokončování příslušného projektu či činnosti významně urychlí. Motivační účinek by mělo být možné prokázat rovněž na základě toho, že bez poskytnutí podpory by investiční projekt nebo činnost jako takové nebyly v dané venkovské oblasti realizovány.
25)
Automatické režimy podpory ve formě daňového zvýhodnění by stejně jako v současnosti měly podléhat zvláštní podmínce týkající se motivačního účinku, protože podpora plynoucí z těchto režimů je poskytována jinými postupy než ostatní kategorie podpory. Zvláštní podmínkou je, že by předmětné režimy podpor měly být přijaty před zahájením činnosti nebo prací na podporovaném projektu/činnosti. Tato podmínka by se však neměla použít v případě následných daňových režimů, pokud se na danou činnost vztahoval již předchozí režim ve formě daňového zvýhodnění. Při posuzování motivačního účinku těchto režimů podpor je rozhodujícím momentem okamžik, k němuž bylo daňové opatření poprvé zavedeno v původním režimu, jenž byl poté nahrazen režimem následným.
26)
V případě podpory na pozemkové úpravy, na propagační opatření ve formě publikací, které mají zvýšit informovanost veřejnosti o zemědělských produktech, podpory na náhradu ztrát způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, podpory na odškodnění za náklady na eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin nebo za ztráty způsobené těmito chorobami zvířat nebo škůdci rostlin, podpory na uhrazení nákladů na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat, podpory na výzkum a vývoj, podpory určené k náhradě škod způsobených přírodní pohromou a podpory na investice na zachování kulturního a přírodního dědictví v zemědělském podniku by se existence motivačního účinku neměla vyžadovat nebo by se mělo mít za to, že motivační účinek existuje, jsou-li splněny zvláštní podmínky stanovené pro tyto kategorie podpory v tomto nařízení.
27)
Aby bylo zajištěno, že je podpora přiměřená a omezená na nezbytnou výši, měly by být maximální částky podpory pokud možno vyjádřeny intenzitou podpory v poměru k souhrnu způsobilých nákladů. V případech, kdy maximální intenzitu podpory nelze stanovit, protože nelze určit způsobilé náklady, nebo v případě nízkých částek, u nichž je vhodné stanovit jednodušší metodu, by měly být maximální částky podpory pro účely zajištění její přiměřenosti vyjádřeny nominálně. Intenzity podpory a maximální částky podpory by měly být stanoveny na základě zkušeností Komise na úrovni, která minimalizuje narušení hospodářské soutěže v podporovaném odvětví a zároveň náležitě přispívá k dosažení cíle, jímž je usnadnění rozvoje hospodářských činností příjemců v odvětví zemědělství, ve venkovských oblastech nebo v odvětví lesnictví. V zájmu soudržnosti s opatřeními pro rozvoj venkova, která jsou financována Unií, by stropy měly být harmonizovány se stropy stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013, je-li to v souladu se zásadami státní podpory.
28)
Do výpočtu intenzity podpory by měly být zahrnuty pouze způsobilé náklady. Nařízení by nemělo vyjmout z oznamovací povinnosti podporu, která přesahuje příslušnou intenzitu podpory v důsledku zahrnutí nezpůsobilých nákladů. Identifikace způsobilých nákladů by měla být podpořena jednoznačnými, konkrétními a aktuálními doklady. Všechny použité číselné údaje by se měly uvádět před srážkou daně nebo jiných poplatků. Podpora splatná v několika splátkách by měla být diskontována na hodnotu platnou v den jejího poskytnutí. Rovněž způsobilé náklady by měly být diskontovány na hodnotu platnou v den poskytnutí podpory. V případě podpory, jež nemá podobu dotace, by úrokovou sazbou pro účely diskontování měla být diskontní sazba a úrokovou sazbou pro účely výpočtu částky podpory referenční sazba, které platily v den poskytnutí podpory, jak je stanoveno ve sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (12). Je-li podpora poskytnuta jinak než formou dotace, měla by být výše podpory vyjádřena jako hrubý grantový ekvivalent. Je-li podpora poskytnuta ve formě daňového zvýhodnění, měly by být jednotlivé tranše podpory diskontovány na základě diskontních sazeb platných v době, kdy nastane účinnost daňového zvýhodnění. Mělo by se podporovat využívání podpory ve formě vratných záloh, jelikož tyto nástroje k sdílení rizik násobí motivační účinek podpory. Proto je vhodné stanovit, že je-li podpora poskytnuta ve formě vratných záloh, může být použitelná intenzita podpory stanovená v tomto nařízení navýšena.
29)
V případě budoucího daňového zvýhodnění nemusí být předem známa ani použitelná diskontní sazba, ani přesná výše jednotlivých čerpání podpory. V takovém případě by členské státy měly předem stanovit horní mez pro diskontovanou hodnotu podpory, která by zohledňovala příslušnou intenzitu podpory. Jakmile bude později známa výše jednotlivé tranše k určitému dni, bude možné provést diskontování na základě diskontní sazby platné v tento den. Diskontovaná hodnota každé jednotlivé tranše podpory by se měla odečíst od celkového horního limitu (omezená částka).
30)
Při ověřování, zda jsou dodrženy individuální prahové hodnoty oznamovací povinnosti a maximální intenzity podpory nebo maximální částky podpory stanovené v tomto nařízení, by se u podporované činnosti nebo projektu měla vzít v úvahu celková částka státní podpory. Toto nařízení by mělo mimoto stanovit podmínky, za nichž lze jednotlivé kategorie podpory kumulovat. Podporu vyňatou z oznamovací povinnosti tímto nařízením a jinou slučitelnou podporu vyňatou z oznamovací povinnosti jiným nařízením nebo podporu schválenou Komisí lze kumulovat, pokud se tato opatření týkají různých způsobilých nákladů, které lze identifikovat. Pokud se různé zdroje podpory týkají shodných - částečně či plně se překrývajících - identifikovatelných způsobilých nákladů, měla by být kumulace přípustná do nejvyšší intenzity nebo částky podpory platné pro danou podporu podle tohoto nařízení. Toto nařízení by mělo rovněž stanovit zvláštní pravidla pro kumulaci podpory s identifikovatelnými způsobilými náklady a bez takovýchto nákladů a pro kumulaci s podporou de minimis. Podpora de minimis často není poskytnuta na konkrétní identifikovatelné způsobilé náklady nebo ji k nim nelze přiřadit. V takovém případě by mělo být možné podporu de minimis volně kumulovat se státní podporou vyňatou z oznamovací povinnosti na základě tohoto nařízení. Je-li však podpora de minimis poskytnuta na tytéž identifikovatelné způsobilé náklady jako státní podpora vyňatá na základě tohoto nařízení, měla by být kumulace povolena pouze do maximální intenzity podpory, která je stanovena v kapitole III tohoto nařízení.
31)
O státní podporu se nejedná v případě financování z prostředků Unie, které centrálně spravují orgány, agentury, společné podniky nebo jiné subjekty Unie a které není přímo ani nepřímo pod kontrolou členských států. Je-li toto financování z prostředků Unie kombinováno se státní podporou, pak by při určování, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti a maximální intenzita podpory nebo maximální výše podpory, měla být posuzována pouze státní podpora, pokud celková výše veřejných finančních prostředků poskytnutých k úhradě týchž způsobilých nákladů nepřekračuje nejvýhodnější sazbu financování, kterou stanoví použitelná ustanovení práva Unie.
32)
Jelikož je státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v zásadě zakázána, je důležité, aby si všechny strany mohly ověřit, zda je podpora poskytnuta v souladu s použitelnými pravidly. Transparentnost státních podpor je proto nezbytná pro správné uplatňování pravidel Smlouvy a vede k lepšímu dodržování pravidel, větší odpovědnosti, vzájemnému hodnocení a v konečném důsledku k efektivnějšímu vynakládání veřejných prostředků. V zájmu transparentnosti by se mělo vyžadovat, aby členské státy vytvořily na regionální nebo vnitrostátní úrovni kompletní internetové stránky, které by obsahovaly souhrnné informace o každém opatření podpory vyňatém z oznamovací povinnosti na základě tohoto nařízení. Tento požadavek by měl být podmínkou slučitelnosti jednotlivé podpory s vnitřním trhem. V souladu se zavedenou praxí pro zveřejňování informací podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/37/EU (13) by měl být používán standardní formát, který umožňuje vyhledávat informace, stahovat je a jednoduše zveřejňovat na internetu. Odkazy na internetové stránky všech členských států věnované státním podporám by měly být zveřejněny na internetových stránkách Komise. V souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 994/98 ve znění nařízení (EU) č. 733/2013 by měly být na internetové stránce Komise zveřejněny souhrnné informace o každém opatřením podpory vyňatém z oznamovací povinnosti na základě tohoto nařízení.
33)
V souvislosti se zveřejňováním informací o poskytování jednotlivých podpor je vhodné stanovit prahové hodnoty, při jejichž překročení lze mít za to, že zveřejnění je přiměřené významu podpory. Na základě posouzení režimů investiční podpory v odvětví zemědělské prvovýroby, u nichž byly v rámci výroční zprávy za rok 2013 vykázány nejvyšší roční výdaje a u nichž tedy lze mít za to, že narušují vnitřní trh více než jiné kategorie podpory, Komise vypočítala průměrnou částku podpory na příjemce ve výši 59 596 EUR. Pro účely snížení administrativní zátěže členských států je proto vhodné stanovit prahovou hodnotu pro zveřejňování informací o poskytování jednotlivých podpor producentům v oblasti zemědělské prvovýroby na 60 000 EUR. Vzhledem k tomu, že zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh je obdobné zpracování průmyslových produktů a jejich uvádění na trh, je vhodné stanovit prahovou hodnotu pro zveřejňování informací o poskytování jednotlivých podpor příjemcům v těchto pododvětvích, stejně jako v odvětví lesnictví a u činností spadajících mimo oblast působnosti článku 42 Smlouvy, na stejné úrovni jako v nařízení Komise (EU) č. 651/2014 (14).
34)
K zajištění účinného dohledu je vhodné v souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 994/98 stanovit standardní formát, ve kterém by členské státy poskytovaly Komisi souhrnné informace, kdykoliv se podle tohoto nařízení uplatňuje režim podpory nebo se poskytuje jednotlivá podpora mimo rámec režimu podpory. Dále je v souladu s článkem 5 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (15) a čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 994/98 vhodné stanovit pravidla týkající se podávání výročních zpráv o podporách vyňatých z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení, jež mají členské státy předkládat Komisi, včetně zvláštních požadavků ohledně některých kategorií podpory.
35)
S ohledem na širokou dostupnost nezbytné technologie by souhrnné informace a výroční zprávy měly být v elektronickém formátu a měly by být Komisi předkládány prostřednictvím elektronických systémů Komise.
36)
Mimoto je v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 994/98 vhodné stanovit pravidla týkající se záznamů, které by členské státy měly uchovávat, pokud jde o podpory vyňaté tímto nařízením z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, s ohledem na promlčecí lhůtu stanovenou v článku 15 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (16).
37)
K zvýšení účinnosti podmínek slučitelnosti stanovených v tomto nařízení by měla mít Komise možnost odejmout budoucím opatřením podpory výhodu blokové výjimky v případě, že tyto požadavky nebudou splněny. Komise by měla mít možnost omezit toto odnětí výhody blokové výjimky na určité druhy podpory, určité příjemce nebo opatření podpory přijatá určitými orgány, pokud se nedodržování tohoto nařízení týká pouze omezené skupiny opatření nebo určitých orgánů. Toto cílené odnětí výhody by mělo zajistit přiměřenou nápravu související přímo se zjištěným nesouladem s tímto nařízením. V případě nedodržení podmínek slučitelnosti, které jsou stanoveny v kapitolách I a III, se na poskytnutou podporu toto nařízení nevztahuje, a ta tudíž představuje protiprávní podporu, kterou Komise přezkoumá v rámci příslušného postupu podle nařízení (ES) č. 659/1999. V případě nesplnění požadavků stanovených v kapitole II neovlivňuje odnětí výhody blokové výjimky budoucím opatřením podpory skutečnost, že se na minulá opatření, jež splňovala požadavky tohoto nařízení, bloková výjimka vztahovala.
38)
S ohledem na čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy by jediným účinkem podpory nemělo být trvalé nebo periodické snižování provozních nákladů, které by příjemce jinak nesl, a podpora by měla být úměrná nevýhodám, které je třeba překonat pro zajištění socioekonomických přínosů, o nichž se má za to, že jsou v zájmu Unie. Jednostranná státní podpora, která směřuje výhradně k zlepšení finanční situace producentů, ale která nijak nepřispívá k rozvoji odvětví, a zejména podpora poskytnutá výhradně na základě ceny, množství, produkční jednotky nebo jednotky produkčních prostředků, by se měla považovat za podporu na provoz neslučitelnou s vnitřním trhem. Pokud by taková podpora byla poskytnuta v odvětví zemědělství, pravděpodobně by také narušovala mechanismy společných organizací trhů. Je proto vhodné omezit oblast působnosti tohoto nařízení na určité druhy podpory.
39)
Malé a střední podniky hrají rozhodující roli při vytváření pracovních příležitostí a obecně jsou faktorem sociální stability a motorem hospodářství. Jejich rozvoj však může být omezen selháními trhu, což vede k tomu, že malé a střední podniky trpí typickými nevýhodami. Malé a střední podniky mají často potíže při získávání kapitálu nebo půjček kvůli neochotě některých finančních trhů riskovat a kvůli omezenému zajištění, které jsou tyto podniky schopny nabídnout. Skutečnost, že mají omezené zdroje, může rovněž omezit jejich přístup k informacím, zejména o nových technologiích a potenciálních trzích. V zájmu usnadnění rozvoje hospodářské činnosti malých a středních podniků by toto nařízení proto mělo vyjmout některé kategorie podpory ve prospěch malých a středních podniků z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
40)
Za účelem odstranění rozdílů, které by mohly vést k narušení hospodářské soutěže, a pro usnadnění koordinace mezi jednotlivými iniciativami Unie a vnitrostátními iniciativami, které se týkají malých a středních podniků, jakož i z důvodu transparentnosti správy a právní jistoty by definice malých a středních podniků použitá pro účely tohoto nařízení měla být založena na definici v doporučení Komise 2003/361/ES (17).
41)
K zajištění soudržnosti s politikou rozvoje venkova a k dosažení zjednodušení pravidel na základě zkušeností, které Komise již získala při uplatňování nařízení (EU) č. 1857/2006 a nařízení (EU) č. 800/2008, je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy různé kategorie podpory ve prospěch malých a středních podniků působících v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh.
42)
Tyto kategorie podpory by měly zahrnovat zejména investiční podporu, například investice do hmotného nebo nehmotného majetku či přemístění zemědělských staveb, podporu na zahájení činnosti a podnikatelské příležitosti, například podporu pro mladé zemědělce a malé zemědělské podniky, podporu pro seskupení producentů a rovněž podporu na účast v režimech jakosti, podporu k usnadnění rozvoje podnikatelské činnosti, například podporu na předávání znalostí a informační akce, podporu na poradenské služby, podporu na propagační činnosti, podporu na zástup v zemědělských podnicích, podporu na řízení rizik a řešení krizí, například podporu na náhradu ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které lze přirovnat k přírodním pohromám, podporu na náklady na prevenci a eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a podporu na platby pojistného, jakož i podporu pro odvětví živočišné výroby při sledování společných veřejných cílů, jako je zachování genetické jakosti a ochrana zdraví zvířat a veřejného zdraví. Tato podpora by se měla zaměřovat zejména na zvýšení konkurenceschopnosti a životaschopnosti celého odvětví zemědělství.
43)
Na základě tohoto nařízení by měly být z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy vyňaty rovněž podpory ve prospěch malých a středních podniků působících ve venkovských oblastech. V této souvislosti by k zajištění soudržnosti mezi opatřeními pro rozvoj venkova, která jsou spolufinancována z EZFRV, a opatřeními financovanými z doplňkových vnitrostátních zdrojů měla být pravidla stanovená v tomto nařízení pokud možno v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě uvedeného nařízení.
44)
Z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy by měly být vyňaty i jiné kategorie podpor, například podpora na výzkum a vývoj v odvětvích zemědělství a lesnictví, podpora k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami, podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví v zemědělských podnicích a podpora ve prospěch lesnictví poskytovaná malým a středním podnikům i velkým podnikům. Zejména v případě podpory ve prospěch lesnictví by k zajištění soudržnosti mezi opatřeními pro rozvoj venkova, která jsou spolufinancována z EZFRV, a opatřeními financovanými z doplňkových vnitrostátních zdrojů nebo opatřeními, která jsou financována pouze prostřednictvím státní podpory, měla být pravidla stanovená v tomto nařízení pokud možno v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech.
45)
Podpora poskytnutá malým a středním podnikům působícím v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh, podpora na výzkum a vývoj, podpora ve prospěch odvětví lesnictví nebo podpora ve prospěch malých a středních podniků ve venkovských oblastech na činnosti, které nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, může být rovněž vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení Komise (EU) č. 651/2014. Pokud to členské státy pokládají za vhodnější, mohou se alternativně rozhodnout, že podporu spadající do výše uvedených kategorií poskytnou v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (EU) č. 651/2014. Členské státy se mohou zejména rozhodnout, že podporu pro malé a střední podniky působící v oblasti zemědělské prvovýroby, regionální provozní podporu na náhradu za dodatečné náklady v nejvzdálenějších regionech kromě dopravních nákladů, podporu na konzultační služby pro malé a střední podniky, podporu na rizikové financování, podporu na výzkum a vývoj, podporu na inovace v malých a středních podnicích, podporu na ochranu životního prostředí, podporu na vzdělávání a podporu pro znevýhodněné pracovníky poskytnou v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (EU) č. 651/2014. V této souvislosti je v zájmu objasnění vztahu mezi oblastí působností tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 651/2014 třeba uvést, že se cíle, kategorie podpory a podmínky pro poskytnutí podpory stanovené v obou nařízeních liší, ačkoli se mohou zaměřovat na stejnou kategorii příjemců.
46)
K zlepšení hospodářského a environmentálního profilu a zvýšení efektivnosti malých a středních podniků působících v odvětví zemědělství a k zajištění infrastruktury potřebné pro rozvoj zemědělství a na podporu nevýnosných investic, jež jsou nezbytné k dosažení cílů v oblasti ochrany životního prostředí, je nutné poskytovat podporu na investice do hmotného či nehmotného majetku přispívající k dosažení těchto cílů. Tyto investice by měly být v souladu s právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy dotčených členských států v oblasti ochrany životního prostředí. Dále by u investic, které vyžadují posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (18), měla být podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
47)
Kvůli riziku narušení hospodářské soutěže vyplývajícímu z cílených investičních podpor v odvětví zemědělské prvovýroby by se investiční podpora vyňatá z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení neměla omezovat na určitý zemědělský produkt. Tato podmínka by však neměla členskému státu bránit v tom, aby některé zemědělské produkty vyloučil z oblasti působnosti určité podpory, zejména pokud pro ně není na trhu možné nalézt žádný běžný odbyt. Mimoto by se za způsobilou pro vynětí z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení neměla považovat podpora na určité druhy investic per se.
48)
Aby byla zajištěna patřičná rovnováha mezi cílem minimalizovat narušení hospodářské soutěže a cílem podporovat energetickou účinnost a účinné využívání zdrojů, by toto nařízení mělo v případě investic zemědělských podniků souvisejících se zemědělskou prvovýrobou stanovit, že by podpora měla být poskytnuta pouze na investice spojené s výrobou biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů na úrovni zemědělského podniku a pouze tehdy, pokud tato výroba nepřesahuje průměrnou roční spotřebu paliv nebo energie v zemědělském podniku. V takovém případě by podpora na biopaliva měla být zahrnuta pouze do té míry, v níž je poskytována na udržitelná biopaliva v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (19).
49)
S cílem motivovat k přesunu na produkci pokročilejších forem biopaliv, jak je stanoveno v horizontálních pravidlech státní podpory v odvětví životního prostředí a energetiky, by z oblasti působnosti tohoto nařízení měla být v případě podpory na investice související se zpracováním zemědělských produktů vyňata podpora na biopaliva z potravinářských plodin.
50)
S cílem podpořit a usnadnit zahajování činnosti mladých zemědělců a rozvoj malých zemědělských podniků, které jsou potenciálně ekonomicky životaschopné, je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu na zahájení činnosti. Aby byla zajištěna životaschopnost nově zahájených zemědělských činností, měla by být podpora podmíněna předložením podnikatelského plánu. Podpora na zahájení činnosti by měla být poskytována pouze během počáteční doby existence podniku a neměla by se z ní stát provozní podpora.
51)
S cílem pomoci odvětví zemědělství řešit problémy při uvádění zemědělských produktů na trh, které vznikly v důsledku silnější hospodářské soutěže a konsolidace navazujících trhů, včetně místních, je třeba podporovat zřizování seskupení a organizací producentů. Je proto vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů. Podporu by měla využívat pouze seskupení a organizace producentů způsobilé jako malé a střední podniky. K zajištění toho, že se seskupení a organizace producentů stane životaschopným subjektem, by jako podmínka pro oficiální uznání seskupení producentů ze strany členských států měl být příslušnému orgánu předložen podnikatelský plán. Aby se zamezilo poskytování provozní podpory a zachoval motivační účinek, měla by být maximální doba poskytování podpory omezena na pět let.
52)
V zájmu zlepšení tržních příležitostí a k dosažení přidané hodnoty u dotčených zemědělských produktů je vhodné podporovat účast malých a středních podniků v režimech jakosti Unie a jednotlivých členských států, a proto by podpora na účast v režimech jakosti měla být vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem ke skutečnosti, že v okamžiku vstupu do těchto režimů jakosti a v prvních letech účasti nejsou dodatečné náklady a povinnosti uložené malým a středním podnikům v důsledku jejich účasti plně odměněny trhem, měla by být přímá podpora pro příjemce omezena na novou účast a zahrnovat období nejvýše pěti let. Podpora ve formě dotovaných služeb by měla být poskytnuta na náklady na povinná kontrolní opatření související s režimy jakosti nebo na náklady na studie trhu či na vypracování žádosti o uznání režimu jakosti Unie.
53)
K zvýšení konkurenceschopnosti a zlepšení účinného využívání zdrojů, environmentálního profilu, udržitelného hospodaření a celkové výkonnosti malých a středních podniků je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu na předávání znalostí, informační akce a poradenské služby pro zemědělství, jakož i propagační opatření.
54)
Náležité řízení rizik a řešení krizí je klíčovým nástrojem pro udržitelné a konkurenceschopné odvětví zemědělství. Zemědělská prvovýroba je vystavena zvláštním přírodním, klimatickým a zdravotním rizikům a krizím. Podpora na řízení rizik a řešení krizí a podpora odvětví živočišné výroby by proto měla být omezena na malé a střední podniky, které působí v oblasti zemědělské prvovýroby. Státní podpora určená k náhradě ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním pohromám, podpora pro boj proti chorobám zvířat a škůdcům rostlin a podpora na platby pojistného by měla být omezena na pomoc příjemcům, kteří čelí zvláštním obtížím, přestože vynaložili přiměřené úsilí, aby tato rizika minimalizovali. Státní podpora by neměla mít za následek to, že příjemce svádí k zbytečnému riskování. Malé a střední podniky působící v oblasti zemědělské prvovýroby by měly samy nést následky neprozíravé volby produkčních metod nebo produktů.
55)
Komise použila články 107 a 108 Smlouvy na podporu ve prospěch zachování přírodního a kulturního dědictví v řadě případů, zejména v rámci Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 a nařízení (ES) č. 1857/2006. V období 2007 až 2013 byla investiční podpora na zachování tradiční krajiny a staveb ve prospěch malých a středních podniků vyňata z oznamovací povinnosti nařízením (ES) č. 1857/2006, zatímco investiční podpora na zachování tradiční krajiny a staveb ve prospěch velkých podniků podléhala oznamovací povinnosti a schválení Komisí podle Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích lesnictví a zemědělství na období 2007 až 2013. Komise v uvedeném období posoudila více než 87 investičních podpor na zachování tradiční krajiny a tradičních staveb nacházejících se v zemědělských podnicích. Projekty týkající se zachování dědictví však ani v případě, že jsou prováděny velkými podniky, obvykle nevedou k významnému narušení hospodářské soutěže. Je proto vhodné, aby Komise využila pravomocí, které ji svěřuje nařízení (ES) č. 994/98, ohledně podpor ve prospěch zachování přírodního a kulturního dědictví.
56)
Podpora ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, která má být vyňata z oznamovací povinnosti podle tohoto nařízení, by měla být poskytnuta na investice do hmotného majetku nebo na aktivovatelné výkony určené na zachování kulturního nebo přírodního dědictví. Kulturní nebo přírodní dědictví by se mělo nacházet v zemědělském podniku příjemce a mělo by být oficiálně uznáno jako takové příslušným veřejným orgánem daného členského státu. Vzhledem k tomu, že prahová hodnota pro oznamování činí u této podpory podle tohoto nařízení 500 000 EUR na investiční projekt, který je podle Pokynů Unie ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech v letech 2014 až 2020 považován za drobnou infrastrukturu, je vhodné, aby byla intenzita podpory v tomto nařízení stanovena až na 100 % způsobilých nákladů.
57)
Mimořádné situace způsobené přírodními pohromami vyžadují okamžitá opatření ze strany orgánů poskytujících podporu. Je proto důležité zajistit rychlé poskytnutí plánované podpory. Komise použila články 107 a 108 Smlouvy ve značném počtu rozhodnutí týkajících se náhrady škod, které byly v odvětví zemědělství způsobeny přírodními pohromami. Pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 již zahrnovaly možnost povolit režimy podpory na náhradu škod způsobených přírodními pohromami. V období 2007 až 2012 Komise při použití Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 schválila více než 25 podpor souvisejících s náhradou škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami. Zkušenosti Komise ukazují, že tato opatření musí být provedena rychle, mají-li být účinná. U těchto podpor je proto nutné zjednodušit oznamovací postup. Tyto podpory mimoto vzhledem ke svému kompenzačnímu charakteru a existenci jednoznačných kritérií slučitelnosti s vnitřním trhem nevedou k významnému narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu. Je proto vhodné, aby Komise využila pravomocí, které ji svěřuje nařízení (ES) č. 994/98, rovněž ohledně podpor na náhradu škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami.
58)
Podpora určená k náhradě škod způsobených přírodními pohromami by proto měla být dostupná pro podniky v celém odvětví zemědělství a měla by být poskytována jak malým a středním podnikům, tak velkým podnikům. Podmínky vynětí podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami se řídí zavedenou praxi a souvisejí s oficiálním uznáním události jako přírodní pohromy ze strany orgánů členských států, s existencí přímé příčinné souvislosti mezi přírodní pohromou a škodou, která vznikla příjemci, a měly by zajistit, že nedojde k poskytnutí nadměrné náhrady. Členské státy by měly zejména zamezit vzniku nadměrné kompenzace v důsledku kombinace této podpory s jinou náhradou škody, kterou příjemci obdrží, včetně plateb obdržených na základě systému pojištění.
59)
Podpora na výzkum a vývoje může přispět k udržitelnému hospodářskému růstu a posílit konkurenceschopnost. Na základě zkušeností Komise s uplatňováním Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, rámce Společenství pro státní podporu výzkumu, vývoje a inovací (20) a nařízení (ES) č. 800/2008 na podporu výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví je vhodné vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy podporu výzkumu a vývoje, která splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení. Jelikož podpora výzkumu a vývoje představuje důležitý cíl společného zájmu, mělo by toto nařízení požadovat, aby byl výzkumný projekt v zájmu všech podniků, které působí v určitém odvětví či pododvětví zemědělství či lesnictví. Informace o výzkumném projektu a jeho výsledcích by měly být zveřejněny na internetu. Kromě toho by měly být výsledky výzkumu zdarma k dispozici podnikům, které o ně projeví zájem.
60)
Lesnictví je nedílnou součástí rozvoje venkova. Komise použila články 107 a 108 Smlouvy na podniky působící v odvětví lesnictví v řadě rozhodnutí, zejména v rámci Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013. V období 2007 až 2012 Komise na základě těchto pokynů schválila 140 podpor ve prospěch odvětví lesnictví. Na základě značných zkušeností, které Komise získala při uplatňování těchto pokynů na podniky působící v odvětví lesnictví, je v zájmu zjednodušení postupů při současném zajištění účinného dohledu a kontroly ze strany Komise vhodné, aby Komise využila pravomocí, které ji svěřuje nařízení (ES) č. 994/98, rovněž ohledně podpory ve prospěch odvětví lesnictví. Podle zkušeností Komise nenarušují podpory poskytnuté v odvětví lesnictví na opatření v rámci programů rozvoje venkova, které jsou spolufinancovány z EZFRV, nebo poskytnuty jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření, významně hospodářskou soutěž na vnitřním trhu. Podpora na předávání znalostí v odvětví lesnictví a podpora na poradenské služby v odvětví lesnictví nenarušuje významně hospodářskou soutěž na vnitřním trhu ani tehdy, pokud byla poskytnuta mimo program rozvoje venkova. V tomto nařízení by měly být stanoveny jednoznačné podmínky slučitelnosti těchto opatření s vnitřním trhem. Tyto podmínky by měly být pokud možno v souladu s pravidly stanovenými v nařízení (EU) č. 1305/2013 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
61)
Tyto kategorie podpory by měly zahrnovat zejména podporu na zalesňování a zakládání lesů, podporu pro zemědělsko-lesnické systémy, podporu na ochranu lesů před požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin nebo katastrofickými událostmi a na obnovu poškozených lesů, podporu na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů, podporu na znevýhodnění související s lesními oblastmi sítě Natura 2000 vymezenými v článku 3 směrnice Rady 92/43/EHS (21) a v článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (22), podporu pro lesnicko-environmentální a klimatické služby a na ochranu lesů, podporu na předávání znalostí a informační akce, podporu na poradenské služby, podporu na investice do infrastruktury a podporu na investice do technologií v odvětví lesnictví a na zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh. Podpora pro odvětví lesnictví by neměla narušovat hospodářskou soutěž a měla by být z hlediska trhu neutrální.
62)
K zajištění soudržnosti s nařízením (EU) č. 1305/2013 a k dosažení zjednodušení pravidel pro získání schválení státní podpory u spolufinancované části i doplňkového financování národních programů rozvoje venkova by podpora ve prospěch odvětví lesnictví vyňatá z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení měla být totožná s příslušnými opatřeními pro rozvoj venkova a vyňatá podpora by měla být poskytnuta pouze na základě programu rozvoje venkova dotčeného členského státu a v souladu s tímto programem. Intenzity podpory a způsobilé náklady by však měly být také v souladu s obecnými zásadami Unie v oblasti státní podpory a s pravidly státní podpory použitelnými v odvětví zemědělství. Proto by náklady jako provozní kapitál, které jsou vedlejší a související s novou investicí, neměly být podle tohoto nařízení považovány za náklady způsobilé k podpoře. V souladu s příslušnými programy rozvoje venkova, které schválila Komise, by mezi investiční opatření zahrnutá do opatření v oblasti lesnictví mohla patřit také jednorázová lesnická opatření potřebná pro přípravu investice, umožňuje-li to cíl příslušného ustanovení pro rozvoj venkova. Podporu na převod znalostí, podporu na poradenské služby a podporu na pozemkové úpravy v lesnictví by mělo být možno poskytnout bez ohledu na to, zda je taková podpora začleněna v národním programu rozvoje venkova.
63)
Hospodářská diverzifikace a vytváření nových hospodářských činností jsou nezbytné pro rozvoj a konkurenceschopnost venkovských oblastí, a zejména pro malé a střední podniky, které jsou páteří venkovského hospodářství Unie. Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví opatření na podporu rozvoje nezemědělských činností ve venkovských oblastech, jež se zaměřují na podporu zaměstnanosti, vytváření kvalitních pracovních míst ve venkovských oblastech, zachování existujících pracovních příležitostí, snížení sezónních výkyvů v zaměstnanosti, rozvoj nezemědělských odvětví mimo zemědělství a zpracování zemědělských produktů a potravin při současné podpoře integrace podniků a místních meziodvětvových vazeb.
64)
K zajištění soudržnosti s nařízením (EU) č. 1305/2013 a k dosažení zjednodušení pravidel pro získání schválení státní podpory u spolufinancované části i doplňkového vnitrostátního financování programů rozvoje venkova by toto nařízení mělo vyjmout z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy různé kategorie podpory ve prospěch malých a středních podniků působících ve venkovských oblastech. Tyto kategorie podpory by měly zahrnovat zejména podporu na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo produkce bavlny, podporu na zahájení nezemědělské podnikatelské činnosti, podporu na poradenské služby, podporu na předávání znalostí a informační akce a podporu na počáteční období účasti zemědělců v režimech jakosti bavlny a potravin a propagační opatření týkající se potravin. Podpora, která má být vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení, by měla být totožná s příslušnými opatřeními pro rozvoj venkova a vyňatá podpora by měla být poskytnuta pouze na základě programu rozvoje venkova dotčeného členského státu a v souladu s tímto programem. Intenzity podpory a způsobilé náklady by však měly být v souladu také s obecnými zásadami Unie v oblasti státní podpory a s horizontálními pravidly státní podpory. Proto by náklady jako provozní kapitál, které jsou vedlejší a související s novou investicí, neměly být podle tohoto nařízení považovány za náklady způsobilé k podpoře.
65)
V souvislosti s podporou na investice, které se týkají zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty, by mělo být upřesněno, že investice související s produkcí biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů by neměly být způsobilé k získání podpory podle tohoto nařízení. Na takové investice by se v zásadě měla použít horizontální pravidla státní podpory v oblasti životního prostředí a energetiky.
66)
V případě několika kategorií podpory, jako je například: a) podpora na náklady související s průzkumem trhu, koncepcí a designem produktu a s přípravou žádostí o uznání režimů jakosti, b) podpora na náklady na povinná kontrolní opatření ve vztahu k režimům jakosti, c) podpora na předávání znalostí a informační akce, d) podpora na poradenské služby, e) podpora na zástup v zemědělských podnicích, f) podpora na propagační opatření, g) podpora na odškodnění za náklady na prevenci a eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a h) podpora odvětví živočišné výroby, je podpora konečným příjemcům podpory poskytována nepřímo ve formě věcného plnění, a to prostřednictvím dotovaných služeb. V těchto případech by podpora měla být vyplacena poskytovateli dotyčné služby nebo činnosti. Při výběru poskytovatele je nutno náležitě přihlédnout k příslušným použitelným pravidlům zadávání veřejných zakázek a k zásadám transparentnosti, otevřenosti a zákazu diskriminace při výběrovém řízení.
67)
Na základě zkušeností Komise v této oblasti je v zásadě nezbytné podrobovat politiku státní podpory pravidelnému přezkumu. Doba použitelnosti tohoto nařízení by proto měla být omezena. Je tedy vhodné stanovit přechodná ustanovení, včetně pravidel, jimiž se budou vyňaté režimy podpory řídit během adaptačního období na konci doby platnosti tohoto nařízení. Tato pravidla by měla členským státům poskytnout čas na to, aby se přizpůsobily případnému novému režimu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
OBSAH
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ 13
KAPITOLA II
PROCEDURÁLNÍ NÁLEŽITOSTI 25
KAPITOLA III
KATEGORIE PODPOR 26
Oddíl 1
Podpora ve prospěch MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh 26
Oddíl 2
Podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělských podnicích 43
Oddíl 3
Podpora určená k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami 44
Oddíl 4
Podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví 45
Oddíl 5
Podpora ve prospěch lesnictví 46
Oddíl 6
Podpory ve prospěch MSP ve venkovských oblastech spolufinancované z EZFRV nebo poskytnuté jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření 59
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 65
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na tyto kategorie podpor:
a)
podpora ve prospěch mikropodniků a malých a středních podniků (MSP):
i)
působících v odvětví zemědělství, jmenovitě v zemědělské prvovýrobě, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh, s výjimkou článků 14, 15, 16, 18 a 23 a článků 25 až 28, které se vztahují pouze na MSP působící v oblasti zemědělské prvovýroby;
ii)
na činnosti nespadající do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, pokud je tato podpora poskytnuta v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a je buď spolufinancována z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), nebo poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření;
b)
podpora na investice na zachování kulturního a přírodního dědictví nacházejícího se v zemědělských podnicích;
c)
podpora na náhradu škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami;
d)
podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví;
e)
podpora ve prospěch lesnictví.
2. Považují-li to členské státy za vhodné, mohou se rozhodnout, že podporu uvedenou v odst. 1 písm. a), odst. 1 písm. d) a odst. 1 písm. e) tohoto článku poskytnou podle podmínek stanovených v nařízení (EU) č. 651/2014 a v souladu s ním.
3. Toto nařízení se nepoužije na podporu ve prospěch:
a)
odvětví lesnictví, která není spolufinancována z EZFRV ani poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování takových spolufinancovaných opatření, s výjimkou článků 31, 38, 39 a 43;
b)
malých a středních podniků na činnosti nespadající do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, která není spolufinancována z EZFRV ani poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování tohoto spolufinancovaného opatření.
4. Toto nařízení se nepoužije na:
a)
režimy podpory uvedené v článcích 17, 32 a 33, čl. 34 odst. 5 písm. a) až c) a článcích 35, 40, 41 a 44 tohoto nařízení, pokud průměrný roční rozpočet státní podpory přesahuje 150 milionů EUR, jakmile uplyne šest měsíců od jejich vstupu v platnost. Komise může rozhodnout, že se toto nařízení použije na kterýkoli z těchto režimů déle, poté, co posoudí příslušný plán hodnocení, který členský stát oznámí Komisi do dvaceti pracovních dnů od vstupu daného režimu v platnost;
b)
veškeré změny režimů uvedených v odst. 4 písm. a) tohoto článku jiné než změny, které nemohou ovlivnit slučitelnost režimu podpory podle tohoto nařízení nebo nemohou významně ovlivnit obsah schváleného plánu hodnocení;
c)
podporu na činnosti související s vývozem do třetích zemí nebo do členských států, zejména podporu, která přímo souvisí s vyváženým množstvím, zřízením a provozem distribuční sítě nebo dalšími běžnými náklady souvisejícími s vývozní činností;
d)
podporu podmíněnou použitím domácího zboží na úkor zboží dováženého.
5. S výjimkou článku 30 se toto nařízení nepoužije na:
a)
režimy podpory, které výslovně nevylučují vyplacení jednotlivé podpory ve prospěch podniku, vůči němuž je vystaven inkasní příkaz v návaznosti na rozhodnutí Komise, jímž je podpora prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem;
b)
podporu ad hoc ve prospěch podniku, vůči němuž je vystaven inkasní příkaz v návaznosti na rozhodnutí Komise, jímž je podpora prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem.
6. Toto nařízení se nepoužije na podporu pro podniky v obtížích s výjimkou:
a)
podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami v souladu s článkem 30, podpory na náklady vynaložené na eradikaci chorob zvířat v souladu s čl. 26 odst. 8 a podpory na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat v souladu s čl. 27 písm. c), d) a e);
b)
podpory na následující události, pokud se podnik stal podnikem v obtížích v důsledku ztrát nebo škod způsobených danou událostí:
i)
na náhradu škod způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě v souladu s článkem 25;
ii)
na náhradu nákladů vynaložených na eradikaci škůdců rostlin a na náhradu škod způsobených chorobami zvířat a škůdci rostlin v souladu s čl. 26 odst. 8 a 9;
iii)
na odstranění škod, které vznikly v lesích v důsledku lesních požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodním pohromám, jiných klimatických jevů, škůdců rostlin, katastrofických událostí nebo událostí souvisejících se změnou klimatu v souladu s čl. 34 odst. 5 písm. d).
7. Toto nařízení se nepoužije na podpory, které jako takové, podmínkami, které jsou s nimi spojeny, nebo způsobem svého financování, vedou k porušení práva Unie, jež je s nimi neoddělitelně spjato, zejména:
a)
podpory, jejichž poskytnutí je podmíněno povinností příjemce mít ústředí v příslušném členském státě nebo být usazen převážně v tomto členském státě;
b)
podpory, jejichž poskytnutí je podmíněno povinností příjemce používat zboží nebo služby z daného státu;
c)
podpory, které omezují možnost příjemců využívat výsledky výzkumu, vývoje a inovací v jiných členských státech.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„podporou“ se rozumí opatření splňující všechna kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy;
2)
„mikropodniky, malými a středními podniky“ nebo „MSP“ se rozumějí podniky, které splňují kritéria stanovená v příloze I;
3)
„odvětvím zemědělství“ se rozumí všechny podniky působící v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh;
4)
„zemědělským produktem“ se rozumějí produkty uvedené v příloze I Smlouvy, s výjimkou produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (23);
5)
„zemědělskou prvovýrobou“ se rozumí produkce produktů rostlinné a živočišné výroby uvedených v příloze I Smlouvy, aniž by byly provedeny jakékoli další operace měnící povahu těchto produktů;
6)
„zpracováním zemědělských produktů“ se rozumí jakékoli upravení zemědělského produktu, jehož výsledkem je produkt, který je též zemědělským produktem, s výjimkou činností probíhajících v zemědělských podnicích a potřebných pro přípravu živočišných nebo rostlinných produktů k prvnímu prodeji;
7)
„uváděním zemědělských produktů na trh“ se rozumí přechovávání nebo vystavování produktu za účelem jeho prodeje, nabízení produktu k prodeji, dodávka produktu nebo jakýkoliv další způsob umístění produktu na trh s výjimkou prvního prodeje prvovýrobcem dalším prodejcům nebo zpracovatelům a veškerých činností souvisejících s přípravou produktu k tomuto prvnímu prodeji; prodej od prvovýrobce konečnému spotřebiteli se považuje za uvádění zemědělských produktů na trh, pokud k němu dojde v samostatných prostorách vyhrazených pro tento účel;
8)
„zemědělským podnikem“ se rozumí jednotka zahrnující pozemky, prostory a zařízení využívané k zemědělské prvovýrobě;
9)
„přírodními pohromami“ se rozumí zemětřesení, laviny, sesuvy půdy a záplavy, tornáda, hurikány, sopečné výbuchy a požáry v přírodě přirozeného původu;
10)
„režimem podpory“ se rozumí akt, na jehož základě může být bez dalších prováděcích opatření poskytnuta jednotlivá podpora podnikům, jež jsou v tomto aktu vymezeny obecným a abstraktním způsobem, a dále akt, na jehož základě může být jednomu nebo několika podnikům poskytnuta na neurčitou dobu nebo v neurčené výši podpora, která není spojena s konkrétním projektem;
11)
„plánem hodnocení“ se rozumí dokument obsahující alespoň tyto minimální prvky: cíle režimu podpory, který má být hodnocen; otázky pro hodnocení, výsledné ukazatele, metodiku, jež se pro účely hodnocení navrhuje, požadavky na sběr údajů, navrhovaný časový harmonogram hodnocení, včetně data předložení závěrečné hodnotící zprávy, popis nezávislého orgánu, který hodnocení provádí, nebo kritérií, která se použijí při jeho výběru, a podmínky pro zajištění dostatečné publicity tohoto hodnocení;
12)
„jednotlivou podporou“ se rozumí:
a)
podpora ad hoc a
b)
poskytnutí podpory jednotlivým příjemcům na základě režimu podpory;
13)
„podporou ad hoc“ se rozumí podpora, která není poskytnuta na základě režimu podpory;
14)
„podnikem v obtížích“ se rozumí podnik, v jehož případě nastane alespoň jedna z následujících okolností:
a)
v případě společnosti s ručením omezením (která není malým a středním podnikem, jehož existence nepřesahuje tři roky), kde v důsledku kumulace ztrát došlo ke ztrátě více než poloviny upsaného základního kapitálu. Tento případ nastává, když je výsledek odečtení kumulovaných ztrát od rezerv (a všech dalších prvků, jež se obecně považují za kapitál společnosti) negativní a svou výší překračuje polovinu upsaného základního kapitálu. Pro účely tohoto ustanovení se za společnost s ručením omezeným považují zejména formy podniků uvedené v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (24) a základní kapitál zahrnuje případně jakékoli emisní ážio;
b)
v případě společnosti, v níž alespoň někteří společníci plně ručí za závazky společnosti (která není malým nebo středním podnikem, jehož existence nepřesahuje tři roky), kde v důsledku kumulace ztrát došlo ke ztrátě více než poloviny jejího kapitálu zaznamenaného v jejím účetnictví. Pro účely tohoto ustanovení se za společnost, v níž alespoň někteří společníci plně ručí za závazky společnosti, považují zejména formy podniků uvedené v příloze II směrnice 2013/34/EU;
c)
jestliže vůči podniku bylo zahájeno kolektivní úpadkové řízení nebo tento podnik splňuje kritéria vnitrostátního práva pro zahájení kolektivního úpadkového řízení na žádost svých věřitelů;
d)
jestliže podnik obdržel podporu na záchranu a zatím nesplatil půjčku nebo neukončil záruku nebo jestliže obdržel podporu na restrukturalizaci a stále se na něj uplatňuje plán restrukturalizace;
e)
v případě podniku, který není MSP, kde v uplynulých dvou letech:
i)
účetní poměr dluhu společnosti k vlastnímu kapitálu je vyšší než 7,5 a
ii)
poměr úrokového krytí hospodářského výsledku společnosti před úroky, zdaněním a odpisy (EDBITA) je nižší než 1,0;
15)
„mrtvými hospodářskými zvířaty“ se rozumějí zvířata, která byla utracena bez utrpení s jasnou diagnózou nebo bez ní nebo která uhynula, včetně mrtvě narozených nebo nenarozených zvířat, v zemědělském podniku nebo v jiných prostorách či během přepravy, která ale nebyla poražena pro lidskou spotřebu;
16)
„nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě“ se rozumí nepříznivé povětrnostní podmínky jako mráz, bouře a krupobití, námraza, silný nebo dlouhotrvající déšť nebo velké sucho, které zničí více než 30 % průměrné produkce vypočítané na základě:
a)
předcházejícího tříletého období nebo
b)
tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího pětiletého období s vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty;
17)
„jiným nepříznivým klimatickým jevem“ se rozumějí nepříznivé klimatické podmínky, které nesplňují podmínky vyplývající z čl. 2 odst. 16 tohoto nařízení;
18)
„škůdci rostlin“ se rozumějí škodlivé organismy podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 2000/29/ES (25);
19)
„katastrofickou událostí“ se rozumí nepředvídaná událost biotické či nebiotické povahy způsobená člověkem, která vede k významnému narušení lesních struktur a ve svém důsledku způsobuje významné hospodářské škody v odvětví lesnictví;
20)
„hrubým grantovým ekvivalentem“ se rozumí hodnota, kterou by podpora měla, kdyby byla příjemci poskytnuta formou dotace před srážkou daní nebo jiných poplatků;
21)
„hmotným majetkem“ se rozumí majetek ve formě pozemků, staveb a zařízení, strojů a vybavení;
22)
„nehmotným majetkem“ se rozumí majetek, který nemá hmotnou nebo finanční podobu, např. patenty, licence, know-how nebo jiná práva duševního vlastnictví;
23)
„zemědělsko-lesnickými systémy“ se rozumějí systémy využívání půdy, v jejichž rámci se na stejném pozemku pěstují stromy v kombinaci se zemědělstvím;
24)
„vratnou zálohou“ se rozumí půjčka na projekt, která je vyplacena v jedné či více splátkách a za podmínek splacení, které závisejí na výsledku projektu;
25)
„zahájením prací na projektu nebo zahájením činnosti“ se rozumí buď zahájení činnosti, nebo zahájení prací souvisejících s investicí, nebo první právně vymahatelný závazek objednat zařízení nebo služby či jiný závazek, v jehož důsledku se projekt nebo činnost stávají nezvratnými, podle toho, která událost nastane dříve; za zahájení prací nebo činnosti se nepovažují nákup pozemků a přípravné práce, jako je získání povolení a zpracování studií proveditelnosti;
26)
„velkými podniky“ se rozumějí podniky, které nesplňují kritéria stanovená v příloze I;
27)
„následným daňovým režimem“ se rozumí režim v podobě daňových zvýhodnění, který představuje pozměněnou verzi dřívějšího režimu v podobě daňových zvýhodnění a který jej nahrazuje;
28)
„intenzitou podpory“ se rozumí hrubá výše podpory vyjádřená jako procentní podíl způsobilých nákladů před srážkou daní nebo jiných poplatků;
29)
„dnem poskytnutí podpory“ se rozumí den, kdy příjemce získá podle platného vnitrostátního právního režimu na tuto podporu právní nárok;
30)
„normou Unie“ se rozumí závazná norma obsažená v právních předpisech Unie, která stanoví úroveň, jíž musí jednotlivé podniky dosáhnout, zejména co se týká životního prostředí, hygieny a dobrých životních podmínek zvířat; za normy Unie se proto nepovažují normy nebo cíle stanovené na úrovni Unie, které jsou závazné pro členské státy, nikoli však pro jednotlivé podniky;
31)
„programem rozvoje venkova“ se rozumí program rozvoje venkova uvedený v čl. 6 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013;
32)
„neproduktivní investicí“ se rozumí investice, která nevede k významnému zvýšení hodnoty nebo ziskovosti podniku;
33)
„investicemi za účelem dodržování normy Unie“ se rozumějí investice uskutečněné s cílem splňovat normu Unie po uplynutí přechodného období stanoveného v právních předpisech Unie;
34)
„mladým zemědělcem“ se rozumí osoba, která ke dni podání žádosti o podporu není starší 40 let, která má odpovídající profesní dovednosti a způsobilost a poprvé začíná působit v zemědělském podniku jako jeho vedoucí;
35)
„nejvzdálenějšími regiony“ se rozumějí regiony uvedené v prvním pododstavci článku 349 Smlouvy;
36)
„menšími ostrovy v Egejském moři“ se rozumějí menší ostrovy uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (26);
37)
„méně rozvinutými regiony“ se rozumějí regiony, v nichž je hrubý domácí produkt (HDP) na osobu nižší než 75 % průměrného HDP v EU-27;
38)
„EU-25“ se rozumí 25 členských států Unie, které byly členskými státy Unie v květnu 2005;
39)
„EU-27“ se rozumí 27 členských států Unie, které byly členskými státy Unie v lednu 2007;
40)
„aktivovatelnými výkony“ se rozumějí práce, které provedl sám zemědělec nebo jeho zaměstnanci a které vytvářejí majetek;
41)
„biopalivem z potravinářských plodin“ se rozumí biopalivo vyráběné z obilovin a jiných plodin bohatých na škrob, cukronosných plodin a olejnin ve smyslu návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty a směrnice 2009/28/ES o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů, předloženého Komisí (27);
42)
„aktivním zemědělcem“ se rozumí aktivní zemědělec ve smyslu článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (28);
43)
„seskupením nebo organizací producentů“ se rozumí seskupení nebo organizace zřízené s cílem:
a)
přizpůsobit produkci a výstup producentů, kteří jsou členy těchto seskupení nebo organizací, požadavkům trhu, nebo
b)
společně uvádět zboží na trh, včetně přípravy k prodeji, centralizace prodeje a dodávek velkoodběratelům, nebo
c)
stanovit společná pravidla pro informace o produkci, zejména s ohledem na sklizeň a dostupnost, nebo
d)
zajišťovat ostatní činnosti, které mohou provádět seskupení nebo organizace producentů, například rozvoj podnikatelských a marketingových dovedností a organizace a usnadnění inovačních procesů;
44)
„fixními náklady vyplývajícími z účasti v režimu jakosti“ se rozumějí náklady na vstup do podporovaného režimu jakosti a roční příspěvek na účast v tomto režimu, případně včetně výdajů na kontroly, které jsou nezbytné k ověření dodržování specifikací daného režimu jakosti;
45)
„poradenstvím“ se rozumí kompletní poradenství poskytované v rámci jedné smlouvy;
46)
„členem domácnosti zemědělce“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba nebo skupina fyzických či právnických osob bez ohledu na právní postavení přiznané této skupině a jejím členům podle vnitrostátního práva s výjimkou zaměstnanců zemědělského podniku;
47)
„náklady na testy přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) a bovinní spongiformní encefalopatie (BSE)“ se rozumějí veškeré náklady, včetně nákladů na testovací zařízení a na odběr, přepravu, vyšetření, skladování a likvidaci vzorků, které jsou nezbytné pro odběr vzorků a laboratorní testy v souladu s přílohou X kapitolou C nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 (29);
48)
„plemennou knihou“ se rozumí kniha, rejstřík, kartotéka nebo nosič údajů:
a)
jež vede chovatelská organizace nebo sdružení oficiálně uznané členským státem, v němž byla chovatelská organizace nebo sdružení založeno, a
b)
do kterého jsou zapsána nebo zaevidována čistokrevná plemenná zvířata určitého plemene s uvedením jejich předků;
49)
„chráněným druhem zvířat“ se rozumějí druhy zvířat chráněné právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy;
50)
„organizací pro výzkum a šíření znalostí“ se rozumí subjekt (např. univerzity nebo výzkumné ústavy, agentury pro transfer technologií, zprostředkovatelé v oblasti inovací, fyzické nebo virtuální spolupracující subjekty zaměřené na výzkum) bez ohledu na jeho právní postavení (zřízený podle veřejného nebo soukromého práva) nebo způsob financování, jehož hlavním cílem je provádět nezávisle základní výzkum, průmyslový výzkum nebo experimentální vývoj nebo veřejně šířit výsledky těchto činností, a to formou výuky, publikací nebo transferu znalostí. Vykonává-li tento subjekt rovněž hospodářské činnosti, je třeba o financování, nákladech a příjmech souvisejících s těmito činnostmi vést oddělené účetnictví. Podniky, které mohou uplatňovat vliv na takovýto subjekt, například jako podílníci nebo členové, nesmějí mít přednostní přístup k výzkumným kapacitám tohoto subjektu nebo k výsledkům jeho výzkumu;
51)
„obvyklými tržními podmínkami“ se rozumí, že se podmínky transakce mezi smluvními stranami neliší od podmínek, jež by byly sjednány mezi nezávislými podniky, a že nezahrnují prvek tajné dohody. Má se za to, že zásada týkající se obvyklých tržních podmínek je splněna v případě transakce, jíž předcházelo otevřené, transparentní a nediskriminační řízení;
52)
„rychle rostoucími stromy“ se rozumí rychle rostoucí lesní porost, kdy jsou stromy pěstovány s minimální obmýtní dobou osmi let a maximální obmýtní dobou dvacet let;
53)
„dřevinami pro výmladkové plantáže“ se rozumějí dřeviny kódu KN 06 02 90 41, které stanoví členské státy a které sestávají z trvalých dřevin, jejichž podnože a výmladkové pařezy zůstávají po sklizni v zemi a v další sezóně se objevují nové výhonky, s maximálním cyklem sklizně, který určí členské státy;
54)
„transakčními náklady“ se rozumějí dodatečné náklady spojené s plněním závazku, které však nelze přímo přičíst jeho provádění nebo které nejsou zahrnuty do přímo kompenzovaných nákladů nebo ušlých příjmů, a které mohou být vypočítány na základě standardních nákladů;
55)
„jiným správcem půdy“ se rozumí podnik, který je správcem půdy, ale není podnikem činným v odvětví zemědělství;
56)
„zpracováním zemědělských produktů na nezemědělské produkty“ se rozumí jakékoli zpracování zemědělského produktu, jehož výsledkem je produkt, na který se nevztahuje příloha I Smlouvy;
57)
„oblastmi podle písmene a)“ se rozumějí oblasti určené ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020 při použití čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy;
58)
„oblastmi podle písmene c)“ se rozumějí oblasti určené ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020 při použití čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy;
59)
„řídce osídlenými oblastmi“ se rozumějí oblasti, které Komise jako takové akceptovala individuálními rozhodnutími o mapách regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020;
60)
„oblastí NUTS 3“ se rozumí region vymezený na úrovni 3 společné klasifikace územních statistických jednotek v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 (30);
61)
„předem nestanovenými oblastmi podle písmene c)“ se rozumějí oblasti, které členský stát na základě svého uvážení určí jako oblasti podle písmene c) v případě, že tento stát prokáže, že dané oblasti splňují určitá sociálně-ekonomická kritéria a že jsou určeny ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. července 2014 do 31. prosince 2020 za použití ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy;
62)
„bývalými oblastmi podle písmene a)“ se rozumějí oblasti určené jako oblasti podle písmene a) ve schválené mapě regionální podpory na období od 1. ledna 2011 do 30. června 2014;
63)
„potravinami“ se rozumějí potraviny, které nejsou zemědělskými produkty a které jsou uvedeny v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (31).
Článek 3
Podmínky vynětí z oznamovací povinnosti
Režimy podpory, jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimů podpory a podpora ad hoc jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 nebo 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud příslušná podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v kapitole I tohoto nařízení i specifické podmínky stanovené pro danou kategorii podpory v kapitole III tohoto nařízení.
Článek 4
Prahové hodnoty oznamovací povinnosti
1. Toto nařízení se nepoužije na jednotlivou podporu, jejíž hrubý grantový ekvivalent přesahuje tyto prahové hodnoty:
a)
podpora na investice do hmotného majetku nebo nehmotného majetku v zemědělských podnicích související se zemědělskou prvovýrobou podle článku 14: 500 000 EUR na podnik a investiční projekt;
b)
podpora na investice týkající se přemístění zemědělské stavby vedoucí k modernizaci zařízení nebo k zvýšení produkční kapacity podle čl. 16 odst. 4: 500 000 EUR na podnik a investiční projekt;
c)
podpora na investice související se zpracováním zemědělských produktů a uváděním zemědělských produktů na trh podle článku 17: 7,5 milionu EUR na podnik a investiční projekt;
d)
podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělském podniku, podle článku 29: 500 000 EUR na podnik a investiční projekt;
e)
podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví podle článku 31: 7,5 milionu EUR na projekt;
f)
podpora na zalesňování a zakládání lesů podle článku 32: 7,5 milionu EUR na projekt založení lesa;
g)
podpora na zemědělsko-lesnické systémy podle článku 33: 7,5 milionu EUR na projekt týkající se zavedení zemědělsko-lesnického systému;
h)
podpora na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů podle článku 35: 7,5 milionu EUR na investiční projekt;
i)
podpora na investice do infrastruktury související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením odvětví lesnictví podle článku 40: 7,5 milionu EUR na investiční projekt;
j)
podpora na investice do lesnických technologií a zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh podle článku 41: 7,5 milionu EUR na investiční projekt;
k)
podpora na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo na investice týkající se produkce bavlny podle článku 44: 7,5 milionu EUR na investiční projekt.
2. Prahové hodnoty stanovené v odstavci 1 nelze obcházet umělým rozdělováním režimů nebo projektů podpory.
Článek 5
Transparentnost podpory
1. Toto nařízení se použije pouze na podporu, u níž lze předem přesně vypočítat hrubý grantový ekvivalent, aniž by bylo nutné provést hodnocení rizik („transparentní podpora“).
2. Za transparentní se považují tyto kategorie podpor:
a)
podpora sestávající z dotací a subvencí úrokových sazeb;
b)
podpora poskytovaná formou půjček, jestliže byl hrubý grantový ekvivalent vypočten na základě referenční sazby platné v době poskytnutí podpory;
c)
podpora obsažená v zárukách:
i)
jestliže byl hrubý grantový ekvivalent vypočten na základě prémie „safe harbour“ stanovené ve sdělení Komise nebo
ii)
jestliže před provedením opatření byla Komisi - v souladu s jejím nařízením v oblasti státních podpor platným v době oznámení - oznámena metodika pro výpočet hrubého grantového ekvivalentu záruky a Komise tuto metodiku schválila na základě sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk nebo podle sdělení, které ho nahradilo, a jestliže se tato schválená metodika výslovně týká daného typu záruky a daného typu hlavní transakce, o něž se v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení jedná;
d)
podpora poskytovaná formou daňových zvýhodnění, pokud dané opatření stanoví horní mez, která zajišťuje, že nebude překročena příslušná prahová hodnota;
e)
podpora ve formě vratných záloh, pokud celková nominální výše vratné zálohy nepřesahuje příslušné prahové hodnoty použitelné podle tohoto nařízení, nebo pokud byla před provedením opatření Komisi oznámena metodika pro výpočet hrubého grantového ekvivalentu vratné zálohy a Komise tuto metodiku schválila.
3. Pro účely tohoto nařízení se za transparentní podporu nepovažují tyto kategorie podpor:
a)
podpora obsažená v kapitálových injekcích;
b)
podpora obsažená v opatřeních rizikového kapitálu.
Článek 6
Motivační účinek
1. Toto nařízení se použije pouze na podporu, která má motivační účinek.
2. Podpora se považuje za podporu s motivačním účinkem, pokud příjemce předložil dotyčnému členskému státu písemnou žádost o podporu před zahájením práce na projektu nebo před zahájením činnosti. Žádost o podporu obsahuje alespoň tyto informace:
a)
název a velikost podniku;
b)
popis projektu nebo činnosti, včetně termínu zahájení a ukončení;
c)
místo realizace projektu nebo výkonu činnosti;
d)
seznam způsobilých nákladů;
e)
druh podpory (grant, půjčka, záruka, vratná záloha nebo jiné) a výše veřejného financování, které je pro daný projekt nebo činnost zapotřebí.
3. Podpora ad hoc poskytnutá velkým podnikům se považuje za podporu s motivačním účinkem, pokud je zajištěno splnění podmínky uvedené v odstavci 2 a pokud členský stát před poskytnutím předmětné podpory ad hoc navíc ověřil, že dokumentace vyhotovená příjemcem dokládá, že podpora povede alespoň k jednomu z následujících výsledků:
a)
významný nárůst rozsahu projektu či činnosti v důsledku podpory, nebo
b)
významné zvýšení celkové částky vynaložené příjemcem na projekt či činnost v důsledku podpory, nebo
c)
významné urychlení při dokončování příslušného projektu či činnosti;
d)
v případě investiční podpory ad hoc je doloženo, že bez poskytnutí podpory by daný projekt nebo daná činnost nebyly v dané venkovské oblasti jako takové realizovány nebo by bez poskytnutí podpory nebyly v dané venkovské oblasti pro příjemce dostatečně ziskové.
4. Odchylně od odstavců 2 a 3 se má za to, že opatření v podobě daňových zvýhodnění má motivační účinek, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opatření zakládá právo na podporu na základě objektivních kritérií a bez dalšího uplatnění rozhodovací pravomoci členského státu a
b)
opatření bylo přijato a vstoupilo v platnost před zahájením práce na podporovaném projektu nebo před zahájením činnosti, s výjimkou následných daňových režimů v případě, že se na činnost již vztahovaly předchozí režimy ve formě daňového zvýhodnění.
5. Odchylně od odstavců 2, 3 a 4 se motivační účinek nevyžaduje nebo se má za to, že existuje, u těchto kategorií podpory:
a)
režimy podpory na pozemkové úpravy, jsou-li splněny podmínky stanovené v článku 15 nebo článku 43 a jestliže:
i)
režim podpory zakládá právo na podporu na základě objektivních kritérií a bez dalšího uplatnění rozhodovací pravomoci členského státu a
ii)
režim podpory byl přijat a nabyl účinnosti před tím, než příjemci vznikly způsobilé náklady podle článku 15 nebo článku 43;
b)
podpora na propagační opatření ve formě publikací zaměřených na zvyšování povědomí široké veřejnosti o zemědělských produktech, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 24 odst. 2 písm. b);
c)
podpora na náhradu ztrát způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 25;
d)
podpora na odškodnění za náklady na eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a za ztráty způsobené těmito chorobami zvířat nebo škůdci rostlin, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 26 odst. 9 a 10;
e)
podpora na uhrazení nákladů na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 27 odst. 1 písm. c), d) a e);
f)
podpora na investice na zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělském podniku, v souladu s článkem 29;
g)
podpora na náhradu škod způsobených přírodními pohromami, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 30;
h)
podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 31;
i)
podpora na obnovu lesů poškozených lesními požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin, chorobami zvířat a katastrofickými událostmi a událostmi souvisejícími se změnou klimatu v souladu s čl. 34 odst. 5 písm. d), pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 34.
Článek 7
Intenzita podpory a způsobilé náklady
1. Pro účely výpočtu intenzity podpory a způsobilých nákladů se všechny použité číselné údaje uvádějí před srážkou daně nebo jiných poplatků. Způsobilé náklady musí být doloženy písemnými doklady, které jsou jasné, konkrétní a aktuální.
2. Pro podporu není způsobilá daň z přidané hodnoty (DPH) vyjma toho, je-li podle vnitrostátních předpisů týkajících se DPH neodečitatelná.
3. Je-li podpora poskytnuta jinou formou než formou grantu, stanoví se její výše jako hrubý grantový ekvivalent podpory.
4. Podpora splatná v několika splátkách se diskontuje na hodnotu v den poskytnutí podpory. Způsobilé náklady jsou diskontovány na hodnotu platnou v den poskytnutí podpory. Úrokovou sazbou, která se použije pro účely diskontování, je diskontní sazba platná v den poskytnutí podpory.
5. Je-li podpora poskytnuta formou daňového zvýhodnění, jsou jednotlivé tranše podpory diskontovány pomocí diskontních sazeb platných v různých obdobích, kdy nastala účinnost daňového zvýhodnění
6. Je-li podpora poskytnuta formou vratných záloh, které jsou vzhledem k neexistenci schválené metodiky pro výpočet jejich hrubého grantového ekvivalentu vyjádřeny procentem způsobilých nákladů, a jestliže opatření stanoví, že v případě úspěšného výsledku projektu, stanoveného na základě přiměřené a uvážlivé hypotézy, budou zálohy vráceny spolu s úroky, jejichž sazba je stanovena alespoň ve výši diskontní sazby platné v den poskytnutí podpory, lze maximální intenzitu podpory stanovenou v kapitole III navýšit o 10 procentních bodů.
Článek 8
Kumulace
1. Při zjišťování, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti stanovené v článku 4 a maximální intenzity podpory a maximální částky podpory stanovené v kapitole III, se přihlíží k celkové výši státní podpory na podpořenou činnost, projekt nebo podnik.
2. Jestliže se financování z prostředků Unie, které centrálně spravují orgány, agentury, společné podniky a jiné subjekty Unie a které není přímo ani nepřímo pod kontrolou členských států, kombinuje se státní podporou, pak se při ověřování dodržení prahových hodnot oznamovací povinnosti a maximálních intenzit a stropů podpory přihlíží pouze ke státní podpoře, a to za předpokladu, že celková výše veřejných finančních prostředků poskytnutých k úhradě týchž způsobilých nákladů nepřekračuje nejvýhodnější sazby financování stanovené v použitelných ustanoveních práva Unie.
3. Podporu, která je tímto nařízením vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy a u níž lze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s:
a)
jinou státní podporou, pokud se tato opatření týkají jiných identifikovatelných způsobilých nákladů;
b)
jinou státní podporou na úhradu týchž - částečně či plně se překrývajících - způsobilých nákladů, avšak pouze tehdy, nevede-li taková kumulace k překročení nejvyšší intenzity nebo výše podpory, která se na danou podporu použije podle tohoto nařízení.
4. Podporu, která je z oznamovací povinnosti vyňata na základě článků 18 a 45 tohoto nařízení a u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s jinou státní podporou, u níž způsobilé náklady identifikovat lze.
Podporu, u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s jinou státní podporou, u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, dokud není překročena příslušná maximální prahová hodnota pro celkové financování stanovená podle konkrétních okolností každého případu v tomto nebo jiném nařízení o blokové výjimce nebo v rozhodnutí Komise.
5. Státní podporu vyňatou podle oddílů 1, 2 a 3 kapitoly III tohoto nařízení nelze kumulovat s platbami uvedenými v čl. 81 odst. 2 a článku 82 nařízení (EU) č. 1305/2013 ohledně stejných způsobilých nákladů, pokud by taková kumulace vedla k překročení intenzity podpory nebo výše podpory stanovené v tomto nařízení.
6. Státní podporu vyňatou tímto nařízením nelze kumulovat s podporou de minimis na tytéž způsobilé náklady, pokud by taková kumulace vedla k překročení intenzity podpory nebo částky podpory stanovené v kapitole III.
7. Podporu na investice k obnově potenciálu zemědělské produkce podle čl. 14 odst. 3 písm. e) tohoto nařízení nelze kumulovat s podporou na náhradu hmotné škody podle článků 25, 26 a 30 tohoto nařízení.
8. Podporu na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů v odvětví zemědělství uvedenou v článku 19 tohoto nařízení nelze kumulovat s podporou na zakládání seskupení a organizací producentů v odvětví zemědělství uvedenou v článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Podporu na zahájení činnosti mladých zemědělců a podporu na rozvoj malých zemědělských podniků uvedenou v článku 18 tohoto nařízení nelze kumulovat s podporou na zahájení činnosti mladých zemědělců a podporou na rozvoj malých zemědělských podniků uvedenou v čl. 19 odst. 1 písm. a) bodech i) a iii) nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud by taková kumulace vedla k překročení výše podpory stanovené v tomto nařízení.
Článek 9
Zveřejňování a informování
1. Nejpozději do deseti pracovních dnů před tím, než vstoupí v platnost režim podpory, který je tímto nařízením vyňat z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, nebo před poskytnutím podpory ad hoc vyňaté tímto nařízením předají členské státy Komisi prostřednictvím internetové aplikace Komise pro oznamování v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 794/2004 souhrnné informace týkající se takové podpory ve standardizovaném formátu stanoveném v příloze II tohoto nařízení.
Do 10 pracovních dnů od přijetí těchto souhrnných informací Komise zašle členskému státu oznámení o doručení s identifikačním číslem podpory.
2. Dotyčný členský stát zajistí, aby se na kompletní internetové stránce věnované státní podpoře na celostátní nebo regionální úrovni zveřejnily:
a)
souhrnné informace uvedené v odstavci 1 nebo odkaz na ně;
b)
úplné znění každé podpory uvedené v odstavci 1, včetně změn tohoto znění, nebo odkaz umožňující přístup k úplnému znění;
c)
informace uvedené v příloze III tohoto nařízení o poskytnutí každé jednotlivé podpory, která přesahuje:
i)
60 000 EUR u příjemců v oblasti zemědělské prvovýroby;
ii)
500 000 EUR u příjemců působících v oblasti zpracování zemědělských produktů, uvádění zemědělských produktů na trh, lesnictví nebo činností, které nespadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy.
3. V případě režimů podpory ve formě daňového zvýhodnění se tyto podmínky pokládají za splněné, pokud členské státy zveřejní požadované informace o částkách jednotlivých podpor v následujících rozpětích v milionech EUR:
a)
0,06-0,5 pouze pro zemědělskou prvovýrobu;
b)
0,5-1;
c)
1 až 2;
d)
2 až 5;
e)
5 až 10;
f)
10 až 30 a
g)
30 a více.
4. Informace uvedené v odst. 2 písm. c) tohoto článku musí být uspořádány a být přístupné ve standardizovaném formátu, který je specifikován v příloze III, a musí být možné je efektivně vyhledávat a stahovat. Informace uvedené v odstavci 2 se zveřejní ve lhůtě šesti měsíců ode dne poskytnutí podpory nebo v případě podpory v podobě daňových zvýhodnění ve lhůtě jednoho roku od data, k němuž se předkládá daňové přiznání, a jsou k dispozici po dobu alespoň deseti let ode dne, kdy byla podpora poskytnuta
5. Úplné znění režimu podpory nebo podpory ad hoc uvedené v odstavci 1 musí zahrnovat zejména výslovný odkaz na toto nařízení, uvedením jeho názvu a odkazu na jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, a na zvláštní ustanovení kapitoly III, kterých se daný akt týká, nebo případně na vnitrostátní právní předpis, který zajišťuje dodržování příslušných ustanovení tohoto nařízení. Úplné znění je doplněno o prováděcí ustanovení a o změny.
6. Komise na svých internetových stránkách zveřejňuje:
a)
souhrnné informace uvedené v odstavci 1;
b)
odkazy na internetové stránky všech členských států uvedené v odstavci 2.
7. Členské státy musí dosáhnout souladu s ustanoveními odstavců 2, 3 a 4 nejpozději do dvou let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 10
Zamezení dvojímu zveřejnění
Pokud jednotlivá podpora spadá do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1305/2013 a je buď spolufinancována z EZFRV, nebo je poskytnuta jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření, mohou se členské státy rozhodnout, že informace o této podpoře nezveřejní na internetových stránkách věnovaných státním podporám uvedeným v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení, pokud bylo poskytnutí jednotlivé podpory již zveřejněno v souladu s články 111, 112 a 113 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (32). V takovém případě členský stát na internetových stránkách věnovaných státní podpoře podle čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení odkáže na internetové stránky uvedené v článku 111 nařízení (EU) č. 1306/2013.
KAPITOLA II
PROCEDURÁLNÍ NÁLEŽITOSTI
Článek 11
Odnětí výhody blokové výjimky
Pokud dotyčný členský stát poskytne podporu, která je na základě tohoto nařízení údajně vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, aniž by splňovala podmínky stanovené v kapitolách I až III, může Komise poté, co danému členskému státu umožní, aby sdělil svá stanoviska, přijmout rozhodnutí, podle nějž veškerá nebo některá budoucí opatření podpory, která dotyčný členský stát přijme a která by jinak splňovala požadavky tohoto nařízení, musí být oznámena Komisi podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Oznamovací povinnost lze omezit na některé druhy podpory, podporu poskytnutou některým příjemcům nebo podporu přijatou některými orgány dotyčného členského státu.
Článek 12
Podávání zpráv
1. Členské státy Komisi elektronicky zašlou výroční zprávu podle kapitoly III nařízení (ES) č. 794/2004 o používání tohoto nařízení za každý rok nebo každou část roku, během nichž se toto nařízení použije.
2. Výroční zpráva musí rovněž obsahovat:
a)
informace o chorobách zvířat nebo o škůdcích rostlin podle článku 26;
b)
meteorologické informace o druhu, době, relativním rozsahu a místu výskytu klimatického jevu, který lze přirovnat k přírodní pohromě, podle článku 25 nebo výskytu přírodní pohromy v odvětví zemědělství podle článku 30.
Článek 13
Kontrola
Členské státy vedou podrobné záznamy s informacemi a podklady, které jsou nezbytné k ověření, zda jsou splněny všechny podmínky stanovené v tomto nařízení. Tyto záznamy se uchovávají po dobu deseti let ode dne poskytnutí podpory ad hoc nebo ode dne, kdy byla poskytnuta poslední podpora v rámci režimu podpor. Dotčený členský stát poskytne Komisi ve lhůtě dvaceti pracovních dnů nebo v delší lhůtě, která je případně stanovena v žádosti, všechny informace a podklady, které Komise považuje za nezbytné ke kontrole uplatňování tohoto nařízení.
KAPITOLA III
KATEGORIE PODPOR
ODDÍL 1
Podpora ve prospěch MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby, zpracování zemědělských produktů a uvádění zemědělských produktů na trh
Článek 14
Podpora na investice do hmotného nebo nehmotného majetku v zemědělských podnicích, která souvisí se zemědělskou prvovýrobou
1. Podpora na investice do hmotného nebo nehmotného majetku v zemědělských podnicích, která souvisí se zemědělskou prvovýrobou, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 14 tohoto článku a v kapitole I.
2. Investice může být uskutečněna jedním nebo několika příjemci nebo se týká hmotného či nehmotného majetku používaného jedním či několika příjemci.
3. Investice sleduje alespoň jeden z těchto cílů:
a)
zlepšení celkové výkonnosti a udržitelnosti zemědělského podniku, zejména snížením výrobních nákladů nebo zlepšením a dalším rozvinutím produkce;
b)
zlepšení přírodního prostředí, hygienických podmínek nebo norem dobrých životních podmínek zvířat, pokud dotyčná investice jde nad rámec platných norem Unie;
c)
zřízení nebo zlepšení infrastruktury související s rozvojem, přizpůsobením a modernizací zemědělství, včetně přístupu k zemědělské půdě, pozemkových úprav a meliorací, dodávek a úspor energie a vody;
d)
dosažení agroenvironmentálních a klimatických cílů, včetně ochrany stavu biologické rozmanitosti druhů a přírodních stanovišť, jakož i zvýšení společenské hodnoty oblasti sítě Natura 2000 nebo jiných systémů vysoké přírodní hodnoty, jež jsou vymezeny v národních nebo regionálních programech rozvoje venkova členských států, pokud se jedná o neproduktivní investice;
e)
obnovení potenciálu produkce poškozeného přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, chorobami zvířat a škůdci rostlin a prevence škod způsobených těmito událostmi.
4. Investice může být spojena s výrobou biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů na úrovni zemědělského podniku, pokud tato výroba nepřesahuje průměrnou roční spotřebu paliv nebo energie v daném zemědělském podniku.
Pokud je investice určena na výrobu biopaliv, nemá výrobní zařízení vyšší výrobní kapacitu než ekvivalent průměrné roční spotřeby pohonných hmot v zemědělském podniku a vyrobené biopalivo se neprodává na trhu.
Pokud je investice určena na produkci tepelné energie a elektřiny z obnovitelných zdrojů v zemědělských podnicích, slouží výrobní zařízení pouze k uspokojení vlastních energetických potřeb příjemce a jejich výrobní kapacita není vyšší než ekvivalent kombinované průměrné roční spotřeby tepelné energie a elektřiny v zemědělském podniku, a to včetně domácnosti zemědělce. Prodej elektřiny do distribuční soustavy je povolen v případě, že je dodržen roční limit vlastní spotřeby.
Jestliže investici provádí více příjemců s cílem uspokojit vlastní energetické potřeby nebo potřebu biopaliv, odpovídá průměrná roční spotřeba součtu průměrné roční spotřeby všech příjemců.
Investice do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, musejí dodržovat minimální normy energetické účinnosti, pokud takové normy na vnitrostátní úrovni existují.
Investice do zařízení, která jsou primárně určena k výrobě elektřiny z biomasy, nejsou způsobilé pro podporu, pokud se nevyužívá minimální procentní podíl tepelné energie, který stanoví členské státy.
Členské státy musí pro různé typy zařízení stanovit prahovou hodnotu pro maximální podíl obilovin a jiných plodin bohatých na škrob, cukronosných plodin a olejnin využívaných na výrobu bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie musí být omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES.
5. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na výstavbu, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
e)
výdaje na neproduktivní investice spojené s cíli uvedenými v odst. 3 písm. d);
f)
v případě zavlažování náklady na investice, které splňují tyto podmínky:
i)
Komisi byl předložen plán povodí, jak se vyžaduje podle článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (33), pro celou oblast, v níž se má investice uskutečnit, jakož i pro jakékoli jiné oblasti, jejichž prostředí může být investicí ovlivněno. V příslušném programu opatření musí být upřesněna opatření, která jsou prováděna podle plánu povodí v souladu s článkem 11 uvedené směrnice a která mají význam pro odvětví zemědělství. V rámci investice musí existovat nebo být zavedeno měření vody umožňující měření spotřeby vody na úrovni podpořené investice;
ii)
investice musí vést k snížení předchozí spotřeby vody alespoň o 25 %.
V případě investic podle písmene f) však nejsou pro podporu na základě tohoto článku způsobilé investice ovlivňující útvary podzemních nebo povrchových vod, jejichž stav byl v příslušném plánu povodí určen jako horší než dobrý z důvodů souvisejících s množstvím vody, a rovněž investice vedoucí k čistému zvýšení rozlohy zavlažované plochy, jež ovlivňuje daný útvar podzemních nebo povrchových vod.
Podmínky výše uvedených bodů i) a ii) písm. f) se nepoužijí na investice do již existujících zařízení, které mají dopad pouze na energetickou účinnost, nebo na investice na stavbu nádrže nebo na investice na používání recyklované vody bez vlivu na útvar podzemních nebo povrchových vod;
g)
v případě investic na obnovu potenciálu zemědělské produkce poškozeného přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, chorobami zvířat nebo škůdci rostlin mohou způsobilé náklady zahrnovat náklady vzniklé v souvislosti s obnovou potenciálu zemědělské produkce až na úroveň, jaká existovala v době před výskytem těchto událostí;
h)
v případě investic na prevenci škod způsobených přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, chorobami zvířat nebo škůdci rostlin mohou způsobilé náklady zahrnovat náklady na konkrétní preventivní opatření.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. Od 1. ledna 2017 budou podporu související se zavlažováním vyplácet pouze členské státy, které v povodí, v němž daná investice probíhá, zajišťují příspěvek různého využití vodních zdrojů k návratnosti nákladů na vodohospodářské služby odvětvím zemědělství v souladu s první odrážkou čl. 9 odst. 1 směrnice 2000/60/ES, v příslušných případech s ohledem na sociální, environmentální a ekonomické dopady návratnosti těchto nákladů a na zeměpisné a klimatické podmínky příslušného regionu nebo příslušných regionů.
9. Podpora nesmí být poskytnuta na:
a)
nákup zemědělských výrobních práv, platebních nároků a jednoletých rostlin;
b)
výsadbu jednoletých rostlin;
c)
drenážní práce;
d)
investice za účelem dodržování norem Unie s výjimkou podpory poskytnuté mladým zemědělcům do 24 měsíců ode dne zahájení činnosti;
e)
nákup zvířat s výjimkou podpory na investice podle odst. 3 písm. e).
10. Podpora nesmí být omezena na určité zemědělské produkty, a musí být tudíž dostupná pro všechna odvětví zemědělské prvovýroby, nebo pro celé odvětví rostlinné výroby či celé odvětví živočišné výroby. Členské státy však mohou některé zemědělské produkty vyloučit kvůli nadměrné kapacitě na vnitřním trhu nebo kvůli nedostatku možností odbytu.
11. Podpora uvedená v odstavci 12 nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízení (EU) č. 1308/2013, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Unie stanovené v uvedeném nařízení.
12. Intenzita podpory je omezena na:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v ostatních regionech.
13. Míry podpory stanovené v odstavci 11 lze zvýšit o 20 procentních bodů, pokud maximální intenzita podpory nepřesáhne 90 %, v případě:
a)
mladých zemědělců nebo zemědělců, kteří zahájili činnost během pěti let před datem podání žádosti o podporu;
b)
společných investic, jako jsou skladovací zařízení využívaná skupinou zemědělců nebo zařízení pro přípravu zemědělských produktů před uvedením na trh, a integrovaných projektů zahrnujících několik opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013, včetně těch, jež souvisejí se sloučením organizací producentů;
c)
investic v oblastech čelících přírodním a jiným zvláštním omezením;
d)
operací podporovaných v rámci evropského inovačního partnerství (EIP), jako příklad lze uvést investici do nové stáje, v níž je možné otestovat nový způsob ustájení, který vyvinula operační skupina složená ze zemědělců, vědců a nevládních organizací zabývajících se dobrými životními podmínkami zvířat;
e)
investic do zlepšení přírodního prostředí, hygienických podmínek nebo norem dobrých životních podmínek zvířat, jak je uvedeno v odst. 3 písm. b), v tomto případě se zvýšená sazba stanovená v tomto odstavci použije pouze na dodatečné náklady, které jsou nezbytné k dosažení úrovně překračující rámec platných norem Unie a které nevedou ke zvýšení výrobní kapacity.
14. Co se týká neproduktivních investic uvedených v odst. 3 písm. d) a investic na obnovu potenciálu zemědělské produkce podle odst. 3 písm. e), maximální intenzita podpory nesmí přesáhnout 100 %.
U investic týkajících se preventivních opatření podle odst. 3 písm. e) nesmí maximální intenzita podpory přesáhnout 80 %. Intenzitu podpory však lze zvýšit na 100 %, je-li investice prováděna společně více než jedním příjemcem.
Článek 15
Podpora na pozemkové úpravy v zemědělství
Podpora na pozemkové úpravy v zemědělství je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v kapitole I a je poskytnuta pouze na právní a správní náklady, včetně nákladů na vyměření, a to až do výše 100 % skutečně vynaložených nákladů.
Článek 16
Podpora na investice týkající se přemístění zemědělských staveb
1. Podpora na investice týkající se přemístění zemědělských staveb je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 5 tohoto článku a v kapitole I.
2. Přemístění zemědělské stavby musí být prováděno ve veřejném zájmu.
Veřejný zájem, kterým se odůvodňuje poskytnutí podpory podle tohoto článku, je upřesněn v příslušných předpisech dotčeného členského státu.
3. Pokud přemístění zemědělské stavby spočívá v rozebrání, přenesení a novém vybudování stávajících zařízení, je intenzita podpory omezena na 100 % skutečných nákladů vynaložených na tyto činnosti.
4. Je-li výsledkem přemístění kromě rozebrání, přenesení a nového vybudování stávajících zařízení, na něž se vztahuje odstavec 3, i modernizace těchto zařízení nebo zvýšení produkční kapacity, použijí se na náklady související s modernizací zařízení nebo zvýšením produkční kapacity intenzity podpory pro investice uvedené v čl. 14 odst. 11 a 12.
Pro účely tohoto odstavce se má za to, že pouhé nahrazení stávající budovy nebo zařízení novou, současnou budovou či zařízením, aniž by došlo k podstatné změně produkce nebo technologie, nesouvisí s modernizací.
5. Maximální intenzita podpory může dosáhnout až 100 % způsobilých nákladů, pokud se přemístění týká činností v blízkosti venkovských sídel v zájmu zlepšení kvality života nebo zlepšení environmentálního profilu daného venkovského sídla.
Článek 17
Podpora na investice související se zpracováním zemědělských produktů a uváděním zemědělských produktů na trh
1. Podpora na investice do hmotného nebo nehmotného majetku související se zpracováním zemědělských produktů a uváděním zemědělských produktů na trh je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v kapitole I.
2. Investice se týká zpracování zemědělských produktů nebo uvádění zemědělských produktů na trh.
3. Investice související s produkcí biopaliv založených na potravinách nejsou podle tohoto článku způsobilé k získání podpory.
4. Investice musí být v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
5. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
6. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 5 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
7. Podpora nesmí být poskytnuta na investice k dosažení souladu s platnými normami Unie.
8. Podpora nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízení (EU) č. 1308/2013, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Unie stanovené v uvedeném nařízení.
9. Intenzita podpory nesmí přesáhnout:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období 2007-2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru HDP v EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v ostatních regionech.
10. Míry podpory stanovené v odstavci 9 lze zvýšit o 20 procentních bodů, pokud maximální intenzita podpory nepřesáhne 90 %, v případě operací:
a)
souvisejících se sloučením organizací producentů nebo
b)
podporovaných v rámci EIP.
Článek 18
Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců a rozvoj malých zemědělských podniků
1. Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců a podpora na rozvoj malých zemědělských podniků je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora je poskytována mladým zemědělcům podle definice v čl. 2 odst. 34 nebo malým zemědělským podnikům, jak jsou definovány členskými státy.
Definicí malých zemědělských podniků v členských státech je definice, která je obsažena v příslušných programech rozvoje venkova a schválena Komisí.
Členské státy stanoví horní a spodní prahovou hodnotu pro přístup k podpoře na zahájení činnosti mladých zemědělců a podpoře na rozvoj malých zemědělských podniků z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (34) nebo rovnocenné definice. Spodní prahová hodnota pro přístup k podpoře na zahájení činnosti mladých zemědělců je vyšší než horní prahová hodnota pro přístup k podpoře na rozvoj malých zemědělských podniků.
Podpora je omezena na mikropodniky a malé podniky.
3. Je-li podpora poskytnuta mladému zemědělci, který zakládá podnik ve formě právnické osoby, musí mladý zemědělec účinně a dlouhodobě vykonávat kontrolu nad danou právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení takové právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladými zemědělci, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat takovou účinnou a dlouhodobou kontrolu buď samostatně, nebo společně s jinými osobami. Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, použijí se tyto požadavky na veškeré fyzické osoby, které mají kontrolu nad touto jinou právnickou osobou.
4. Podpora je podmíněna tím, že je příslušnému orgánu dotčeného členského státu předložen podnikatelský plán, jehož provádění začne do devíti měsíců ode dne vydání rozhodnutí o poskytnutí podpory.
Podnikatelský plán popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku;
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku;
iii)
podrobné údaje o opatřeních, která jsou nutná pro rozvoj činnosti zemědělského podniku, jako jsou investice, vzdělávání, poradenství;
b)
v případě podpory na rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku;
iii)
podrobné údaje o opatřeních, včetně opatření souvisejících s rozvojem environmentální udržitelnosti a efektivního využívání zdrojů, která by mohla podpořit dosažení ekonomické životaschopnosti, například investice, vzdělávání, spolupráce.
5. V případě mladých zemědělců musí být v podnikatelském plánu podle odst. 4 písm. a) tohoto článku uvedeno, že příjemce musí odpovídat definici aktivního zemědělce uvedené v čl. 2 bodu 42 do osmnácti měsíců ode dne zahájení činnosti. Pokud však příjemce nemá odpovídající odborné dovednosti a způsobilost, aby vyhovoval zmíněné definici, má nárok na podporu, pokud se zaváže, že si tyto odborné dovednosti a způsobilost osvojí do 36 měsíců ode dne vydání rozhodnutí o poskytnutí podpory. Tento závazek musí být uveden v podnikatelském plánu.
6. Podpora se poskytuje nebo vyplácí nejméně ve dvou tranších nebo splátkách během období nejvýše pěti let.
V případě mladých zemědělců je vyplacení poslední ročního tranše podpory nebo poslední splátky podpory podmíněno náležitým prováděním podnikatelského plánu uvedeného v odst. 4 písm. a).
7. Výše podpory na mladého zemědělce vychází ze socio-ekonomické situace daného členského státu a je omezena na 70 000 EUR.
Výše podpory na malý zemědělský podnik je omezena na 15 000 EUR.
Článek 19
Podpora na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů v odvětví zemědělství
1. Podpora na zahájení činnosti seskupení a organizací producentů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Pro podporu jsou způsobilá pouze seskupení nebo organizace producentů, které byly oficiálně uznány příslušným orgánem členského státu na základě předloženého podnikatelského plánu.
3. Podpora je poskytována s výhradou povinnosti dotčeného členského státu ověřit, zda bylo do pěti let ode dne oficiálního uznání seskupení nebo organizace producentů dosaženo cílů stanovených v podnikatelském plánu uvedeném v odstavci 2.
4. Dohody, rozhodnutí a jednání ve shodě přijaté v rámci seskupení nebo organizace producentů musejí být v souladu s pravidly hospodářské soutěže použitelnými na základě článků 206 až 210 nařízení (EU) č. 1308/2013.
5. Podpora se neposkytuje:
a)
organizacím producentů, subjektům nebo institucím, jako jsou společnosti nebo družstva, jejichž cílem je řízení jednoho nebo více zemědělských podniků, a které jsou tudíž ve skutečnosti jednotlivými producenty;
b)
zemědělským sdružením, která vykonávají úkoly, jako je vzájemná podpora, pomoc a služby související s vedením hospodářství v zemědělských podnicích členů, aniž by byla zapojena do společného přizpůsobování nabídky trhu;
c)
seskupením, organizacím nebo sdružením producentů, jejichž cíle jsou neslučitelné s čl. 152 odst. 1 písm. c) a odst. 3 a článkem 156 nařízení (EU) č. 1308/2013.
6. Podpora zahrnuje tyto způsobilé náklady: náklady na nájem odpovídajících prostor, náklady na nákup kancelářského vybavení, včetně počítačového hardwaru a softwaru, náklady na administrativní pracovníky, režijní náklady a právní a správní poplatky.
V případě nákupu prostor jsou způsobilé náklady na tyto prostory omezeny do výše nákladů na pronájem za tržní cenu.
7. Podpora se poskytuje formou paušální částky vyplácené v ročních splátkách po dobu prvních pěti let ode dne, kdy byly seskupení nebo organizace producentů oficiálně uznány příslušným orgánem na základě podnikatelského plánu uvedeného v odstavci 2.
Poslední splátku členské státy vyplatí až po ověření náležitého provedení uvedeného podnikatelského plánu.
Výše podpory se postupně snižuje.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
9. Výše podpory je omezena na 500 000 EUR.
Článek 20
Podpora na účast producentů zemědělských produktů v režimech jakosti
1. Níže uvedené kategorie podpory pro producenty zemědělských produktů jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy:
a)
podpora na novou účast v režimech jakosti, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I;
b)
podpora nákladů na povinná kontrolní opatření související s režimy jakosti, která jsou prováděna podle právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů příslušným orgánem nebo jeho jménem, pokud tato podpora splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2, 4, 6, 7 a 8 tohoto článku a v kapitole I;
c)
podpora na náklady na činnosti související s průzkumem trhu, koncepcí a designem produktu a přípravou žádostí o uznání režimů jakosti, pokud tato podpora splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2, 6, 7 a 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje na následující režimy jakosti:
a)
režimy jakosti zřízené podle těchto nařízení a ustanovení:
i)
část II hlava II kapitola I oddíl 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, co se týká vína;
ii)
nařízení (EU) č. 1151/2012;
iii)
nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (35);
iv)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (36);
v)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 251/2014 (37);
b)
režimy jakosti zemědělských produktů, včetně systémů certifikace zemědělských podniků, jež byly členskými státy uznány jako režimy, které splňují tato kritéria:
i)
zvláštnost konečného produktu v rámci těchto režimů jakosti je odvozena z jednoznačných povinností zaručit
-
zvláštní vlastnosti produktu nebo
-
zvláštní zemědělské nebo produkční metody nebo
-
jakost konečného produktu, která jde významně nad rámec norem pro obchodní komodity týkajících se veřejného zdraví, zdraví zvířat nebo rostlin, dobrých životních podmínek zvířat či ochrany životního prostředí;
ii)
režim jakosti musí být otevřen všem producentům;
iii)
režim jakosti musí zahrnovat závazné specifikace konečného produktu a dodržování těchto specifikací musejí ověřovat orgány veřejné moci nebo nezávislý kontrolní orgán;
iv)
režim jakosti musí být transparentní a zajišťovat úplnou zpětnou vysledovatelnost zemědělských produktů;
c)
dobrovolné systémy certifikace zemědělských produktů, které byly dotčeným členským státem uznány jako systémy, které splňují požadavky stanovené ve sdělení Komise s názvem Obecné zásady osvědčených postupů EU k dobrovolným systémům certifikace pro zemědělské produkty a potraviny (38).
3. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) se poskytuje producentům zemědělských produktů jako roční pobídková platba, jejíž výše se určuje podle úrovně fixních nákladů vyplývajících z účasti v režimech jakosti.
4. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) a b) nesmí být poskytnuta na náklady na kontroly, které provádí samotný příjemce, nebo v případě, že právní předpisy Unie stanoví, že náklady na kontroly mají hradit producenti zemědělských produktů a jejich seskupení, aniž by byla stanovena skutečná výše nákladů.
5. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) se poskytuje nejvýše na pět let a je omezena na 3 000 EUR na příjemce na rok.
6. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
7. Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) a c) nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) a c) se vyplácí subjektu, který odpovídá za kontrolní opatření, poskytovateli výzkumu nebo konzultačních služeb.
8. Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) a c) je omezena na 100 % skutečně vynaložených nákladů.
Článek 21
Podpora na předávání znalostí a informační akce
1. Podpora na předávání znalostí a informační akce je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstrační činnosti a informační akce.
Podpora může zahrnovat rovněž krátkodobé výměny řídících pracovníků zemědělských podniků a návštěvy zemědělských podniků.
Podpora na demonstrační činnosti může zahrnovat příslušné investiční náklady.
3. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na organizování odborného vzdělávání, činností v oblasti získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstračních činností nebo informačních akcí;
b)
cestovní výlohy, náklady na ubytování a diety účastníků;
c)
náklady na zajištění zástupu v zemědělském podniku během nepřítomnosti účastníka;
d)
v případě demonstračních projektů s ohledem na investice:
i)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
ii)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
iii)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v bodech i) a ii) jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle bodů i) a ii);
iv)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek.
4. Náklady uvedené v odst. 3 písm. d) jsou způsobilé pouze v rozsahu, v němž byly využity pro demonstrační projekt a během doby trvání demonstračního projektu.
Za způsobilé se považují pouze odpisy odpovídající životnímu cyklu demonstračního projektu vypočítané na základě obecně uznávaných účetních zásad.
5. Podpora uvedená v odst. 3 písm. a) a c) nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora uvedená v odst. 3 písm. a) a c) se vyplácí subjektu zajišťujícímu předávání znalostí a informační akce.
6. Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační akce mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a pravidelného školení.
Činnosti uvedené v odstavci 2 mohou vykonávat seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost.
7. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
Vykonávají-li činnosti uvedené v odstavci 2 seskupení a organizace producentů, nesmí být členství v těchto seskupeních nebo organizacích podmínkou přístupu k těmto činnostem.
Jakýkoliv příspěvek nečlena na správní náklady dotyčného seskupení nebo organizace producentů musí být omezen na náklady na provádění činností uvedených v odstavci 2.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
V případě demonstračních projektů uvedených v odst. 3 písm. d) je maximální výše podpory omezena na 100 000 EUR na tři daňová období.
Článek 22
Podpora na poradenské služby
1. Podpora na poradenské služby je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora je navržena s cílem pomoci podnikům působícím v odvětví zemědělství a mladým zemědělcům využívat poradenské služby ke zlepšení hospodářského a environmentálního profilu jejich podniku nebo investice, stejně jako ke zvýšení šetrnosti a odolnosti jejich podniku nebo investice vůči klimatu.
3. Poradenství je spojeno alespoň s jednou prioritou Unie v oblasti rozvoje venkova v souladu s článkem 5 nařízení (EU) č. 1305/2013 a zahrnuje nejméně jeden z těchto prvků:
a)
povinnosti vyplývající z povinných požadavků na hospodaření nebo norem dobrého zemědělského a environmentálního stavu stanovených v kapitole I hlavy VI nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
případně zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, jak je stanoveno v hlavě III kapitole 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, a udržování zemědělských ploch podle čl. 4 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení;
c)
opatření zaměřená na modernizaci, zvyšování konkurenceschopnosti, integraci odvětví, inovace, tržní orientaci a podporu podnikání;
d)
požadavky stanovené členskými státy za účelem provedení čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES;
e)
požadavky stanovené členskými státy za účelem uplatňování článku 55 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 (39), a zejména dodržování obecných zásad integrované ochrany rostlin podle článku 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES (40);
f)
případně normy bezpečnosti práce nebo bezpečnostní normy spojené se zemědělským podnikem;
g)
specifické poradenství pro zemědělce, kteří poprvé zahajují činnost, včetně poradenství o ekonomické a environmentální udržitelnosti.
4. Poradenství může zahrnovat rovněž jiné záležitosti než záležitosti uvedené v odstavci 3 tohoto článku týkající se zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, biologické rozmanitosti a ochrany vod, jak je stanoveno v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo spojené s hospodářským a environmentálním profilem zemědělského podniku, včetně aspektů konkurenceschopnosti. To může zahrnovat poradenství týkající se rozvoje krátkých dodavatelských řetězců, ekologického zemědělství a zdravotních aspektů chovu zvířat.
5. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí poskytovateli poradenských služeb.
6. Poskytovatelé poradenských služeb mají příslušné zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců, zkušeností s poradenstvím a jsou hodnověrné, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství.
Poradenské služby mohou poskytovat seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost.
Při poskytování poradenství dodržuje poskytovatel poradenské služby povinnosti týkající se nezveřejňování informací uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
7. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
Poskytují-li poradenské služby seskupení a organizace producentů, nesmí být členství v těchto seskupeních nebo organizacích podmínkou přístupu ke službě.
Jakýkoliv příspěvek nečlena na správní náklady dotyčného seskupení nebo organizace musí být omezen na náklady na poskytování dané poradenské služby.
8. Výše podpory je omezena na 1 500 EUR na poradenskou službu.
Článek 23
Podpora na zástup v zemědělském podniku
1. Podpora na zástup v zemědělském podniku je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 5 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora pokrývá skutečné náklady vzniklé z důvodu zastupování zemědělce nebo fyzické osoby, která je členem jeho domácnosti, nebo zaměstnance zemědělského podniku při jejich nepřítomnosti z důvodu nemoci, včetně nemoci jejich dítěte, dovolených, mateřské a rodičovské dovolené, nebo v případě úmrtí.
3. Celková doba zastupování, na které se vztahuje podpora, je omezena na 3 měsíce na příjemce na rok, s výjimkou zástupu za mateřskou a rodičovskou dovolenou, která je omezena na šest měsíců.
4. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora se vyplácí poskytovateli služby zástupu v zemědělském podniku.
Zástup v zemědělském podniku mohou zajišťovat seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost. V takovém případě nesmí být podmínkou přístupu k dané službě členství v daném seskupení nebo organizaci.
5. Intenzita podpory je omezena na 100 % skutečně vynaložených nákladů.
Článek 24
Podpora na propagační opatření týkající se zemědělských produktů
1. Podpora na propagační opatření týkající se zemědělských produktů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole 1.
2. Podpora pokrývá náklady na:
a)
organizování soutěží, výstav nebo veletrhů a účast na nich;
b)
publikace, které mají zvýšit informovanost širší veřejnosti o zemědělských produktech.
3. Publikace uvedené v odst. 2 písm. b) nesmí odkazovat na určitý podnik, obchodní značku nebo původ.
Toto omezení se však nevztahuje na odkaz na původ zemědělských produktů zahrnutých v:
a)
režimech jakosti podle čl. 20 odst. 2 písm. a), pokud tento odkaz přesně odpovídá označení, které je Unií chráněno;
b)
režimech jakosti podle čl. 20 odst. 2 písm. b) a c), je-li odkaz na původ ve sdělení vedlejší.
4. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady na organizování soutěží, veletrhů a výstav a účast na nich podle odst. 2 písm. a):
a)
náklady na účast;
b)
náklady na dopravu a náklady na přepravu zvířat;
c)
náklady na publikace a internetové stránky informující o akci;
d)
pronájem výstavních prostor a stánků a náklady na jejich instalaci a rozebrání;
e)
symbolické ceny do hodnoty 1 000 EUR na cenu a vítěze soutěže.
5. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady na publikace, které mají zvýšit informovanost širší veřejnosti o zemědělských produktech, podle odst. 2 písm. b):
a)
náklady na zveřejnění v tištěných nebo elektronických médiích, internetové stránky a spoty v elektronických médiích, televizních nebo rozhlasových stanicích s věcnými informacemi o příjemcích podpory z daného regionu nebo o producentech daného zemědělského produktu, pokud jsou informace neutrální a pokud všichni dotyční příjemci mají rovnou příležitost být v publikaci představeni;
b)
náklady na šíření vědeckých poznatků a věcných informací o:
i)
režimech jakosti podle čl. 20 odst. 2, k nimž mají přístup zemědělské produkty z jiných členských států a třetích zemí;
ii)
generických zemědělských produktech, jejich nutričních výhodách a jejich navrhovaném použití.
6. Podpora se poskytuje:
a)
ve formě věcného plnění nebo
b)
na základě úhrady skutečných nákladů vynaložených příjemcem.
Je-li podpora poskytována ve formě věcného plnění, nezahrnuje přímé platby příjemcům, ale vyplácí se subjektu provádějícímu propagační opatření.
Propagační opatření mohou provádět seskupení producentů či jiné organizace bez ohledu na velikost.
Podpora na symbolické ceny podle odst. 4 písm. e) je subjektu provádějícímu propagační opatření vyplacena pouze tehdy, byla-li cena skutečně udělena, a po předložení dokladu o jejím udělení.
7. Podpora na propagační opatření je dostupná všem způsobilým podnikům v dotyčné oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
Je-li propagační opatření prováděno seskupeními a organizacemi producentů, nesmí být účast podmíněna členstvím v těchto seskupeních či organizacích a případné příspěvky v podobě správních poplatků pro seskupení nebo organizaci jsou omezeny na náklady na provádění propagačních opatření.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 25
Podpora na náhradu škod způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě
1. Podpora na odškodnění MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby za škody způsobené nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora poskytovaná podle tohoto článku je podmíněna tím, že:
a)
příslušný orgán daného členského státu oficiálně uznal daný jev za nepříznivý klimatický jev, který může být přirovnán k přírodní pohromě,
b)
existuje přímá příčinná vazba mezi nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, a škodou vzniklou podniku.
3. Podpora se vyplácí přímo dotčenému podniku nebo seskupení producentů a organizaci, jichž je tento podnik členem.
Je-li podpora vyplacena seskupení producentů a organizaci, nesmí výše podpory přesáhnout částku, pro niž je daný podnik způsobilý.
4. Režimy podpory musí být zavedeny do tří let ode dne výskytu nepříznivého klimatického jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Podpora se vyplácí do čtyř let od tohoto data.
5. Způsobilé náklady se rovnají škodě, která vznikla v přímém důsledku nepříznivého klimatického jevu, který lze přirovnat k přírodní pohromě podle hodnocení veřejného orgánu nebo nezávislého odborníka uznaného orgánem poskytujícím podporu nebo pojišťovnou.
Škoda zahrnuje:
a)
ztrátu příjmu kvůli úplnému nebo částečnému zničení zemědělské produkce a výrobních prostředků uvedených v odstavci 6;
b)
hmotnou škodu uvedenou v odstavci 7.
6. Ztráta příjmu se vypočítá tak, že se
a)
výsledek vynásobení množství zemědělských produktů vyprodukovaných v roce, kdy došlo k nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nebo v každém následujícím roce ovlivněném celkovým nebo částečným zničením výrobních prostředků průměrnou prodejní cenou obdrženou během uvedeného roku
odečte od
b)
výsledku vynásobení průměrného ročního množství zemědělských produktů vyprodukovaných v období tří let předcházejících nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nebo vynásobení tříletého průměru založeného na období pěti let předcházejících nepříznivému klimatickému jevu, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota produkce, průměrnou obdrženou prodejní cenou.
Toto snížení lze vypočítat buď na úrovni roční produkce zemědělského podniku, nebo na úrovni plodin nebo na úrovni hospodářských zvířat.
Tuto částku lze zvýšit o další náklady, které příjemci vznikly kvůli nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Tato částka se sníží o veškeré náklady, které v důsledku nepříznivého klimatického jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nebyly vynaloženy.
K výpočtu zemědělské produkce příjemce lze použít indexy, pokud použitý způsob výpočtu umožňuje stanovit skutečnou ztrátu příjemce v daném roce.
7. Hmotná škoda na majetku, například budovách zemědělského podniku, vybavení, strojním zařízení, zásobách a výrobních prostředcích způsobená nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, se vypočítá podle nákladů na opravu nebo podle ekonomické hodnoty dotčeného majetku před výskytem nepříznivého klimatického jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Tato škoda nesmí být vyšší než náklady na opravu nebo snížení reálné tržní hodnoty způsobené pohromou, tedy než rozdíl mezi hodnotou majetku bezprostředně před nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnání k přírodní pohromě, a bezprostředně po něm.
Pokud se snížení příjmu příjemce uvedené v odstavci 6 vypočítá na základě úrovně plodin nebo hospodářských zvířat, lze vzít v úvahu pouze hmotnou škodu související s danou plodinou nebo hospodářskými zvířaty.
8. Výpočet škody způsobené nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, se provádí na úrovni jednotlivého příjemce.
9. Podpora poskytnutá podle tohoto článku se sníží o 50 %, pokud není poskytnuta příjemcům, kteří uzavřeli pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí a týkající se statisticky nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu, na nějž se pojištění vztahuje.
10. Podpora a případné další platby obdržené za účelem odškodnění za ztráty, včetně plateb na základě jiných vnitrostátních opatření nebo opatření Unie či pojistných smluv, které se vztahují na škody, s ohledem na něž byla poskytnuta podpora, jsou omezeny na 80 % způsobilých nákladů.
V oblastech čelících přírodním omezením se intenzita podpory může zvýšit na 90 %.
Článek 26
Podpora na náklady na prevenci, tlumení a eradikaci chorob zvířat a škůdců rostlin a podpora na náhradu škody způsobené chorobami zvířat nebo škůdci rostlin
1. Podpora pro MSP působící v oblasti zemědělské prvovýroby na náklady na prevenci, tlumení a eradikaci chorob zvířat nebo škůdců rostlin a podpora na odškodnění těchto podniků za ztráty způsobené těmito chorobami zvířat nebo škůdci rostlin je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 13 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora se vyplácí pouze:
a)
ve vztahu k chorobám zvířat nebo škůdcům rostlin, s ohledem na něž existují právní nebo správní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní nebo správní předpisy, a
b)
jako součást:
i)
veřejného programu pro prevenci, tlumení nebo eradikaci dotyčné choroby zvířat nebo škůdce rostlin na úrovni Unie, na celostátní úrovni nebo na regionální úrovni, nebo
ii)
mimořádného opatření uloženého příslušným orgánem nebo
iii)
opatření za účelem eradikace nebo zabránění dalšímu šíření škůdce rostlin prováděného v souladu se směrnicí Rady 2000/29/ES.
Program a opatření uvedená v písmeni b) obsahují popis dotyčných opatření pro prevenci, tlumení nebo eradikaci.
3. Podpora se nesmí vztahovat k opatřením, s ohledem na něž právní předpisy Unie stanoví, že náklady na tato opatření má nést příjemce, ledaže jsou náklady na tato opatření zcela vyrovnány povinnými poplatky příjemců.
4. Podpora na choroby zvířat se poskytuje pouze ve vztahu k chorobám zvířat uvedeným na seznamu chorob zvířat, který sestavuje Světová organizace pro zdraví zvířat, nebo ve vztahu k chorobám zvířat a zoonózám uvedeným v příloze I a příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 652/2014 (41).
5. Podpora se vyplácí přímo dotčenému podniku nebo seskupení producentů nebo organizaci, jichž je tento podnik členem.
Je-li podpora vyplacena seskupení producentů nebo organizaci, nesmí výše podpory přesáhnout částku, pro niž je daný podnik způsobilý.
6. Režimy podpory musí být zavedeny do tří let ode dne vzniku nákladů nebo ztrát způsobených chorobou zvířat nebo škůdcem rostlin.
Podpora se vyplácí do čtyř let od tohoto data.
7. V případě preventivních opatření pokrývá podpora tyto způsobilé náklady:
a)
zdravotní kontroly;
b)
rozbory, včetně diagnóz in vitro,
c)
testy a ostatní metody depistáže, včetně testů TSE a BSE;
d)
nákup, skladování, podávání a distribuci očkovacích látek, léčivých přípravků, přípravků pro ošetření zvířat a přípravků na ochranu rostlin;
e)
preventivní porážku nebo utracení zvířat nebo odstranění živočišných produktů a rostlin a vyčištění a dezinfekce podniku a vybavení.
8. V případě opatření pro eradikaci pokrývá podpora tyto způsobilé náklady:
a)
testy a ostatní metody depistáže chorob zvířat, včetně testů TSE a BSE;
b)
nákup, skladování, podávání a distribuci očkovacích látek, léčivých přípravků, přípravků pro ošetření zvířat a přípravků na ochranu rostlin;
c)
porážku nebo utracení zvířat, jejich odstranění a zničení produktů, které s nimi souvisejí, nebo zničení rostlin, včetně případů úhynu nebo zničení v důsledku očkování nebo jiných opatření nařízených příslušnými orgány a vyčištění a dezinfekce podniku a vybavení.
9. V případě podpory na náhradu škod způsobených chorobami zvířat nebo škůdci rostlin se odškodnění vypočítává pouze na základě:
a)
tržní hodnoty poražených, utracených nebo uhynulých zvířat nebo zničených živočišných produktů nebo rostlin:
i)
v důsledku choroby zvířat nebo škůdce rostlin;
ii)
jako součást veřejného programu nebo opatření podle odst. 2 písm. b).
Tržní hodnota se stanoví na základě hodnoty zvířat, produktů a rostlin bezprostředně před vznikem nebo potvrzením podezření na výskyt choroby zvířat nebo škůdce rostlin.
b)
ušlých příjmů v důsledku uložené karantény a obtíží při doplňování stavů nebo opětovné výsadbě nebo obtíží při povinném střídání plodin uloženém jako součást veřejného programu nebo opatření jsou podle odst. 2 písm. b).
Tato částka se sníží o náklady, které nebyly přímo vynaloženy v důsledku choroby zvířat nebo škůdce rostlin, které by příjemce jinak hradil.
10. Podpora na náhradu škod způsobených chorobami zvířat nebo škůdci rostlin je omezena na náklady a škodu způsobenou chorobami zvířat a škůdci rostlin, v jejichž případě příslušný orgán:
a)
v případě choroby zvířat úředně uznal ohnisko nebo
b)
v případě škůdců rostlin úředně potvrdil jejich výskyt.
11. Podpora související se způsobilými náklady uvedenými v odstavcích 7 a 8 se poskytuje jako věcné plnění a vyplácí se poskytovateli prevenčních a eradikačních opatření.
Odchylně od prvního pododstavce tohoto pododstavce lze podporu související se způsobilými náklady uvedenými v následujících odstavcích poskytnout přímo příjemci jako náhradu skutečných nákladů, které vynaložil:
a)
odst. 7 písm. d) a odst. 8 písm. b) v případě chorob zvířat nebo škůdců rostlin a
b)
odst. 7 písm. e) a odst. 8 písm. c) v případě škůdců rostlin a pro vyčištění a dezinfekci zemědělského podniku a zařízení.
12. Jednotlivá podpora se neposkytuje, pokud se zjistí, že chorobu zvířat nebo nákazu škůdcem rostlin způsobil příjemce záměrně nebo svou nedbalostí.
13. Podpora a jakékoli další platby obdržené příjemcem, včetně plateb na základě jiných vnitrostátních opatření nebo opatření Unie či pojistných smluv, které se vztahují na tytéž způsobilé náklady, které jsou uvedeny v odstavcích 7, 8 a 9 jsou omezeny na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 27
Podpory odvětví živočišné výroby a podpora na mrtvá hospodářská zvířata
1. Níže uvedená podpora pro chovatele zvířat je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku a v kapitole I:
a)
podpora až do výše 100 % administrativních nákladů na zřízení a vedení plemenných knih;
b)
podpora až do výše 70 % nákladů na testy provedené třetími stranami nebo jejich jménem za účelem určení genetické jakosti nebo užitkovosti hospodářských zvířat, kromě kontrol prováděných vlastníkem hospodářských zvířat a běžných kontrol jakosti mléka;
c)
podpora až do výše 100 % nákladů na odklizení mrtvých hospodářských zvířat a 75 % nákladů na neškodné odstranění těchto mrtvých hospodářských zvířat, nebo podpora až do výše rovnocenné intenzity podpory na náklady na pojistné, které zemědělci zaplatili za pojistnou ochranu vztahující se na náklady na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat;
d)
podpora až do výše 100 % nákladů na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat, je-li podpora financována z poplatků nebo povinných příspěvků určených na financování neškodného odstranění mrtvých hospodářských zvířat, jestliže jsou takové poplatky nebo příspěvky omezeny na odvětví masa a přímo tomuto odvětví uloženy;
e)
podpora ve výši 100 % na náklady na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat v případech, kdy existuje povinnost provést na dotyčných mrtvých hospodářských zvířatech testy TSE nebo v případě vzniku ohniska choroby podle čl. 26 odst. 4.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. c), d) a e) je podmíněna existencí konzistentního monitorovacího programu, který zajišťuje bezpečné odstranění veškerých mrtvých hospodářských zvířat v daném členském státě.
Podpora na náklady na pojistné, které zemědělci zaplatili za pojistnou ochranu vztahující se na náklady na odklizení a neškodné odstranění mrtvých hospodářských zvířat podle odst. 1 písm. c) tohoto článku, splňuje podmínky stanovené v čl. 28 odst. 2.
3. Podpora je věcná a nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Pro usnadnění správy podpor uvedených v odst. 1 písm. c), d) a e) lze podporu vyplatit hospodářským subjektům, které:
a)
působí v odvětvích navazujících na činnost podniků působících v odvětví živočišné výroby a
b)
poskytují služby spojené s odklizením a neškodným odstraněním mrtvých hospodářských zvířat.
Článek 28
Podpora na platby pojistného
1. Podpora poskytnutá MSP působícím v oblasti zemědělské prvovýroby na platby pojistného je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora nesmí:
a)
představovat překážku pro fungování vnitřního trhu s pojišťovacími službami;
b)
být omezena na pojištění nabízené jedinou pojišťovnou nebo jednou skupinou společností;
c)
být podmíněna tím, aby byla pojišťovací smlouva uzavřena se společností usazenou v dotyčném členském státě.
3. Pojištění se vztahuje na ztráty způsobené kterýmkoli z následujících faktorů:
a)
přírodními pohromami;
b)
nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, a jinými nepříznivými klimatickými jevy;
c)
chorobami zvířat nebo škůdci rostlin;
d)
chráněnými druhy zvířat.
4. Pojištění:
a)
kompenzuje pouze náklady na náhradu ztrát uvedených v odstavci 3;
b)
nevyžaduje ani neurčuje druh nebo množství budoucí zemědělské produkce.
5. Členské státy mohou omezit částku pojistného, které je způsobilé pro podporu, použitím příslušných stropů.
6. Intenzita podpory je omezena na 65 % nákladů na pojistné.
ODDÍL 2
Podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělských podnicích
Článek 29
Podpora na investice ve prospěch zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělských podnicích
1. Podpora na investice určené k zachování kulturního a přírodního dědictví, které se nachází v zemědělském podniku, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole 1.
2. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu.
3. Podpora je poskytována na kulturní a přírodní dědictví ve formě přírodních krajin a staveb, které jsou příslušnými orgány veřejné moci v daném členském státě oficiálně uznány jako kulturní nebo přírodní dědictví.
4. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady určené na zachování kulturního a přírodního dědictví:
a)
náklady na investice do hmotného majetku;
b)
aktivovatelné výkony.
5. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
6. Podpora na výkony, které lze aktivovat v rozvaze, je omezena na 10 000 EUR ročně.
ODDÍL 3
Podpora určená k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami
Článek 30
Podpora určená k náhradě škod způsobených v odvětví zemědělství přírodními pohromami
1. Režimy podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňují podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora poskytovaná podle tohoto článku je podmíněna tím, že:
a)
příslušný orgán členského státu úředně uznal událost jako přírodní pohromu a
b)
existuje přímá příčinná souvislost mezi přírodní pohromou a škodou, která podniku vznikla.
3. Podpora se vyplácí přímo dotčenému podniku nebo seskupení producentů nebo organizaci, jichž je tento podnik členem.
Je-li podpora vyplacena seskupení producentů a organizaci, nesmí výše podpory přesáhnout částku, pro niž je daný podnik způsobilý.
4. Režimy podpory související s konkrétní přírodní pohromou musí být zavedeny do tří let ode dne výskytu přírodní pohromy.
Podpora se vyplácí do čtyř let od tohoto data.
5. Způsobilými náklady jsou škody, které vznikly jako přímý důsledek přírodní pohromy a které stanoví buď orgán veřejné moci, nebo nezávislý odborník uznaný orgánem poskytujícím podporu nebo pojišťovna.
Tyto škody mohou zahrnovat:
a)
hmotné škody na majetku, například budovách, zařízení, strojním vybavení, zásobách a výrobních prostředcích;
b)
ušlé příjmy v důsledku úplného nebo částečného zničení zemědělské produkce a výrobních prostředků.
Škoda se vypočítá na úrovni jednotlivého příjemce.
6. Při výpočtu hmotné škody se vychází z nákladů na opravu nebo z ekonomické hodnoty daného aktiva před pohromou. Škoda nesmí být vyšší než náklady na opravu nebo snížení reálné tržní hodnoty způsobené pohromou, tedy než rozdíl mezi hodnotou aktiva bezprostředně před pohromou nebo bezprostředně po ní.
7. Ztráta příjmu se vypočítá tak, že se
a)
výsledek vynásobení množství zemědělských produktů vyprodukovaných v roce, kdy došlo k přírodní pohromě, nebo v každém následujícím roce ovlivněném celkovým nebo částečným zničením výrobních prostředků průměrnou prodejní cenou obdrženou během uvedeného roku
odečte od
b)
výsledku vynásobení průměrného ročního množství zemědělských produktů vyprodukovaných v období tří let předcházejících přírodní pohromě, nebo vynásobení tříletého průměru založeného na období pěti let předcházejících nepříznivému klimatickému jevu, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota produkce, průměrnou obdrženou prodejní cenou.
Tuto částku lze zvýšit o další náklady, které příjemci vznikly kvůli nepříznivému klimatickému jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě.
Částka se sníží o veškeré náklady, které kvůli pohromě nebyly vynaloženy.
K výpočtu roční zemědělské produkce příjemce lze použít indexy, pokud použitý způsob výpočtu umožňuje stanovit skutečnou ztrátu příjemce v daném roce.
8. Podpora a případné další obdržené platby za účelem náhrady škody, včetně plateb na základě pojistných smluv, jsou omezeny na 100 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 4
Podpora výzkumu a vývoje v odvětvích zemědělství a lesnictví
Článek 31
Podpora výzkumu a vývoje v odvětví zemědělství a lesnictví
1. Podpora na výzkum a vývoj v odvětvích zemědělství a lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpořený projekt je v zájmu všech podniků působících v dotyčném odvětví nebo pododvětví zemědělství či lesnictví.
3. Přede dnem zahájení podpořeného projektu musí být na internetu zveřejněny tyto informace:
a)
skutečnost, že má být realizován podpořený projekt;
b)
cíle podpořeného projektu;
c)
přibližné datum zveřejnění očekávaných výsledků podpořeného projektu;
d)
místo zveřejnění očekávaných výsledků podpořeného projektu na internetu;
e)
údaj, že výsledky podpořeného projektu jsou k dispozici všem podnikům působícím v odvětví zemědělství nebo lesnictví nebo příslušném pododvětví zdarma.
4. Výsledky podporovaného projektu musí být dostupné na internetu ode dne ukončení podporovaného projektu nebo ode dne, kdy byly informace o výsledcích tohoto projektu poskytnuty členům určité konkrétní organizace, podle toho, co nastane dříve. Výsledky zůstanou dostupné na internetu po dobu nejméně pěti let ode dne ukončení podpořeného projektu.
5. Podpora se poskytuje přímo výzkumným organizacím a organizacím šířícím znalosti.
Podpora nezahrnuje platby podnikům působícím v odvětví zemědělství na základě ceny zemědělských produktů.
6. Způsobilé náklady jsou tyto:
a)
osobní náklady na výzkumné pracovníky, techniky a další pomocné zaměstnance v míře, v níž byli zaměstnáni na projektu;
b)
náklady na nástroje a vybavení v rozsahu a po dobu, kdy jsou využívány pro účely projektu. Pokud nejsou tyto nástroje a vybavení používány v rámci projektu po celou dobu své životnosti, jsou za způsobilé náklady považovány pouze odpisy za dobu trvání projektu vypočítané na základě obecně uznávaných účetních postupů;
c)
náklady na budovy a pozemky v rozsahu a po dobu, kdy jsou využívány pro účely projektu. U budov jsou způsobilými náklady pouze odpisy za dobu trvání projektu vypočítané na základě obecně uznávaných účetních postupů. U pozemků jsou za způsobilé náklady považovány náklady na obchodní převod nebo skutečné investiční náklady;
d)
náklady na smluvní výzkum, poznatky a patenty zakoupené nebo pořízené v rámci licence z vnějších zdrojů za tržních podmínek a rovněž náklady na poradenské a rovnocenné služby využité výlučně pro účely projektu;
e)
dodatečné režijní a ostatní provozní výdaje, včetně nákladů na materiál, dodávky a podobné produkty, které vznikly přímo v důsledku provádění projektu.
7. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 5
Podpora ve prospěch lesnictví
Článek 32
Podpora na zalesňování a zakládání lesů
1. Podpora na zalesňování a zakládání lesů poskytovaná veřejným a soukromým vlastníkům půdy a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 16 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď:
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. V případě zalesňování půdy ve vlastnictví státu je podpora poskytnuta pouze tehdy, pokud subjektem, který tuto půdu obhospodařuje, je soukromý subjekt nebo obec.
5. Omezení týkající se vlastnictví lesů uvedená v odstavci 4 se nevztahují na tropické nebo subtropické lesy a na zalesněné oblasti na území Azorských ostrovů, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moři a francouzských zámořských departementů.
6. Podpora se poskytuje na zalesnění a založení lesa na zemědělských i nezemědělských pozemcích.
7. Podpora na zalesnění a založení lesa pokrývá náklady na založení a roční prémii na hektar.
Podpora na zalesnění a založení lesa může zahrnovat investiční operace.
Podpora na zalesnění půdy ve vlastnictví orgánů veřejné moci nebo na rychle rostoucí stromy zahrnuje pouze náklady na založení.
8. Podpora na zalesnění a založení lesa související s investičními operacemi pokrývá následující způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek;
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů nebo rovnocenného nástroje.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
9. Investiční operace jsou v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investičních operací, které vyžadují posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
10. Způsobilé mohou být následující náklady na založení:
a)
náklady na výsadbový a rozmnožovací materiál;
b)
náklady na výsadbu a náklady přímo související s výsadbou;
c)
náklady na další související operace, například skladování a ošetření sazenic potřebným materiálem pro prevenci a ochranu;
d)
náklady na opětovnou výsadbu v prvním roce zalesňování.
11. Roční prémie na hektar pokrývá uhrazení ušlých příjmů zemědělce a náklady na údržbu, včetně první a poslední probírky, a vyplácí se nejvýše po dobu dvanácti let od data poskytnutí podpory.
12. Podpora se neposkytuje na výsadbu těchto stromů:
a)
rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích;
b)
vánočních stromků nebo
c)
rychle rostoucích stromů pěstovaných pro výrobu energie.
13. Vysázené druhy musí být přizpůsobené podmínkám životního prostředí a klimatickým podmínkám dotyčné oblasti a musí splňovat minimální environmentální požadavky.
14. V oblastech, v nichž je zalesňování obtížné kvůli nepříznivým půdním a klimatickým podmínkám, může být podpora poskytnuta na výsadbu jiných víceletých druhů dřevin, jako jsou keře nebo křoviny vhodné pro místní podmínky.
15. U příjemců podpory nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy v programech rozvoje venkova, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
16. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 33
Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy
1. Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy poskytovaná soukromým vlastníkům půdy, obcím a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 11 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy pokrývá náklady na založení a roční prémii na hektar.
Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy může zahrnovat investiční operace.
5. Podpora pro zemědělsko-lesnické systémy související s investičními operacemi pokrývá následující způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek;
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů nebo rovnocenného nástroje.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
6. Investiční operace jsou v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investičních operací, které vyžadují posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
7. Způsobilé mohou být následující náklady na založení:
a)
náklady na založení zemědělsko-lesnického systému výsadbou stromů, včetně nákladů na výsadbový materiál, výsadbu, skladování a ošetřování sazenic potřebným materiálem pro prevenci a ochranu;
b)
náklady na založení zemědělsko-lesnického systému přeměnou stávajících lesů nebo jiných zalesněných ploch, včetně nákladů na pokácení stromů, prosekání, prořezání a ochranu před pasoucími se zvířaty;
c)
ostatní náklady přímo související se založením zemědělsko-lesnického systému, například náklady na studie proveditelnosti, plány založení systému, rozbor půdy, její přípravu a ochranu;
d)
náklady na zavlažování a ochranu silvopastorálního, zejména pastevního systému;
e)
náklady na nezbytné ošetření související se založením zemědělsko-lesnického systému, včetně zavlažování a stříhání,
f)
náklady na opětovnou výsadbu v prvním roce po založení zemědělsko-lesnického systému.
8. Roční prémie na hektar pokrývá náklady na údržbu zemědělsko-lesnického systému a vyplácí se nejvýše po dobu pěti let ode dne poskytnutí podpory.
Způsobilé náklady na údržbu se mohou týkat existujících pásů stromů, pletí, prořezávání a prosekávání a ochranných opatření a investic, například plotů nebo individuálních ochranných tubusů.
9. Členské státy určí maximální počet stromů vysázených na hektar s přihlédnutím k:
a)
místním půdním, klimatickým a environmentálním podmínkám;
b)
druhům lesních porostů a
c)
potřebě zajistit udržitelné zemědělské využití půdy.
10. U příjemců podpory nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
11. Maximální intenzita podpory je omezena na:
a)
80 % způsobilých nákladů u investičních operací a nákladů na založení uvedených v odstavcích 5 a 7 a
b)
100 % roční prémie uvedené v odstavci 8.
Článek 34
Podpora na ochranu lesů před lesními požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které lze přirovnat k přírodní pohromě, jinými nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin, chorobami zvířat a katastrofickými událostmi a na obnovu lesů po těchto událostech
1. Podpora na ochranu lesů před lesními požáry, přírodními pohromami, nepříznivými klimatickými jevy, které lze přirovnat k přírodní pohromě, jinými nepříznivými klimatickými jevy, škůdci rostlin, katastrofickými událostmi a jevy souvisejícími se změnou klimatu podle článku 24 nařízení (EU) č. 1305/2013 a na obnovu poškozených lesů poskytnutá soukromým a veřejným vlastníkům lesů a jiným soukromoprávním a veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 písm. b) nebo případně čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 12 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Pro podporu na prevenci požárů jsou způsobilé pouze lesní oblasti považované podle plánu na ochranu lesů, který vyhotoví členské státy, za oblasti se středním nebo vysokým rizikem lesního požáru.
5. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
vybudování ochranné infrastruktury;
b)
místní preventivní činnosti v malém měřítku zaměřené proti požárům nebo jiným přírodním nebezpečím, včetně využívání pastvy dobytka;
c)
zřizování a zlepšování zařízení ke sledování lesních požárů, škůdců a chorob zařízení ke komunikaci o nich;
d)
obnovu potenciálu lesa poškozeného v důsledku lesních požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodním pohromám, jiných klimatických jevů, škůdců rostlin, katastrofických událostí nebo událostí souvisejících se změnou klimatu.
6. Podpora může pokrývat náklady na údržbu protipožárních pruhů.
7. Podpora se neposkytuje na činnosti související ze zemědělstvím vykonávané v oblastech, na něž se vztahují agroenvironmentální závazky.
8. V případě obnovy potenciálu lesa podle odst. 5 písm. d) je podpora podmíněna úředním uznáním ze strany příslušných orgánů dotčeného členského státu, že:
a)
došlo k výskytu lesních požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodním pohromám, jiných klimatických jevů, škůdců rostlin, katastrofických událostí nebo událostí souvisejících se změnou klimatu, a
b)
událost uvedená v písmeni a) tohoto odstavce, včetně opatření přijatých v souladu se směrnicí 2000/29/ES k eradikaci nebo zastavení škůdce rostlin, zapříčinila zničení nejméně 20 % příslušného lesnického potenciálu.
9. V případě podpory na ochranu lesů před škůdci rostlin musí být riziko výskytu škůdce doloženo vědeckými důkazy a uznáno veřejnou vědeckou organizací.
V programu rozvoje venkova daného členského státu musí být uveden seznam druhů škodlivých organismů, které mohou mít za následek výskyt škůdců v daném členském státě.
10. Podporované činnosti nebo projekty musí být v souladu s plánem na ochranu lesů, který vypracují členské státy.
U příjemců podpory nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993, s podrobným rozvedením cílů v oblasti prevence.
Za způsobilé mohou být považovány i jiné náklady než náklady uvedené v odstavci 5 související se zvláštnostmi odvětví lesnictví.
11. Podpora se neposkytuje na ztrátu příjmu v důsledku požárů, přírodních pohrom, nepříznivých klimatických jevů, které lze přirovnat k přírodní pohromě, jiných nepříznivých klimatických jevů, škůdců rostlin a katastrofických událostí.
12. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Podpora na způsobilé náklady uvedené v odst. 5 písm. d) a případné další platby, které příjemce obdrží, včetně plateb na základě jiných vnitrostátních opatření nebo opatření Unie či pojistných smluv, které se vztahují na stejné způsobilé náklady, jsou omezeny na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 35
Podpora na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů
1. Podpora na investice k zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů poskytovaná fyzickým osobám, soukromým a veřejným vlastníkům lesů, soukromoprávním a veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 8 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice se zaměří na splnění závazků týkajících se cílů v oblasti ochrany životního prostředí, poskytování služeb ekosystémů nebo zvýšení společenské hodnoty lesů a zalesněných ploch v dotyčné oblasti nebo zlepšení potenciálu ekosystémů ke zmírňování změny klimatu, aniž by byly vyloučeny dlouhodobé hospodářské přínosy.
5. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů nebo rovnocenného nástroje.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 36
Podpora na znevýhodnění související s lesními oblastmi sítě Natura 2000
1. Podpora na znevýhodnění související s lesními oblastmi sítě Natura 2000, jak jsou vymezeny v článku 3 směrnice 92/43/EHS a v článku 3 směrnice 2009/147/ES, poskytovaná soukromým vlastníkům lesů a sdružením soukromých vlastníků lesů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora se poskytuje ročně a na hektar lesa s cílem poskytnout příjemcům odškodnění za dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku znevýhodnění v lesních oblastech uvedených v odstavci 5 tohoto článku v souvislosti s prováděním směrnice 92/43/EHS a směrnice 2009/147/ES.
5. Pro podporu jsou způsobilé tyto oblasti:
a)
lesní oblasti v rámci sítě Natura 2000 v souladu s článkem 3 směrnice 92/43/EHS a článkem 3 směrnice 2009/147/ES;
b)
krajinné prvky, které přispívají k provádění článku 10 směrnice 92/43/EHS; tyto oblasti nesmí překročit 5 % oblastí zařazených do sítě Natura 2000, na které se vztahuje územní působnost dotyčného programu rozvoje venkova.
6. Podpora je omezena na maximální částku 500 EUR na hektar ročně v prvním období nepřesahujícím pět let a posléze 200 EUR na hektar ročně.
Tyto částky mohou být v mimořádných případech zvýšeny s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být zdůvodněny v programech rozvoje venkova.
Členské státy odečtou od podpory potřebnou částku s cílem vyloučit dvojí financování postupů podle článku 29 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 37
Podpora na lesnicko-environmentální a klimatické služby a ochranu lesů
1. Podpora na lesnicko-environmentální a klimatické služby a ochranu lesů poskytovaná veřejným nebo soukromým vlastníkům lesů, soukromoprávním nebo veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. V případě lesnicko-environmentálních a klimatických služeb a ochrany lesů na pozemcích ve vlastnictví státu je podpora poskytována pouze tehdy, je-li subjektem, který tyto pozemky obhospodařuje, soukromý subjekt nebo obec.
5. U lesnických podniků nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
6. Podpora se poskytuje na hektar lesa.
7. Podpora se vztahuje pouze na závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných požadavků stanovených vnitrostátním lesním zákonem či jinými příslušnými vnitrostátními právními předpisy nebo právními předpisy Unie. Závazné vnitrostátní požadavky musí být jednoznačně určeny.
Závazky se přijímají na období mezi pěti a sedmi lety. V nezbytných a řádně odůvodněných případech však mohou členské státy stanovit u určitých druhů závazků delší období.
8. Podpora poskytuje příjemcům odškodnění v plné výši či částečné odškodnění za dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku provádění závazků uvedených v odstavci 7.
V případě potřeby může podpora hradit rovněž transakční náklady až do výše 20 % podpory.
V řádně odůvodněných případech může být v případě operací týkajících se zachování životního prostředí podpora, která souvisí se závazkem upustit od komerčního využívání stromů a lesů, poskytnuta jako paušální nebo jednorázová platba na jednotku vypočítaná na základě dodatečných nákladů a ušlých příjmů.
9. Podpora je omezena maximální částkou ve výši 200 EUR na hektar ročně.
Tato maximální částka může být v mimořádných případech zvýšena s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být zdůvodněny v programech rozvoje venkova.
Článek 38
Podpora na předávání znalostí a informační akce v odvětví lesnictví
1. Podpora na předávání znalostí a informační akce poskytovaná podnikům působícím v odvětví lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstrační činnosti a informační akce.
Podpora může zahrnovat rovněž krátkodobé výměny řídicích pracovníků lesnických podniků a návštěvy lesnických podniků.
Podpora na demonstrační činnosti může zahrnovat příslušné investiční náklady.
3. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na zorganizování a zajištění předávání znalostí nebo informačních akcí;
b)
v případě demonstračních projektů v souvislosti s investicemi:
i)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
ii)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
iii)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v bodech i) a ii) jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle bodů i) a ii);
iv)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
c)
cestovní výlohy, náklady na ubytování a diety účastníků.
4. Podpora uvedená v odst. 3 písm. a) a b) nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí subjektu zajišťujícímu předávání znalostí a informační akce.
5. Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační akce mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a pravidelného školení.
6. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 39
Podpora na poradenské služby v odvětví lesnictví
1. Podpora na poradenské služby poskytovaná vlastníkům lesů a dalším správcům půdy je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora se poskytuje s cílem pomoci vlastníkům lesů a dalším správcům půdy využívat poradenské služby ke zlepšení hospodářského a environmentálního profilu jejich lesnického podniku nebo investice a rovněž šetrnosti a odolnosti tohoto podniku nebo investice vůči klimatu.
3. Poradenství zahrnuje minimálně záležitosti související s prováděním směrnic 92/43/EHS, 2000/60/ES a 2009/147/ES.
Poradenství může zahrnovat rovněž záležitosti spojené s hospodářským a environmentálním profilem lesnických podniků.
4. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí poskytovateli poradenských služeb.
Poskytovatelé poradenských služeb mají příslušné zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců, zkušeností s poradenstvím a jsou hodnověrné, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství.
5. Při poskytování poradenství dodržuje poskytovatel poradenských služeb povinnosti týkající se nezveřejňování informací uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
6. Je-li to odůvodněné a vhodné, může být poradenství poskytováno částečně ve skupině s přihlédnutím k situaci jednotlivých příjemců poradenských služeb.
7. Podpora je omezena částkou 1 500 EUR na poradenskou službu.
Článek 40
Podpora na investice do infrastruktury související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením odvětví lesnictví
1. Podpora na investice související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením odvětví lesnictví poskytovaná podnikům působícím v odvětví lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
5. Podpora zahrnuje investice do hmotného a nehmotného majetku, které se týkají infrastruktury související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením lesů, včetně:
a)
přístupu k lesní půdě;
b)
pozemkových úprav a meliorací;
c)
dodávek energie a vody.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů a rovnocenných nástrojů.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. V případě neproduktivních investic je u investic zaměřených výhradně na zvýšení ekologické hodnoty lesů a u investic na lesní cesty, které jsou veřejnosti přístupné zdarma a které slouží multifunkčním aspektům lesů, intenzita podpory omezena na 100 % způsobilých nákladů.
9. V případě investic, které zvyšují krátkodobý nebo dlouhodobý hospodářský potenciál lesů, je intenzita podpory omezena na tyto sazby:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů na investice v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru HDP v EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v případě investic v ostatních regionech.
Článek 41
Podpora na investice do lesních technologií a zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh
1. Podpora na investice do lesních technologií a zpracování, uvolnění a uvádění lesnických produktů na trh poskytovaná soukromým vlastníkům lesů, obcím a jejich sdružením a malým a středním podnikům je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 11 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
5. Na území Azorských ostrovů, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moří a francouzských zámořských departementů může být podpora poskytnuta odchylně rovněž podnikům, které nejsou malými nebo středními podniky.
6. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
e)
náklady na vypracování lesních hospodářských plánů a rovnocenných nástrojů.
7. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 6 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
8. Investice související se zvyšováním ekonomické hodnoty lesů jsou odůvodněné ve vztahu k očekávanému zlepšení lesů v jednom či více podnicích a mohou zahrnovat investice do strojů pro lesní těžební práce a postupů těžby, které jsou šetrné k půdě a zdrojům.
9. Investice související s používáním dřeva jako suroviny nebo zdroje energie jsou omezeny na všechny pracovní operace před průmyslovým zpracováním.
Investice do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, musejí dodržovat minimální normy energetické účinnosti, pokud takové normy na vnitrostátní úrovni existují.
Investice do zařízení, která jsou primárně určena k výrobě elektřiny z biomasy, nejsou způsobilé pro podporu, pokud se nevyužívá minimální procentní podíl tepelné energie, který stanoví členské státy.
Podpora projektům na výrobu bioenergie musí být omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES.
10. U lesnických podniků nad určitou velikost, kterou stanoví členské státy, je podpora podmíněna předložením příslušných informací z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů, jak bylo stanoveno na druhé ministerské konferenci o ochraně lesů v Evropě v roce 1993.
11. Intenzita podpory je omezena na tyto sazby:
a)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic v nejvzdálenějších regionech;
b)
75 % výše způsobilých nákladů v případě investic na menších ostrovech v Egejském moři;
c)
50 % výše způsobilých nákladů na investice v méně rozvinutých regionech a ve všech regionech, jejichž HDP na osobu byl v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 nižší než 75 % průměru EU-25 v referenčním období, ale jejichž HDP na osobu je vyšší než 75 % průměru HDP v EU-27;
d)
40 % výše způsobilých nákladů v případě investic v ostatních regionech.
Článek 42
Zachování genetických zdrojů v lesnictví
1. Podpora na zachování genetických zdrojů v lesnictví související s lesnicko-environmentálními a klimatickými službami a zachováním lesa poskytovaná veřejným nebo soukromým subjektům je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 6 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„konzervací in situ“ se rozumí konzervace genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a udržování a obnova životaschopných populací druhů nebo volně žijících plemen v jejich přirozeném prostředí;
b)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
c)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
d)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
5. Podpora pokrývá náklady na následující činnosti:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, popis, sběr a využití genetických zdrojů v lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v lesnickém podniku, a sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, popisu, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a příprava technických zpráv.
6. Intenzita podpory je omezena na 100 % způsobilých nákladů.
Článek 43
Podpora na pozemkové úpravy v lesnictví
Podpora na pozemkové úpravy v lesnictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v kapitole 1 a poskytuje se:
a)
soukromým majitelům lesů, pokud se jedná o MSP, a
b)
výhradně na právní a správní náklady, včetně nákladů na průzkum, a
c)
do 100 % skutečně vynaložených nákladů.
ODDÍL 6
Podpory ve prospěch MSP ve venkovských oblastech spolufinancované z EZFRV nebo poskytnuté jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření
Článek 44
Podpora na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo produkce bavlny
1. Podpora na investice týkající se zpracování zemědělských produktů na nezemědělské produkty nebo produkce bavlny, včetně činností souvisejících s vyzrňováním, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Investice související s produkcí biopaliv nebo energie z obnovitelných zdrojů nejsou podle tohoto článku způsobilé k získání podpory.
5. Investice je v souladu s právními předpisy Unie a s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu v oblasti ochrany životního prostředí. U investice, která vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2011/92/EU, je podpora podmíněna provedením takového posouzení a udělením příslušného povolení danému investičnímu projektu před datem poskytnutí jednotlivé podpory.
6. Podpora zahrnuje investice do hmotného a nehmotného majetku.
7. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
b)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
c)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v písmenech a) a b), jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle písmen a) a b);
d)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv, ochranných známek.
8. Jiné náklady než náklady uvedené v odst. 7 písm. a) a b) související s nájemními smlouvami, jako jsou marže pronajímatele, úrokové náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění, se nepovažují za způsobilé náklady.
Provozní kapitál se nepovažuje za způsobilé náklady.
9. Intenzita podpory je omezena na tyto sazby:
a)
v nejvzdálenějších regionech:
i)
80 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu činí 45 % průměru EU-27 nebo je nižší;
ii)
65 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je v rozmezí 45 % a 60 % průměru EU-27;
iii)
55 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je v rozmezí 60 % a 75 % průměru EU-27;
iv)
45 % výše způsobilých nákladů na investice v ostatních nejvzdálenějších regionech;
b)
v méně rozvinutých regionech:
i)
60 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu činí 45 % průměru EU-27 nebo je nižší;
ii)
45 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je v rozmezí 45 % a 60 % průměru EU-27;
iii)
35 % výše způsobilých nákladů na investice v regionech, jejichž HDP na osobu je vyšší než 60 % průměru EU-27;
c)
v „oblastech podle písmene c)“:
i)
25 % výše způsobilých nákladů na investice v řídce osídlených oblastech a v regionech NUTS 3 nebo částech regionů NUTS 3, které mají společnou pozemní hranici se zemí, jež není členem Evropského hospodářského prostoru ani Evropského sdružení volného obchodu;
ii)
20 % výše způsobilých nákladů na investice v oblastech, které nebyly předem vymezeny jako „oblasti podle písmene c)“;
iii)
v bývalých „oblastech podle písmene a)“ se intenzita podpory v období od 1. července 2014 do 31. prosince 2017 může zvýšit až o 5 procentních bodů;
iv)
pokud „oblast podle písmene c)“ sousedí s „oblastí podle písmene a)“, může se intenzita podpory, která je přípustná v regionech NUTS 3 nebo částech regionů NUTS 3 v rámci této „oblasti podle písmene c)“, která sousedí s „oblastí podle písmene a)“, v případě potřeby zvýšit tak, aby rozdíl v intenzitě podpory mezi oběma oblastmi nepřesáhl 15 procentních bodů;
d)
10 % výše způsobilých nákladů na investice ve všech ostatních regionech.
10. V případě mikropodniků a malých podniků může být maximální intenzita podpory stanovená v odstavci 9 navýšena až o 10 procentních bodů.
Článek 45
Podpora na zahájení nezemědělské podnikatelské činnosti ve venkovských oblastech
1. Podpora na zahájení nezemědělské podnikatelské činnosti poskytnutá malým a středním podnikům ve venkovských oblastech je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora se poskytuje těmto kategoriím příjemců:
a)
zemědělcům nebo členům domácnosti zemědělce ve venkovských oblastech zahajujícím nezemědělské činnosti;
b)
mikropodnikům a malým podnikům ve venkovských oblastech a
c)
fyzickým osobám ve venkovských oblastech.
5. Je-li členem domácnosti zemědělce podle odst. 4 písm. a) právnická osoba nebo skupina právnických osob, musí v době podání žádosti o podporu vykonávat v zemědělském podniku zemědělskou činnost.
6. Podpora je podmíněna tím, že příslušnému orgánu daného členského státu je předložen podnikatelský plán. Provádění tohoto podnikatelského plánu je zahájeno do devíti měsíců ode dne vydání rozhodnutí o poskytnutí podpory.
Podnikatelský plán popisuje:
a)
počáteční ekonomickou situaci příjemce;
b)
průběžné a celkové cíle pro rozvoj nových činností příjemce;
c)
podrobné údaje o opatřeních, která jsou nezbytná pro rozvoj činností příjemce, jako jsou investice, vzdělávání, poradenství.
7. Podpora se vyplácí nejméně ve dvou splátkách během období nejvýše pěti let.
Výše splátek se může postupně snižovat.
Poslední splátka je podmíněna náležitým provedením podnikatelského plánu uvedeného v odstavci 6.
8. Členské státy stanoví výši podpory s přihlédnutím k sociálně-ekonomické situaci oblasti, na niž se vztahuje program rozvoje venkova.
9. Podpora je omezena částkou 70 000 EUR na příjemce.
Článek 46
Podpora na poradenské služby pro malé a střední podniky ve venkovských oblastech
1. Podpora na poradenské služby pro malé a střední podniky ve venkovských oblastech je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Podpora je poskytována s cílem pomoci MSP ve venkovských oblastech využívat poradenské služby ke zlepšení hospodářského a environmentálního profilu jejich podniku a investice a rovněž šetrnosti a odolnosti tohoto podniku nebo investice vůči klimatu.
4. Poradenství může zahrnovat záležitosti týkající se hospodářského a environmentálního profilu příjemce.
5. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům. Podpora se vyplácí poskytovateli poradenských služeb.
6. Poskytovatelé poradenských služeb mají příslušné zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců a zkušeností s poradenstvím a jsou hodnověrní, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství.
7. Při poskytování poradenství dodržuje poskytovatel poradenských služeb povinnosti týkající se nezveřejňování informací uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
8. Je-li to vhodné, může být poradenství poskytováno částečně ve skupině s přihlédnutím k situaci jednotlivého příjemce poradenských služeb.
9. Podpora je omezena částkou 1 500 EUR na poradenskou službu.
Článek 47
Podpora na předávání znalostí a informační akce ve prospěch malých a středních podniků ve venkovských oblastech
1. Podpora na předávání znalostí a informační akce ve prospěch malých a středních podniků ve venkovských oblastech je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Podpora zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, včetně vzdělávacích kurzů, workshopů a odborného vedení, demonstrační činnosti a informační akce.
Podpora na demonstrační činnosti může zahrnovat příslušné investiční náklady.
4. Podpora pokrývá tyto způsobilé náklady:
a)
náklady na zorganizování a zajištění předávání znalostí nebo informačních akcí;
b)
v případě demonstračních projektů v souvislosti s investicemi:
i)
výstavba, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku, přičemž náklady na pozemky jsou způsobilé pouze do výše nepřesahující 10 % celkových způsobilých nákladů dotyčné operace;
ii)
nákup nebo nákup na leasing strojů a vybavení až do tržní hodnoty majetku;
iii)
režijní náklady spojené s výdaji uvedenými v bodech i) a ii) jako jsou odměny architektům, inženýrům a odborníkům, poplatky spojené s poradenstvím ohledně ekologické a ekonomické udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti; studie proveditelnosti zůstávají způsobilými výdaji i v případě, že na základě jejich výsledků nejsou vynaloženy žádné výdaje podle bodů i) a ii);
iv)
pořízení nebo vývoj počítačového softwaru a nabytí patentů, licencí, autorských práv a ochranných známek;
c)
cestovní výlohy, náklady na ubytování a diety účastníků.
5. Podpora nezahrnuje přímé platby příjemcům.
Podpora se vyplácí subjektu zajišťujícímu předávání znalostí a informační akce.
Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační akce mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a pravidelného školení.
6. Podpora je dostupná pro všechny způsobilé podniky působící v dotyčné venkovské oblasti, a to na základě objektivně stanovených podmínek.
7. Intenzita podpory je omezena na tyto sazby:
a)
60 % způsobilých nákladů v případě středních podniků;
b)
70 % způsobilých nákladů v případě mikropodniků a malých podniků.
Článek 48
Podpora na novou účast aktivních zemědělců v režimech jakosti bavlny nebo potravin
1. Podpora na novou účast aktivních zemědělců v režimech jakosti bavlny nebo potravin je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora je poskytnuta na novou účast v jednom z těchto typů režimů jakosti:
a)
režimy jakosti bavlny a potravin zřízené podle nařízení (EU) č. 1151/2012;
b)
režimy jakosti bavlny a potravin, včetně systémů certifikace, jež byly členskými státy uznány jako režimy, které splňují tato kritéria:
i)
zvláštnost konečného produktu v rámci těchto režimů jakosti je odvozena z jednoznačných povinností zaručit
-
zvláštní vlastnosti produktu,
-
zvláštní zemědělské nebo produkční metody nebo
-
jakost konečného produktu, která jde významně nad rámec norem pro obchodní komodity týkajících se veřejného zdraví, zdraví zvířat nebo rostlin, dobrých životních podmínek zvířat či ochrany životního prostředí;
ii)
režim je otevřen všem producentům;
iii)
režim zahrnuje závazné specifikace konečného produktu a dodržování těchto specifikací ověřují orgány veřejné moci nebo nezávislý kontrolní orgán;
iv)
režim je transparentní a zajišťuje úplné zpětné vysledování zemědělských produktů;
c)
dobrovolné systémy certifikace potravin, které byly dotčeným členským státem uznány jako systémy, které splňují požadavky stanovené ve sdělení Komise s názvem Obecné zásady osvědčených postupů EU k dobrovolným systémům certifikace pro zemědělské produkty a potraviny.
5. Podpora se poskytuje jako roční pobídková platba, jejíž výše se určuje podle úrovně fixních nákladů vyplývajících z účasti v režimech jakosti.
6. Podpora se poskytuje nejvýše po dobu pěti let.
7. Podpora je omezena částkou 3 000 EUR na příjemce ročně.
Článek 49
Podpora na informační a propagační činnosti týkající se bavlny a potravin, na něž se vztahuje režim jakosti
1. Podpora na informační a propagační činnosti týkající se bavlny a potravin, na něž se vztahuje režim jakosti, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 11 tohoto článku a v kapitole I.
2. Podpora:
a)
je udělena v rámci programu rozvoje venkova v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a s akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými Komisí na základě uvedeného nařízení buď
i)
jako podpora spolufinancovaná z EZFRV, nebo
ii)
jako doplňkové vnitrostátní financování podpory uvedené v bodě i)
a
b)
musí být totožná s příslušným opatřením pro rozvoj venkova stanoveným v programu rozvoje venkova uvedeným v písmenu a).
3. Právní základ podpory musí upřesňovat, že podpora nesmí být poskytnuta před schválením příslušného programu rozvoje venkova Komisí.
4. Podpora je poskytována seskupením producentů, kteří provádějí informační a propagační činnosti.
5. Pro podporu jsou způsobilé pouze informační a propagační činnosti prováděné na vnitřním trhu.
6. Podpora je poskytována na informační a propagační činnosti týkající se bavlny a potravin, na něž se vztahuje režim jakosti a pro něž je poskytnuta podpora v souladu s článkem 48 tohoto nařízení.
7. Podpora pokrývá náklady na činnosti s následujícími prvky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele k nákupu potravin nebo bavlny, na něž se vztahuje režim jakosti uvedený v čl. 48 odst. 4 tohoto nařízení;
b)
upozorňují na zvláštní rysy nebo výhody potravin nebo bavlny, zejména jakost, specifické metody produkce, vysoké normy dobrých životních podmínek zvířat a respektování životního prostředí související s dotčeným režimem jakosti.
8. Činnosti uvedené v odstavci 6 tohoto článku nepodněcují spotřebitele ke koupi potraviny nebo bavlny kvůli jejich konkrétnímu původu, kromě produktů v rámci režimů jakosti stanovených v hlavě II nařízení (EU) č. 1151/2012.
9. Původ potraviny nebo bavlny však může být vyznačen za předpokladu, že zmínka o původu je ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
10. Informační a propagační činnosti týkající se konkrétních podniků nebo obchodních značek nejsou způsobilé pro podporu.
11. Intenzita podpory je omezena na 70 % způsobilých nákladů.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 50
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 1857/2006 se zrušuje.
2. Odchylně od odstavce 1 se nařízení (ES) č. 1857/2006 použije na podporu poskytnutou v souvislosti s nařízením Rady (ES) č. 1698/2005 (42) a jeho prováděcími předpisy až do dne 31. prosince 2015.
Článek 51
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se použije na jednotlivou podporu poskytnutou před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato jednotlivá podpora splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou článků 9 a 10.
2. Podpory, které nebyly vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení ani jiných dříve platných nařízení přijatých podle článku 1 nařízení č. 994/98, posuzuje Komise v souladu s Pokyny Evropské unie ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech na období 2014-2020 a jinými příslušnými rámci, pokyny, sděleními a oznámeními.
3. Jednotlivá podpora poskytnutá před 1. lednem 2015 na základě nařízení přijatého podle článku 1 nařízení č. 994/98 a platného v době poskytnutí podpory je slučitelná s vnitřním trhem a vyňata z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
4. Po skončení doby platnosti tohoto nařízení zůstávají režimy podpor, které jsou vyňaty podle tohoto nařízení, vyňaty ještě po přechodné období v délce šesti měsíců.
Odchylně od prvního pododstavce zůstávají po skončení doby platnosti tohoto nařízení režimy podpor, které spadají do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1305/2013 a které jsou buď spolufinancovány z EZFRV, nebo poskytnuty jako doplňkové vnitrostátní financování těchto spolufinancovaných opatření, vyňaty po celou dobu trvání programového období v souladu s nařízením (EU) č. 1305/2013 a jeho prováděcími předpisy.
Článek 52
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2014.
Použije se do 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. června 2014.