KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 56/2013
af 16. januar 2013
om ændring af bilag I og IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (1), særlig artikel 23, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EF) nr. 999/2001 er der fastsat regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af transmissible spongiforme encephalopatier (TSE) hos dyr. Forordningen gælder for produktion og markedsføring af levende dyr og animalske produkter og i visse særlige tilfælde for eksport heraf.
(2)
I henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 999/2001 er anvendelse af protein fra pattedyr i foder til drøvtyggere forbudt. Dette forbud udvides ved artikel 7, stk. 2, i nævnte forordning til at omfatte andre dyr end drøvtyggere og begrænses, hvad angår fodring af disse dyr med animalske produkter, i overensstemmelse med bilag IV til samme forordning.
(3)
Ved bilag IV til forordning (EF) nr. 999/2001 udvides forbuddet i artikel 7, stk. 1, til at omfatte fodring af andre opdrættede dyr end drøvtyggere, undtagen fodring af kødædende pelsdyr, med bl.a. forarbejdet animalsk protein (PAP). Som undtagelse herfra giver bilag IV mulighed for, såfremt visse særlige betingelser er opfyldt, at fodre andre opdrættede dyr end drøvtyggere med visse PAP.
(4)
Artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter) (2) forbyder fodring af landdyr af en given art, bortset fra pelsdyr, med PAP afledt af kroppe eller dele af kroppe af dyr af samme art. Nævnte artikel forbyder også fodring af opdrættede fisk med PAP afledt af kroppe eller dele af kroppe af opdrættede fisk af samme art.
(5)
Den 16. juli 2010 blev Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet - TSE-køreplan 2 - Strategidokument om transmissible spongiforme encephalopatier i 2010-2015 (3) - vedtaget. I meddelelsen skitseres mulige fremtidige ændringer af EU-lovgivningen om TSE. Det understreges også, at enhver revision af TSE-bestemmelserne først og fremmest bør ske på grundlag af videnskabelig rådgivning og tekniske problemstillinger i forbindelse med kontrol og håndhævelse af nye foranstaltninger.
(6)
Meddelelsen omhandler bl.a. revision af de nuværende foderforbudsregler i EU-lovgivningen. På grundlag af to videnskabelige udtalelser afgivet af Ekspertpanelet for Biologiske Farer (BIOHAZ-panelet) under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) henholdsvis den 24. januar 2007 (4) og den 17. november 2007 (5) anerkendes det i meddelelsen, at der ikke er påvist TSE i andre opdrættede dyr end drøvtyggere under naturlige forhold, og at risikoen for overførsel af bovin spongiform encephalopati (BSE) fra ikke-drøvtyggere til andre ikke-drøvtyggere er ubetydelig, så længe man undgår genanvendelse inden for samme art. I overensstemmelse hermed konkluderes det i meddelelsen, at det kan overvejes at ophæve forbuddet mod at anvende PAP fra ikke-drøvtyggere i foder til ikke-drøvtyggere, men uden at ophæve det eksisterende forbud mod genanvendelse inden for samme art, og kun hvis der foreligger en godkendt analyseteknik til at bestemme, hvilken art de pågældende PAP stammer fra, og en korrekt kanalisering af PAP fra forskellige arter er etableret.
(7)
Den 29. november 2010 vedtog Rådet sine konklusioner om meddelelsen (6). I disse konklusioner erkendes den afgørende betydning, som forbuddet mod anvendelse af PAP i foder til opdrættede dyr har for at forhindre cirkulationen af BSE via foderkæden og for således at spille en afgørende rolle i reduktionen af forekomsten af denne sygdom hos kvægbestanden. I konklusionerne anføres det desuden, at det er en forudsætning for enhver eventuel genindførelse af anvendelsen af PAP fra ikke-drøvtyggere i foder til andre arter af ikke-drøvtyggere, at effektive og validerede forsøg er tilgængelige, så der kan sondres mellem PAP, der stammer fra forskellige arter, og også at der har været en omhyggelig analyse af risiciene ved en lempelse i forhold til dyre- og folkesundheden.
(8)
Den 9. december 2010 vedtog EFSA's BIOHAZ-panel en videnskabelig udtalelse om revisionen af den kvantitative risikovurdering af BSE-risikoen ved PAP (7). Det konkluderedes i udtalelsen - på grundlag af 2009-dataene om BSE-overvågningen i Unionen, med udgangspunkt i en formodet kontaminering med PAP fra ikke-drøvtyggere på 0,1 % (detektionsgrænsen for PAP i foder) og på grundlag af EFSA's kvantitative risikovurderingsmodel for PAP - at den estimerede samlede middel-BSE-infektivitet i kvægfoder pr. år i Unionen ville svare til en Co ID50 (Cattle Oral Infectious Dose 50 %) på 0,2. Det vurderedes i udtalelsen, at dette ville betyde, at der kunne forventes mindre end ét yderligere BSE-inficeret dyr om året i Unionens kvægbestand med en øvre konfidensgrænse på 95 %.
(9)
I Europa-Parlamentets beslutning af 8. marts 2011 om EU's proteinunderskud: Hvad er løsningen på et langvarigt problem? (8) opfordres Kommissionen til at forelægge Parlamentet og Rådet et lovgivningsmæssigt forslag, som tillader anvendelse af PAP fra slagteaffald til fremstilling af foder til enmavede dyr (svin og fjerkræ), forudsat at ingredienserne stammer fra kød, der er godkendt til konsum, og at forbuddet mod genanvendelse inden for samme art og tvungen kannibalisme fuldt ud gennemføres og kontrolleres.
(10)
I Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2011 om EU-lovgivning om overførbare spongiforme encephalopatier (TSE) samt om foderstof- og fødevarekontrol i tilknytning hertil - gennemførelse og perspektiver (9) støttes - især på baggrund af det eksisterende proteinunderskud i Unionen - Kommissionens forslag om at ophæve bestemmelserne, der forbyder fodring af ikke-drøvtyggere med PAP, forudsat at dette kun gælder for ikke-drøvtyggere, og at visse betingelser er opfyldt.
(11)
Der opfordres i beslutningen til at sikre, at de produktions- og steriliseringsmetoder, der anvendes til forarbejdning af animalsk protein, er i overensstemmelse med de højeste sikkerhedsstandarder og med de regler, der er nedfældet i forordning (EF) nr. forordning (EF) nr. 1069/2009, og at den nyeste og sikreste tilgængelige teknologi anvendes. Der opfordres til, at de eksisterende forbud mod genanvendelse inden for samme art fortsat skal være gældende, at produktionskanalerne for PAP fra forskellige arter er helt adskilt, og at adskillelsen af disse produktionskanaler kontrolleres af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og revideres af Kommissionen. Det anføres desuden, at der eksisterer en pålidelig artsspecifik metode til at identificere, hvilke dyrearter proteiner i foder, der indeholder PAP, stammer fra, inden ophævelsen af foderforbuddet gennemføres, således at forbuddet mod genanvendelse inden for samme art og forekomst af PAP fra drøvtyggere kan udelukkes, lige som det fastholdes, at produktion af PAP fra kategori 1- eller kategori 2-materiale er forbudt, og at kun kategori 3-materiale egnet til menneskeføde må anvendes til fremstilling af PAP. I beslutningen afvises anvendelsen af PAP fra ikke-drøvtyggere eller drøvtyggere i foder til drøvtyggere.
(12)
Den 9. marts 2012 validerede EU-referencelaboratoriet for animalske proteiner i foderstoffer (EURL-AP) en ny diagnostisk, DNA-baseret metode, som gør det muligt at påvise meget små koncentrationer af drøvtyggermateriale, der måtte være til stede i foder (10). Metoden kan anvendes til rutinemæssig kontrol af PAP og foderblandinger indeholdende PAP til verifikation af, at disse ikke indeholder proteiner fra drøvtyggere.
(13)
Der er ikke p.t. valideret nogen diagnostisk metode, der gør det muligt at påvise forekomst af svine- eller fjerkræmateriale i foder. Det ville derfor ikke være muligt at kontrollere, at forbuddet mod genanvendelse inden for samme art gennemføres korrekt, hvis det igen blev tilladt at anvende PAP fra svin i fjerkræfoder og PAP fra fjerkræ i svinefoder.
(14)
Akvakulturproduktion giver ikke anledning til bekymringer for så vidt angår overholdelse af forbuddet mod genanvendelse inden for samme art, idet de nuværende kanaliseringskrav vedrørende anvendelse af fiskemel i foder til akvakulturdyr allerede har vist sig at være effektive.
(15)
Bortset fra fiskemel og foderblandinger indeholdende fiskemel, der allerede er tilladt i foder til ikke-drøvtyggere, bør PAP fra ikke-drøvtyggere og foderstoffer indeholdende sådant PAP derfor igen være tilladt i foder til akvakulturdyr. Der bør gælde strenge krav under indsamling, transport og forarbejdning af disse produkter for at undgå enhver risiko for krydskontaminering med protein fra drøvtyggere. Der bør desuden regelmæssigt udtages prøver og foretages analyser af det pågældende PAP og foderblandinger indeholdende dette PAP til kontrol af, at der ikke forekommer krydskontaminering med drøvtyggerproteiner.
(16)
Forbuddet mod at fodre akvakulturdyr med PAP fra ikke-drøvtyggere, som er fastsat i bilag IV til forordning (EF) nr. 999/2001, bør derfor ophæves. Af hensyn til klarheden i EU-lovgivningen bør hele bilag IV erstattes af bilag IV som fastsat i bilaget til nærværende forordning.
(17)
Der henvises i punkt 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 999/2001 til definitioner af foder (eller foderstoffer) og animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum, der er fastsat i EU-retsakter, som siden er blevet ophævet. Af hensyn til klarheden i EU-lovgivningen bør disse henvisninger erstattes af henvisninger til de respektive definitioner i gældende retsakter. Bilag I til forordning (EF) nr. 999/2001 bør derfor ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
(18)
Eftersom medlemsstaterne og de erhvervsdrivende i fodersektoren har brug for tilstrækkelig tid til at tilpasse deres kontrolprocedurer til de nye krav, der indføres ved denne forordning, bør forordningen ikke finde anvendelse umiddelbart efter dens ikrafttræden.
(19)
Forordning (EF) nr. 999/2001 bør således ændres i overensstemmelse hermed.
(20)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag I og IV til forordning (EC) nr. 999/2001 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juni 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. januar 2013.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 56/2013
ze dne 16. ledna 2013,
kterým se mění přílohy I a IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (1), a zejména na čl. 23 první odstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla prevence, tlumení a eradikace přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) u zvířat. Vztahuje se na produkci a uvádění živých zvířat a produktů živočišného původu na trh a v některých zvláštních případech na jejich vývoz.
(2)
V čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 999/2001 se stanoví, že zkrmování živočišných bílkovin přežvýkavci je zakázáno. V čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení se tento zákaz rozšiřuje na jiná zvířata než přežvýkavce a omezuje se, pokud jde o krmení těchto zvířat produkty živočišného původu, podle přílohy IV uvedeného nařízení.
(3)
Příloha IV nařízení (ES) č. 999/2001 rozšiřuje zákaz podle čl. 7 odst. 1 na krmení nepřežvýkavých farmových zvířat s výjimkou krmení masožravých kožešinových zvířat mimo jiné zpracovanými živočišnými bílkovinami. Odchylně a za zvláštních podmínek příloha IV povoluje krmení nepřežvýkavých farmových zvířat některými zpracovanými živočišnými bílkovinami.
(4)
Článek 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (2) zakazuje krmení suchozemských zvířat určitého druhu, jiných než kožešinových zvířat, zpracovanými živočišnými bílkovinami získanými z těl zvířat stejného druhu nebo jejich částí. Uvedený článek rovněž zakazuje krmení chovaných ryb zpracovanými živočišnými bílkovinami získanými z těl chovaných ryb stejného druhu nebo jejich částí.
(5)
Dne 16. července 2010 bylo přijato sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě nazvané Druhý plán boje proti přenosné spongiformní encefalopatii (TSE) - Strategický dokument o přenosné spongiformní encefalopatii na období 2010-2015 (3). Nastiňuje oblasti možných budoucích změn v oblasti právních předpisů EU týkajících se TSE. Zdůrazňuje rovněž, že jakýkoli přezkum pravidel týkajících se TSE by měl být založen v prvé řadě na vědeckých stanoviscích a technických postupech týkajících se tlumení nákazy a prosazování nových opatření.
(6)
Uvedené sdělení se mimo jiné zaměřuje na revizi stávajícího zákazu vztahujícího se na krmiva stanoveného v právních předpisech Unie. Na základě obsahu dvou vědeckých stanovisek vydaných vědeckou komisí pro biologická nebezpečí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) dne 24. ledna 2007 (4) a dne 17. listopadu 2007 (5) uvedené sdělení uznává, že u nepřežvýkavých hospodářských zvířat v přirozených podmínkách nebyly zjištěny žádné případy TSE a že riziko přenosu bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) z nepřežvýkavců na nepřežvýkavce je zanedbatelné, pokud se zabrání vnitrodruhové recyklaci. Sdělení tak dochází k závěru, že o zrušení zákazu používání zpracovaných živočišných bílkovin z nepřežvýkavců v krmivu pro nepřežvýkavce lze uvažovat, ale při zachování stávajícího zákazu vnitrodruhové recyklace a pouze tehdy, pokud by byl dostupný validovaný analytický způsob určování druhu zvířete, ze kterého pochází zpracované živočišné bílkoviny, a bylo by zavedeno oddělené nakládání se zpracovanými živočišnými bílkovinami různých druhů zvířat.
(7)
Dne 29. listopadu 2010 přijala Rada závěry k danému sdělení (6). Tyto závěry uznávají, že zákaz používání zpracované živočišné bílkoviny v krmivech pro hospodářská zvířata má zásadní význam pro předcházení šíření BSE prostřednictvím krmivového řetězce a hraje tudíž klíčovou úlohu v omezení výskytu této choroby u skotu. Tyto závěry navíc za předpoklad jakéhokoli možného znovuzavedení používání zpracovaných živočišných bílkovin z nepřežvýkavců v krmivech jiných druhů nepřežvýkavců považují dostupnost účinných a validovaných testů k rozlišování zpracovaných živočišných bílkovin pocházejících z různých živočišných druhů a pečlivou analýzu rizik případného zmírnění opatření, pokud jde o zdraví zvířat a veřejné zdraví.
(8)
Dne 9. prosince 2010 přijala vědecká komise pro biologická nebezpečí EFSA vědecké stanovisko k revizi kvantitativního posouzení rizika nákazy BSE ze zpracovaných živočišných bílkovin (7). Dospěla k závěru, že „na základě údajů o sledování BSE v Evropské unii za rok 2009 a za předpokladu 0,1 % kontaminace (limit detekce zpracovaných živočišných bílkovin v krmivech) zpracovanými živočišnými bílkovinami z nepřežvýkavců a podle modelu EFSA QRA PAP (kvantitativního posouzení rizika zpracovaných živočišných bílkovin) by se odhadovaná průměrná celková roční míra infekčnosti BSE v krmivech určených pro skot v Unii rovnala 0,2 násobku hodnoty 50 % orální infekční dávky pro skot“. Podle jejího odhadu „by to znamenalo, že lze v populaci skotu v Unii očekávat méně než jedno další zvíře nakažené BSE za rok v horní mezi spolehlivosti 95 %“.
(9)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. března 2011 o deficitu bílkovinných plodin v EU: jak vyřešit dlouhodobý problém? (8) vyzývá Komisi, aby Parlamentu a Radě předložila legislativní návrh s povolením využívat zpracované živočišné bílkoviny z jatečních odpadů na výrobu krmiva pro monogastrická zvířata (prasata a drůbež), jestliže složky pocházejí z masa, které bylo schváleno k lidské spotřebě, a jestliže se plně uplatňuje a kontroluje zákaz vnitrodruhové recyklace a nuceného kanibalismu.
(10)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 6. července 2011 o právních předpisech EU v oblasti přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) a souvisejících kontrolách krmiv a potravin - provádění a výhled (9) podporuje, zejména s ohledem na stávající nedostatek bílkovin v Unii, návrh Komise na zrušení ustanovení právních předpisů Unie o zákazu krmení nepřežvýkavců zpracovanými živočišnými bílkovinami, a to pokud se tento krok bude vztahovat na nebýložravce a budou dodrženy určité podmínky.
(11)
Toto usnesení vyzývá k tomu, aby výrobní a sterilizační metody používané u zpracovaných živočišných bílkovin odpovídaly nejvyšším bezpečnostním normám a předpisům stanoveným v nařízení (ES) č. 1069/2009 a aby využívaly nejnovější a nejbezpečnější dostupné technologie. Vyzývá k tomu, aby zůstal v platnosti stávající zákaz vnitrodruhové recyklace, aby byly zcela odděleny kanály pro výrobu zpracovaných živočišných bílkovin z různých druhů a aby oddělení těchto výrobních kanálů bylo kontrolováno příslušnými orgány v členských státech a také Komisí. Navíc uvádí, že před provedením zrušení zákazu použití v krmivech budou jednotlivě pro každý druh zavedeny spolehlivé metody pro identifikaci druhového původu bílkovin v krmivech obsahujících zpracované živočišné bílkoviny, aby mohla být vyloučena vnitrodruhová recyklace a přítomnost zpracovaných živočišných bílkovin, a že bude zakázána výroba zpracovaných živočišných bílkovin z materiálů kategorie 1 či 2 a k výrobě zpracovaných živočišných bílkovin budou používány pouze materiály kategorie 3, které jsou vhodné k lidské spotřebě. Uvedené usnesení odmítá používání zpracovaných živočišných bílkovin z nepřežvýkavců i přežvýkavců v krmivech pro přežvýkavce.
(12)
Dne 9. března 2012 schválila referenční laboratoř Evropské unie pro živočišné proteiny v krmivech (EURL-AP) novou diagnostickou metodu založenou na DNA, která je schopna detekovat již velmi nízkou přítomnost materiálu z přežvýkavců v krmivech (10). Tuto metodu lze použít pro provádění pravidelných kontrol zpracovaných živočišných bílkovin a krmných směsí obsahujících zpracované živočišné bílkoviny s cílem ověřit, zda neobsahují bílkoviny pocházející z přežvýkavců.
(13)
V současné době neexistuje žádná validovaná diagnostická metoda schopná odhalit přítomnost materiálu pocházejícího z prasat nebo drůbeže v krmivech. Proto by v případě opětovného schválení používání zpracovaných živočišných bílkovin pocházejících z prasat v krmivu pro drůbež a používání zpracovaných živočišných bílkovin pocházejících z drůbeže v krmivu pro prasata nebylo možné kontrolovat správné dodržování zákazu vnitrodruhové recyklace.
(14)
Produkce akvakultury nepředstavuje z hlediska dodržování zákazu vnitrodruhové recyklace žádné riziko vzhledem k tomu, že se stávající požadavky na oddělenou manipulaci při používání rybí moučky v krmivech pro živočichy pocházející z akvakultury osvědčily.
(15)
S výjimkou rybí moučky a krmných směsí obsahujících rybí moučku, které jsou již pro krmení nepřežvýkavců povoleny, by proto měly být ke krmení živočichů pocházejících z akvakultury opětovně schváleny zpracované živočišné bílkoviny z nepřežvýkavců a krmiva obsahující tyto zpracované živočišné bílkoviny. Na odběr, přepravu a zpracování těchto výrobků by se měly vztahovat přísné požadavky, aby bylo zabráněno riziku křížové kontaminace bílkovinami z přežvýkavců. Kromě toho by měly být prováděny pravidelné odběry vzorků a zkoušení zpracovaných živočišných bílkovin a krmných směsí obsahujících tyto zpracované živočišné bílkoviny za účelem ověření nepřítomnosti křížové kontaminace bílkovinami z přežvýkavců.
(16)
Zákaz krmit živočichy pocházející z akvakultury zpracovanými živočišnými bílkovinami z nepřežvýkavců stanovený v příloze IV nařízení (ES) č. 999/2001 by proto měl být zrušen. V zájmu přehlednosti právních předpisů Unie je vhodné nahradit celou přílohu IV přílohou IV uvedenou v příloze tohoto nařízení.
(17)
Bod 1 přílohy I nařízení (ES) č. 999/2001 odkazuje na definice krmiv a vedlejších produktů živočišného původu, které nejsou určeny k lidské spotřebě, uvedené v právních aktech Unie, které byly mezitím zrušeny. V zájmu přehlednosti právních předpisů Unie by tyto odkazy měly být nahrazeny odkazy na příslušné definice obsažené v platných právních aktech. Příloha I nařízení (ES) č. 999/2001 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna v souladu s přílohou tohoto nařízení.
(18)
Jelikož členské státy a hospodářské subjekty v krmivářském odvětví potřebují dostatek času, aby přizpůsobily své kontrolní postupy novým požadavkům zavedeným tímto nařízením, nemělo by se toto nařízení použít bezprostředně po vstupu v platnost.
(19)
Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(20)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a IV nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. června 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2013.