RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 748/2014
af 10. juli 2014
om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sydsudan
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2014/449/FUSP af 10. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sydsudan (1),
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/423/FUSP (2), som udvidede anvendelsesområdet for våbenembargoen over for Sudan til Sydsudan.
(2)
Den 24. november 2011 vedtog Rådet forordning (EU) nr. 1215/2011 (3), hvorved anvendelsesområdet for våbenembargoen blev udvidet til at omfatte Sydsudan.
(3)
Den 10. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/449/FUSP om isolering af foranstaltningerne vedrørende Sydsudan og indarbejdelse af dem i én retsakt og om indførelse af indrejserestriktioner over for personer, som vanskeliggør den politiske proces i Sydsudan, herunder ved vold eller krænkelse af aftaler om våbenstilstand, samt personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer, der tilhører disse personer.
(4)
Da disse foranstaltninger falder ind under anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er lovgivning på EU-plan nødvendig for deres gennemførelse, navnlig for at sikre, at alle medlemsstater anvender dem ensartet.
(5)
For klarhedens skyld bør de foranstaltninger, der vedrører Sydsudan, adskilles fra de foranstaltninger, der vedrører Sudan. Rådets forordning (EF) nr. 131/2004 (4) bør derfor ophæves og erstattes af nærværende forordning for så vidt angår Sydsudan. Forordning (EF) nr. 131/2004 bør også erstattes af Rådets forordning (EU) nr. 747/2014 (5) for så vidt angår Sudan.
(6)
I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder retten til effektive retsmidler og en upartisk domstol og retten til beskyttelse af personoplysninger. Forordningen bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder.
(7)
I betragtning af den konkrete trussel mod den internationale fred og sikkerheden i regionen, som situationen i Sudan udgør, og for at sikre sammenhæng med proceduren for ændring og revurdering af bilaget til Rådets afgørelse 2014/449/FUSP, bør beføjelsen til at ændre listen i bilag I til denne forordning udøves af Rådet.
(8)
Med henblik på gennemførelsen af denne forordning og for at skabe størst mulig retssikkerhed i Unionen bør navne og andre relevante oplysninger om fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer skal indefryses i overensstemmelse med denne forordning, gøres offentligt tilgængelige. Enhver behandling af personoplysninger bør ske i overensstemmelse med Rådets og Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 45/2001 (6) og Rådets og Europa-Parlamentets direktiv 95/46/EF (7).
(9)
For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør den træde i kraft øjeblikkeligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a)
»mæglervirksomhed«:
i)
forhandling eller styring af transaktioner med henblik på køb, salg eller levering af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, herunder fra et tredjeland til et andet tredjeland, eller
ii)
salg eller køb af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, der befinder sig i tredjelande, med henblik på overførsel til et andet tredjeland
b)
»fordring«: enhver omtvistet eller uomtvistet fordring, som er gjort gældende før eller efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, herunder særligt:
i)
en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som følger af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion
ii)
en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form
iii)
et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion
iv)
et modkrav
v)
en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet
c)
»kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion uanset form og uanset hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik derpå alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, uanset om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion
d)
»kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilag II
e)
»økonomiske ressourcer«: aktiver af enhver art, både materielle og immaterielle og såvel løsøre som fast ejendom, som ikke er pengemidler, men som kan bruges til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser
f)
»indefrysning af økonomiske ressourcer«: hindring af, at økonomiske ressourcer på nogen måde anvendes til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser, herunder bl.a. ved salg, leje eller pantsætning
g)
»indefrysning af pengemidler«: hindring af enhver form for flytning, overførsel, ændring, brug af, adgang til eller behandling af pengemidler, som ville resultere i en ændring af omfang, beløb, anbringelsessted, ejerforhold, besiddelse, art eller formål eller andre ændringer, som ville gøre det muligt at bruge de pågældende pengemidler, herunder porteføljeforvaltning
h)
»pengemidler«: finansielle aktiver og økonomiske fordele af enhver art, herunder, men ikke begrænset til:
i)
kontanter, checks, pengefordringer, veksler, anvisninger og andre betalingsinstrumenter
ii)
indeståender i penge- og finansieringsinstitutter eller andre enheder, saldi på konti, tilgodehavender og tilgodehavendebeviser
iii)
børsnoterede og unoterede værdipapirer og gældsinstrumenter, herunder aktier og andre ejerandele, værdipapircertifikater, obligationer, gældsbeviser, warrants, usikrede værdipapirer og derivatkontrakter
iv)
rente, udbytte eller anden form for indtægt fra aktiver eller værditilvækst hidrørende fra aktiver
v)
kreditter, modregningsrettigheder, garantier, opfyldelsesgarantier eller andre finansielle forpligtelser
vi)
remburser, konnossementer, løsørepantebreve og
vii)
dokumentation for en interesse i pengemidler eller økonomiske ressourcer
i)
»teknisk bistand«: enhver form for teknisk støtte i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller enhver anden form for teknisk tjenesteydelse; støtten kan ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab og kompetencer eller konsulentydelse, teknisk bistand omfatter også mundtlig bistand
j)
»Unionens område« de af medlemsstaternes områder, hvorpå traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum.
Artikel 2
Det er forbudt, at:
a)
at yde teknisk bistand eller mæglervirksomhed med tilknytning til militære aktiviteter og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af våben og alle typer beslægtet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og militærudstyr, paramilitært udstyr og reservedele hertil direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sydsudan
b)
at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand med tilknytning til militære aktiviteter, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring såvel som forsikring eller genforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af våben og beslægtet materiel eller i forbindelse med ydelse, salg, levering eller overførsel af hertil knyttet teknisk bistand direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sydsudan.
Artikel 3
Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at der leveres finansieringsmidler, finansiel bistand, teknisk bistand og mæglervirksomhed med tilknytning til:
a)
militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, men udelukkende er til humanitær brug, til brug for beskyttelse af menneskerettigheder eller beskyttelsesbrug eller til institutionsopbygningsprogrammer under FN, Den Afrikanske Union (AU), Den Europæiske Union eller Den Mellemstatslige Organisation for Udvikling (IGAD)
b)
materiel, der er bestemt til Den Europæiske Unions, FN's og AU's krisestyringsoperationer
c)
minerydningsudstyr og materiel til brug ved minerydning
d)
støtte til reformen af sikkerhedssektoren i Sydsudan.
Artikel 4
Artikel 2 gælder ikke beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt eksporteres til Sydsudan udelukkende til personlig brug af personel fra Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, FN, eller IGAD, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 5
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I.
3. Bilag I omfatter fysiske og juridiske personer, enheder og organer, som hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og fysiske og juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem.
4. Bilag I indeholder begrundelsen for opførelsen af de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer på listen.
5. Bilag I indeholder de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 6
1. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed på vilkår, som de skønner hensigtsmæssige, efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til dækning af basale behov hos de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, og hos de familiemedlemmer, som disse fysiske personer har forsørgerpligt over, herunder til betaling af fødevarer, husleje, renter og afdrag på hypotekslån, medicin, lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer eller godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller administrationsgebyrer for opbevaring eller vedligeholdelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, eller
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, på betingelse af, at den kompetente myndighed mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen har meddelt de andre medlemsstaters kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den finder, at der bør gives særlig tilladelse
2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af stk. 1.
Artikel 7
1. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er genstand for en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet forud for den dato, hvor de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er omhandlet i artikel 5, blev opført på listen i bilag I, eller en retlig eller administrativ afgørelse, der er truffet i en EU-medlemsstat, eller en retlig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person eller enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I og
d)
anerkendelsen af afgørelsen er ikke i strid med de almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af stk. 1.
Artikel 8
1. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder på vilkår, som de finder hensigtsmæssige, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, når personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, skal betale beløb, der er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som de pågældende personer, enheder eller organer har indgået eller pådraget sig inden den dato, hvor de pågældende personer, enheder eller organer blev opført på listen i bilag I, når den pågældende kompetente myndighed har konstateret:
a)
at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal anvendes til en betaling, der skal foretages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, som er opført i bilag I og
b)
at betalingen ikke er i strid med artikel 5, stk. 2.
2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af stk. 1.
Artikel 9
1. Artikel 5, stk. 2, er ikke til hinder for, at finansierings- eller kreditinstitutter, der modtager pengemidler, som overføres af tredjeparter til en konto, der tilhører en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen, krediterer de indefrosne konti med disse beløb, forudsat at således tilførte beløb på disse konti også indefryses. Den finansielle institution eller kreditinstituttet underretter straks den kompetente myndighed om sådanne transaktioner.
2. Artikel 5, stk. 2, gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti
b)
beløb, der er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, jf. artikel 5, blev opført i bilag I, eller
c)
beløb, der er forfaldne i henhold til retlige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser, der er truffet i en EU-medlemsstat, eller som kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat
forudsat at sådanne renter, andre indtægter og beløb indefryses i henhold til artikel 5, stk. 1.
Artikel 10
1. Med forbehold af gældende regler vedrørende indberetning, fortrolighed og tavshedspligt skal fysiske og juridiske personer, enheder og organer:
a)
øjeblikkeligt videregive samtlige sådanne oplysninger, der kan fremme overholdelsen af denne forordning, herunder oplysninger om konti og beløb, som er indefrosset i medfør af artikel 5, til de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor de pågældende er bosat eller befinder sig, og direkte eller via medlemsstaterne fremsende samtlige sådanne oplysninger til Kommissionen og
b)
samarbejde med de kompetente myndigheder om efterprøvning af disse oplysninger.
2. Alle yderligere oplysninger, som Kommissionen modtager direkte, stilles til rådighed for medlemsstaterne.
3. Alle oplysninger, der afgives eller modtages i medfør af denne artikel, må kun anvendes til de formål, til hvilke de blev afgivet eller modtaget.
Artikel 11
Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2 og 5.
Artikel 12
1. Når indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer eller afvisning af at stille pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed er sket i god tro og i forvisning om, at det er i overensstemmelse med denne forordning, kan den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, som har foretaget indefrysningen eller afvisningen, herunder dens ledelse og personale, ikke på nogen måde drages til ansvar herfor, medmindre det godtgøres, at indefrysningen eller tilbageholdelsen skyldtes uagtsomhed.
2. Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.
Artikel 13
1. Fordringer, der er opstået i forbindelse med en kontrakt eller transaktion, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte er blevet berørt helt eller delvis af foranstaltninger i medfør af denne forordning, herunder krav om godtgørelse og andre tilsvarende fordringer, såsom erstatningskrav og krav som følge af en garantiforpligtelse, særligt et krav om forlængelse eller indfrielse af garantier eller godtgørelser, navnlig en finansiel garanti og økonomisk godtgørelse, må uanset fordringens form ikke indfries, hvis fordringen gøres gældende af:
a)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I
b)
andre fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer.
2. I forbindelse med enhver retslig procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.
3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder og organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af de kontraktlige forpligtelser i henhold til denne forordning.
Artikel 14
1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler alle andre relevante oplysninger, som de råder over, i forbindelse med denne forordning, navnlig oplysninger angående:
a)
pengemidler, der er indefrosset henhold til artikel 5, og tilladelser, der er meddelt i henhold til artikel 6, 7 og 8
b)
overtrædelser, håndhævelsesproblemer og domme afsagt af nationale domstole.
2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive gennemførelse af denne forordning.
Artikel 15
Kommissionen bemyndiges til at ændre bilag II på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.
Artikel 16
1. Såfremt Rådet vedtager at lade en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ være omfattet af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 5, ændrer det bilag I i overensstemmelse hermed.
2. Rådet meddeler sin afgørelse, herunder begrundelsen for opførelsen på listen, til den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, der er omhandlet i stk. 1, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver den pågældende fysiske eller juridiske person, enheden eller organet lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
3. Fremsættes der bemærkninger eller forelægges der væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet herom.
4. Listen i bilag I tages op til revision med regelmæssige mellemrum og mindst hver 12. måned.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne fastsætter reglerne for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilag II. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilag II.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
3. Når der i denne forordning fastsættes krav om at meddele, oplyse eller på anden måde kommunikere med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilag II.
Artikel 19
Denne forordning finder anvendelse:
a)
på Unionens område, herunder i dens luftrum
b)
om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion
c)
på alle personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på alle juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på alle juridiske personer, enheder eller organer i relation til virksomhed, der helt eller delvis udøves i Unionen.
Artikel 20
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2014.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 748/2014
ze dne 10. července 2014
o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/449/SZBP ze dne 10. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/423/SZBP (2), kterým byla rozšířena oblast působnosti zbrojního embarga vůči Súdánu tak, aby zahrnovala i Jižní Súdán.
(2)
Dne 24. listopadu 2011 přijala Rada nařízení (EU) č. 1215/2011 (3), kterým byla rozšířena oblast působnosti zbrojního embarga vůči Jižnímu Súdánu.
(3)
Dne 10. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/449/SZBP, kterým se oddělují opatření týkající se Jižního Súdánu a slučují se do jediného právního aktu a kterým se stanoví omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů osob, které brání politickému procesu v Jižním Súdánu, včetně násilných činů nebo porušení dohod o příměří, jakož i osob odpovědných za vážná porušování lidských práv v Jižním Súdánu.
(4)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a proto je, především z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování ve všech členských státech, k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(5)
Pro větší jasnost by opatření týkající se Jižního Súdánu měla být oddělena od opatření týkajících se Súdánu. Nařízení Rady (ES) č. 131/2004 (4) by proto mělo být nahrazeno tímto nařízením v rozsahu, v němž se týká Jižního Súdánu. Nařízení (ES) č. 131/2004 by rovněž mělo být nahrazeno nařízením Rady (EU) č. 747/2014 (5) v rozsahu, v němž se týká Súdánu.
(6)
Toto nařízení ctí základní práva, jakož i zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces a právo na ochranu osobních údajů. Toto nařízení by mělo být uplatňováno v souladu s těmito základními právy.
(7)
S ohledem na konkrétní hrozbu mezinárodnímu míru a bezpečnosti, kterou představuje situace v Jižním Súdánu, a v zájmu zajištění soudržnosti s postupem v případě změny a přezkumu přílohy rozhodnutí 2014/449/SZBP, by pravomoc ke změně seznamů v příloze I tohoto nařízení měla vykonávat Rada.
(8)
Pro účely provádění tohoto nařízení a v zájmu zajištění co největší právní jistoty v rámci Unie musí být zveřejněna jména a další relevantní údaje týkající se fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje musí být v souladu s tímto nařízením zmrazeny. Veškeré zpracovávání osobních údajů musí být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6) a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7).
(9)
Aby byla zajištěna účinnost opatření stanovených v tomto nařízení, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„zprostředkovatelskými službami“ se rozumí:
i)
sjednávání nebo organizování operací týkajících se nákupu, prodeje nebo dodávek zboží a technologií nebo finančních a technických služeb ze třetí země do jakékoli jiné třetí země, nebo
ii)
prodej nebo nákup zboží a technologií nebo finančních a technických služeb, které jsou umístěny ve třetích zemích, za účelem jejich převodu do jiné třetí země;
b)
„nárokem“ se rozumí jakýkoli nárok, uplatňovaný právní cestou či nikoli, jenž vznikl přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost nebo po tomto dni, na základě smlouvy nebo operace nebo v souvislosti s nimi, a zejména:
i)
nárok na plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo operace nebo s nimi spojeného;
ii)
nárok na prodloužení doby platnosti nebo na vyplacení dluhopisů, finančních záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě;
iii)
nárok na náhradu škody související se smlouvou nebo operací;
iv)
protinárok;
v)
nárok na uznání nebo vymáhání, včetně využití postupů, jako je doložka vykonatelnosti, rozsudek či rozhodčí nález nebo jiné rovnocenné rozhodnutí bez ohledu na místo vydání;
c)
„smlouvou nebo operací“ se rozumí jakákoli operace bez ohledu na její formu a rozhodné právo a bez ohledu na to, zda zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi týmiž nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumí zejména dluhopis, záruka nebo příslib odškodnění, a to zejména finanční záruka nebo příslib finančního odškodnění a úvěr, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakékoli související ujednání vyplývající z dané operace nebo s ní související;
d)
„příslušnými orgány“ se rozumí příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze II;
e)
„hospodářskými zdroji“ se rozumí aktiva všeho druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
f)
„zmrazením hospodářských zdrojů“ se rozumí zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména jejich prodejem, pronájmem nebo zastavením;
g)
„zmrazením finančních prostředků“ se rozumí zabránění jakémukoli pohybu, převodu, změně nebo použití finančních prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, které by vedly k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
h)
„finančními prostředky“ se rozumí finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
i)
peníze v hotovosti, šeky, finanční pohledávky, směnky, platební příkazy a jiné platební nástroje;
ii)
vklady u finančních institucí nebo jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
iii)
veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a smluv o derivátových nástrojích;
iv)
úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
v)
úvěry, práva na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
vi)
akreditivy, nákladní listy, dodací listy; a
vii)
dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo na finančních zdrojích;
i)
„technickou pomocí“ se rozumí jakákoli technická pomoc týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušek, údržby nebo jiných technických služeb, která může mít podobu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
j)
„územím Unie“ se rozumí území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vojenskou činností a s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním zbraní a souvisejícího materiálu všech typů, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedeným zbraním a materiálu, přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v Jižním Súdánu;
b)
poskytovat financování nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zejména včetně úvěrů, půjček a pojištění vývozních úvěrů, jakož i pojištění a zajištění, pro jakýkoliv prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytnutí související technické pomoci přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v Jižním Súdánu.
Článek 3
Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států povolit poskytnutí financování a finanční pomoci, technické pomoci a zprostředkovatelských služeb v souvislosti s:
a)
nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely či použití související s monitorováním dodržování lidských práv nebo pro programy na výstavbu institucí OSN, Africké unie, Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) a Evropské unie;
b)
materiálem určeným pro operace Evropské unie, OSN a Africké unie na řešení krizí;
c)
zařízením a materiálem na odminovávání a materiálem používaným při odminovávání;
d)
podporou procesu reformy bezpečnostního sektoru v Jižním Súdánu.
Článek 4
Článek 2 se nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Jižního Súdánu zaměstnanci OSN, zaměstnanci Evropské unie nebo jejích členských států, zaměstnanci OSN nebo zaměstnanci Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD), zástupci médií a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a přidruženým personálem pouze pro jejich osobní potřeby.
Článek 5
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které patří fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným na seznamu v příloze I nebo které jsou jimi vlastněny, drženy či ovládány.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným v příloze I nebo v jejich prospěch.
3. V příloze I jsou uvedeny fyzické nebo právnické osoby, subjekty a orgány, které narušují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v Jižním Súdánu a osobám s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze, zabránily ve vstupu na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
4. V příloze I jsou uvedeny důvody pro zařazení dotčených fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů na seznam.
5. V příloze I jsou uvedeny dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů. Pokud jde o fyzické osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty a orgány, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 6
1. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit za podmínek, které považují za vhodné, uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud rozhodnou o tom, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů uvedených v příloze I a rodinných příslušníků závislých na těchto fyzických osobách, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k hrazení přiměřených honorářů za odborné výkony či k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků za běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné k úhradě mimořádných výdajů, pokud dotčený příslušný orgán oznámil příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, pro něž se domnívá, že by dané povolení mělo být uděleno.
2. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 8
1. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
dané finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem zařazení fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v článku 5 na seznam v příloze I, nebo předmětem soudního či správního rozhodnutí vydaného v členském státě EU nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v příslušném členském státě před tímto dnem či po něm;
b)
dané finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených v příloze I; a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.
2. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 8
1. Odchylně od článku 5 a v případě, kdy je splatná platba fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze I na základě smlouvy nebo dohody, která byla uzavřena dotčenou fyzickou nebo právnickou osobou, subjektem či orgánem, nebo povinnosti, která dotčené fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu vznikla přede dnem, kdy byly tyto fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány zařazeny do přílohy I, mohou příslušné orgány členských států za podmínek, které považují za vhodné, povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud daný příslušný orgán shledal, že:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity na platbu provedenou fyzickou nebo právnickou osobou, subjektem či orgánem uvedenými v příloze I; a
b)
platba není v rozporu s čl. 5 odst. 2.
2. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 9
1. Ustanovení čl. 5 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím, aby na zmrazené účty připisovaly finanční prostředky, které byly na daný účet fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených na seznamu převedeny třetími stranami, budou-li přírůstky těchto účtů rovněž zmrazeny. Dotčená finanční nebo úvěrová instituce neprodleně uvědomí o těchto operacích příslušný orgán.
2. Ustanovení čl. 5 odst. 2 se nepoužije na připisování prostředků na zmrazené účty v případě:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů;
b)
plateb splatných na základě smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy I; nebo
c)
plateb splatných na základě soudních nebo správních rozhodnutí nebo rozhodčích nálezů vydaných v členském státě EU nebo vykonatelných v dotčeném členském státě
jsou-li veškeré takové úroky, jiné výnosy nebo platby zmrazeny podle čl. 5 odst. 1.
Článek 10
1. Aniž jsou dotčena příslušná pravidla týkající se ohlašování, důvěrnosti údajů a služebního tajemství, fyzické a právnické osoby, subjekty a orgány:
a)
neprodleně poskytnou příslušnému orgánu členského státu, ve kterém mají bydliště nebo sídlo, veškeré informace, které mohou usnadnit zajištění souladu s tímto nařízením, jako jsou informace o účtech a částkách zmrazených v souladu s článkem 5, a předají tyto informace přímo nebo prostřednictvím dotčeného členského státu Komisi; a
b)
spolupracují s příslušným orgánem při ověřování těchto informací.
2. Veškeré dodatečné informace, které obdrží přímo Komise, se zpřístupní členským státům.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo získané v souladu s tímto článkem se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo získány.
Článek 11
Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení opatření uvedených v článcích 2 a 5.
Článek 12
1. Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí zpřístupnit finanční prostředky nebo hospodářské zdroje učiněné v dobré víře, že je takové jednání v souladu s tímto nařízením, nezakládá odpovědnost fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu, které je provádějí, ani jejich vedoucích pracovníků či zaměstnanců, ledaže se prokáže, že tyto finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny nebo zadrženy v důsledku nedbalosti.
2. Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů nezakládá jejich odpovědnost, pokud nevěděly a neměly žádný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 13
1. Nesmí být uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li uplatněn:
a)
určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými na seznamu v příloze I;
b)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů či orgánů uvedených v písmeni a).
2. Ve všech řízeních týkajících se uplatnění nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán uplatňující tento nárok.
3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkum legálnosti neplnění smluvních závazků v souvislosti s tímto nařízením.
Článek 14
1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o:
a)
finančních prostředcích zmrazených na základě článku 5 a povoleních na základě článků 6, 7 a 8;
b)
porušování tohoto nařízení, o problémech s jeho vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
2. Členské státy a Komise si navzájem poskytují veškeré další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 15
Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 16
1. Pokud Rada rozhodne o tom, že se na fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt či orgán mají vztahovat opatření uvedená v článku 5, změní odpovídajícím způsobem přílohu I.
2. Rada sdělí své rozhodnutí fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným v odstavci 1, včetně důvodů jejich zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž této fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu umožní se k této záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt či orgán o této skutečnosti informuje.
4. Seznam uvedený v příloze I se pravidelně přezkoumává, a to nejméně každých 12 měsíců.
Článek 17
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi takto stanovené sankce neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli následné změny.
Článek 18
1. Členské státy určí příslušné orgány pro účely tohoto nařízení a údaje o nich zveřejní na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze II. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je v příloze II.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli následné změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze II.
Článek 19
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci některého z členských států;
c)
na každou osobu nacházející se na území Unie nebo mimo něj, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty či orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nacházejí na území Unie nebo mimo něj;
e)
pro každou právnickou osobu, subjekt nebo orgán v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 20
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2014.