RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 461/2013
af 21. maj 2013
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 18 i forordning (EF) nr. 597/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) ("grundforordningen"), særlig artikel 18,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2603/2000 (2) indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat ("PET") med oprindelse i bl.a. Indien. Ved forordning (EF) nr. 1645/2005 (3) ændrede Rådet niveauet for de gældende udligningsforanstaltninger over for importen af PET med oprindelse i Indien. Ændringerne var resultatet af en fremskyndet fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 20. Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 193/2007 (4) en endelig udligningstold for en periode på yderligere fem år. Udligningsforanstaltningerne blev efterfølgende ændret ved forordning (EF) nr. 1286/2008 (5) og gennemførelsesforordning (EU) nr. 906/2011 (6) efter en delvis interimsundersøgelse. Med gennemførelsesforordning (EU) nr. 559/2012 (7) blev en senere delvis interimsundersøgelse afsluttet uden en ændring af de gældende foranstaltninger. Ved afgørelse 2000/745/EF (8) godtog Kommissionen tilsagn om en mindsteimportpris fra tre eksporterende producenter i Indien.
(2)
Udligningsforanstaltningerne består i en specifik told. Tolden er mellem 0 og 106,5 EUR/ton på importen fra individuelt nævnte indiske producenter med en resttold på 69,4 EUR/ton på importen fra alle andre producenter.
2. Gældende antidumpingforanstaltninger
(3)
Ved forordning (EF) nr. 2604/2000 (9) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af PET med oprindelse i bl.a. Indien. Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 192/2007 (10) en endelig antidumpingtold for en periode på yderligere fem år.
3. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(4)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (11) af de gældende endelige udligningsforanstaltninger modtog Kommissionen den 25. november 2011 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18 ("udløbsundersøgelsen"). Anmodningen blev indgivet af Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe ("ansøgeren") på vegne af producenter, der tegner sig for næsten 95 % af produktionen af visse typer polyethylenterephthalat i Unionen.
(5)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis vil medføre fortsat eller fornyet subsidiering og skade for EU-erhvervsgrenen.
(6)
Forud for indledningen af udløbsundersøgelsen underrettede Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 22, stk. 1, og artikel 10, stk. 7, de indiske myndigheder om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om en fornyet undersøgelse, og inviterede de indiske myndigheder til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til indholdet af anmodningen om en fornyet undersøgelse og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. Kommissionen modtog imidlertid ikke noget svar fra den indiske regering på dens tilbud om høringer.
4. Indledning af en udløbsundersøgelse
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse og offentliggjorde den 24. februar 2012 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (12) ("indledningsmeddelelsen") om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18.
5. Sideløbende undersøgelse
(8)
Den 24. februar 2012 indledte Kommissionen også en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 om de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen af PET med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Thailand og Taiwan (13).
6. Undersøgelsen
6.1. Nuværende undersøgelsesperiode og betragtet periode
(9)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering omfattede perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011 ("den nuværende undersøgelsesperiode" eller "NUP"). Undersøgelsen af tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udløbet af den nuværende undersøgelsesperiode ("den betragtede periode").
6.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, de eksporterende producenter i det pågældende land, importørerne, de brugere, som den vidste, var berørt af sagen, samt repræsentanterne for det pågældende land om indledningen af udløbsundersøgelsen.
(11)
Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(12)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter fra Indien, EU-producenter og importører blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27 anset for hensigtsmæssigt at undersøge, om der burde udtages stikprøver. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage stikprøver, blev de eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelsen og forelægge Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(13)
Syv eksporterende producenter besvarede stikprøveundersøgelsen og meddelte, at de var villige til at samarbejde i forbindelse med den nuværende undersøgelse. På dette grundlag blev der udtaget en stikprøve på tre eksporterende producenter baseret på eksportmængden til Unionen. Der blev ikke modtaget indvendinger mod stikprøven, hverken fra producenterne i stikprøven, producenter, som ikke indgår i stikprøven, eller fra de relevante myndigheder i Indien.
(14)
De tre eksporterende producenter i stikprøven fik tilsendt spørgeskemaer, og Kommissionen modtog besvarelser fra dem alle tre. Spørgeskemabesvarelsen fra en indisk producent i stikprøven viste dog, at producenten kun eksporterede ubetydelige mængder af den pågældende vare i NUP, og det blev derfor ikke fundet hensigtsmæssigt at beregne subsidieringssatsen for denne virksomhed. Der blev derfor aflagt kontrolbesøg hos de to resterende eksporterende producenter, som tegnede sig for 99 % af den samlede import fra Indien til Unionen i NUP.
(15)
Efter fremlæggelsen af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger ("fremlæggelsen af oplysninger") anmodede en indisk samarbejdsvillig producent om beregning af en subsidiemargen. Det blev i den forbindelse på ny bekræftet, at eksporten fra denne virksomhed var ubetydelig og således ikke havde nogen indvirkning på fastlæggelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering i den nuværende udløbsundersøgelse. Denne anmodning blev derfor afvist.
(16)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af fire virksomheder ud af de 13 EU-producenter, der var kendte inden indledningen af undersøgelsen, som blev udvalgt på grundlag af den største repræsentative produktions- og salgsmængde, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Stikprøven tegnede sig for over 50 % af den samlede anslåede EU-produktion og det anslåede salg i NUP. Interesserede parter blev opfordret til at gennemse sagsakterne og fremsætte bemærkninger til det hensigtsmæssige i dette valg senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(17)
Visse interesserede parter rejste indvendinger vedrørende stikprøven af EU-producenter. De påstod, at: i) Kommissionen ikke bør anvende stikprøver, navnlig da der ikke blev anvendt stikprøver i den tidligere undersøgelse; ii) den metode, der anvendtes til udtagning, blev anfægtet med den begrundelse, at den "blander tre etaper", nemlig gennemgangen af repræsentativiteten, definitionen af EU-erhvervsgrenen og stikprøveundersøgelsen; iii) den midlertidige stikprøve blev udtaget på grundlag af ukorrekte og ufuldstændige oplysninger; iv) den udtagne midlertidige stikprøve ikke er repræsentativ, da den omfatter virksomheder og ikke grupper; det blev desuden påstået, at man ved at inkludere en virksomhed, der i et tilfælde for nylig havde afhændet aktiviteter, eller i et andet tilfælde en virksomhed, som havde forretningsmæssigt forbundet salg, reducerede repræsentativiteten af stikprøven.
(18)
Parternes påstande blev besvaret på følgende måde:
-
Beslutningen om at udtage en stikprøve af EU-producenter træffes i hver enkelt undersøgelse på grundlag af de særlige omstændigheder, der gør sig gældende i sagen, og grundforordningens artikel 22, stk. 6, vedrører ikke brugen af en sådan stikprøve med henblik på fastsættelse af skaden som led i en udløbsundersøgelse. I modsætning til de tidligere udløbsundersøgelser, hvor det v ar muligt at undersøge alle virksomheder, der gav sig til kende og samarbejdede, skønnede Kommissionen i den nuværende undersøgelse, at det på grund af det store antal virksomheder ikke var muligt med rimelighed at undersøge alle EU-producenter inden for den tid, der var til rådighed, og at betingelserne i artikel 27 således var opfyldt.
-
Kommissionen "forvekslede" ikke fastsættelsen af repræsentativitet, definitionen af EU-erhvervsgrenen og udtagelsen af den midlertidige stikprøve, da disse etaper er uafhængige af hinanden, og der blev truffet separate beslutninger herom. Det blev ikke godtgjort, i hvilket omfang brugen af de produktions- og salgsdata, som EU-producenterne fremlagde i forbindelse med gennemgangen, havde påvirket stikprøvens repræsentativitet.
-
Stikprøven blev udtaget på grundlag af de oplysninger, der forelå på udvælgelsestidspunktet, i henhold til grundforordningens artikel 27. Stikprøvens repræsentativitet blev evalueret som følge af parternes bemærkninger vedrørende specifikke virksomhedsdata. Ingen af bemærkningerne blev fundet berettigede.
-
Stikprøven blev i henhold til grundforordningens artikel 27 udtaget med henblik på at afspejle den største repræsentative produktions- og salgsmængde, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Det blev konkluderet, at de virksomheder, der indgår i større grupper, som ifølge undersøgelserne opererer uafhængigt af andre datterselskaber i samme gruppe, var repræsentative for EU-erhvervsgrenen, og der var således ingen grund til at undersøge hele gruppen på et konsolideret grundlag. Samtidig blev virksomhederne udtaget til stikprøven som økonomiske enheder, hvorved det sikres, at alle relevante data kunne verificeres. Desuden indgik afhændelse af aktiviteter og forretningsmæssigt forbundet salg i karakteristikkerne for sektoren i den betragtede periode, og ingen af disse elementer kunne derfor gøre stikprøven mindre repræsentativ.
(19)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog parterne ovennævnte argumenter, som allerede var blevet behandlet.
(20)
Det påtænktes allerede i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver af ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Ingen af de 24 ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som blev kontaktet, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(21)
Alle fem kendte råvareleverandører blev kontaktet i forbindelse med indledningen af undersøgelsen og fik tilsendt det relevante spørgeskema. To leverandører gav sig til kende og besvarede spørgeskemaet.
(22)
Alle kendte brugere og brugersammenslutninger blev kontaktet efter indledningen. 17 brugere indsendte en spørgeskemabesvarelse. Tyve sammenslutninger af brugere fra 16 medlemsstater gav sig selv til kende og indsendte bemærkninger.
7. Efterprøvning af modtagne oplysninger
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet subsidiering og deraf følgende skade, og på at fastslå Unionens interesser. Der blev gennemført kontrolbesøg hos de indiske myndigheder i Delhi og hos følgende interesserede parter:
a)
Eksporterende producenter
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Indien
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indien
b)
EU-producenter
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nederlandene
-
Equipolymers, Italien, Tyskland
-
Neo Group, UAB, Litauen
-
Novapet SA, Spanien,
c)
Brugere i Unionen
-
Coca-Cola Europe, Belgien
-
Nestle Waters France, Frankrig.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare i den nuværende undersøgelse er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. PET med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5 med oprindelse i Indien. Den klassificeres i øjeblikket under KN-kode 3907 60 20.
2. Samme vare
(25)
Som i forbindelse med den oprindelige undersøgelse og den fornyede undersøgelse kunne det konstateres, at den pågældende vare, nemlig PET, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i det pågældende land, og PET, der fremstilles og sælges af EU-producenterne, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål. De anses derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SUBSIDIERING
1. Indledning
(26)
På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i anmodningen om en fornyet undersøgelse, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
Landsdækkende ordninger
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
b)
Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
c)
Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
d)
Focus Product Scheme ("FPS-ordning")
e)
Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
f)
Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
g)
Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
h)
Special Economic Zones/Export Oriented Units ("SEZ/EOU") (ordningen for særlige økonomiske områder og eksportorienterede virksomheder)
i)
Export Credit Scheme ("ECS") (eksportkreditordning)
j)
Income Tax Exemption Scheme ("ITES") (indkomstskattefritagelsesordning)
Regionale ordninger
k)
West Bengal Incentive Scheme ("WBIS") (vestbengalsk incitamentsordning)
l)
Capital Investment Incentive Scheme (Delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering)
m)
Gujarat Sales Tax Incentive Scheme ("GSTIS") (incitamentsordning vedrørende omsætningsafgift i Gujarat)
n)
Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme ("GEDES") (toldfritagelsesordning for elektricitet i Gujarat)
o)
Package Scheme of Incentives ("PSI") of the Government of Maharashtra (incitamentsordning fra delstaten Maharashtra).
(27)
De nævnte ordninger i litra a), c) og h) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) ("loven om udenrigshandel"), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser gengives kort i "Foreign Trade Policy"-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og ajourføres regelmæssigt. Foreign Trade Policy-dokumentet, som vedrører NUP i denne undersøgelse, er "Foreign Trade Policy 09-14" ("FTP 09-14"). Desuden fastlægger den indiske regering også de procedurer, der styrer FTP-policy 09-14 i "Handbook of Procedures, Volume I" ("Procedurehåndbogen I 09-14"). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(28)
Ordningen under litra b) er baseret på afsnit 75 i Customs Act fra 1962, afsnit 37 i Central Excise Act fra 1944, afsnit 93A og 94 i Financial Act fra 1994 og på Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules fra 1995. Godtgørelsessatserne offentliggøres regelmæssigt; satserne vedrørende NUP var All Industry Rates (AIR) i toldgodtgørelsesordningen 2011-2012, som blev offentliggjort i bekendtgørelse nr. 68/2011-Customs (N.T.) af 22. september 2011. Toldgodtgørelsesordningen omtales også som en ordning for afgiftsfritagelse i kapitel 4 i FTP 09-14.
(29)
Ordningen under litra i) er baseret på afsnit 21 og 35A i Banking Regulation Act of 1949 (bankloven), der tillader Reserve Bank of India ("RBI") at vejlede forretningsbanker på eksportkreditområdet.
(30)
Ordningen under litra j) er baseret på Income Tax Act of 1961 (indkomstskatteloven fra 1961), som ændres årligt ved Finance Act (finansloven).
(31)
Ordningen under litra k) administreres af regeringen i Vestbengalen og er beskrevet i bekendtgørelse fra det vestbengalske handels- og industriministerium nr. 580-CI/H af 22. juni 1999, senest erstattet af bekendtgørelse nr. 134-CI/O/Incentive/17/03/I af 24. marts 2004.
(32)
Ordningen under litra l) forvaltes af regeringen i delstaten Gujarat og er baseret på delstaten Gujarats industrifremmepolitik.
(33)
Ordningen under litra m) forvaltes af regeringen i delstaten Gujarat og er baseret på delstatens industrifremmepolitik.
(34)
Ordningen under litra n) er baseret på Bombay Electricity Duty Act of 1958 (loven fra 1958 om elektricitetsafgifter i Bombay).
(35)
Ordningen under litra o) forvaltes af delstaten Maharashtra og er baseret på beslutninger, som er truffet af ministeriet for industri, energi og arbejde i delstaten Maharashtra.
(36)
Undersøgelsen viste, at de eksporterende producenter i stikprøven opnåede fordele ved følgende ordninger i NUP i forbindelse med den pågældende vare:
Landsdækkende ordninger
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
b)
Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
c)
Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
d)
Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
e)
Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
Regionale ordninger
f)
West Bengal Incentive Scheme ("WBIS") (vestbengalsk incitamentordning).
2. Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(37)
Der findes en detaljeret beskrivelse af DEPBS-ordningen i kapitel 4.3 i FTP 09-14 og i kapitel 4 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(38)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(39)
En eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres under denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af Standard Input/Output-normer (SION-normer) under hensyntagen til det formodede indhold af importerede råvarer i eksportvaren og tolden på de formodede importerede råvarer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej. DEPBS-satsen for den pågældende vare i NUP i den aktuelle undersøgelse var 8 % med en værdi på 58 INR/kg.
(40)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted inden for rammerne af DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument som led i forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt den fordel, den pågældende vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af en kredit, der er udstedt under DEPBS. Den DEPBS-sats, der benyttes til at beregne fordelen, er den sats, der var gældende på tidspunktet for eksportangivelsen.
(41)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan kreditter, der er udstedt under DEPBS, bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, undtagen kapitalgoder og varer, som er underlagt importrestriktioner. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPBS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.
(42)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter registreres elektronisk og kan dække et ubegrænset antal eksporttransaktioner. Fristen for indsendelse af ansøgninger er tre måneder efter eksporten, men som anført i punkt 9.3 i HOP I 09-14 kan ansøgninger, der modtages efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid kan tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(43)
Det blev konstateret, at begge virksomheder i stikprøven brugte denne ordning i de første tre kvartaler af NUP.
d) Konklusion om DEPBS
(44)
Ved DEPBS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(45)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(46)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råvarer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS-ordningen.
e) Ophævelse af DEPBS-ordningen og overgang til DDS
(47)
Ved offentlig bekendtgørelse nr. 54 (RE-2010)/09-14 af 17. juni 2011 blev DEPBS forlænget med 3 måneder indtil den 30. september 2011. Da der ikke er blevet offentliggjort yderligere forlængelser efterfølgende, er DEPBS endeligt ophævet fra og med den 30. september 2011. Det var således nødvendigt at undersøge, hvilke foranstaltninger der kunne indføres med henblik på grundforordningens artikel 15, stk. 1.
(48)
Den indiske regering forklarede Kommissionen, at virksomhederne efter ophævelsen af DEPBS-ordningen kunne vælge at bruge andre toldgodtgørelsesordninger i kapitel 4 i FTP 09-14, nemlig Advance Authorisation Scheme (AAS) og Duty Drawback Scheme (DDS).
(49)
Undersøgelsen viste, at begge virksomheder i stikprøven begyndte at bruge DDS-ordningen straks efter ophævelsen af DEPBS. Det skal bemærkes, at DDS blev indført i 1995 og anvendtes samtidig med DEPBS i de første tre kvartaler af NUP og i en årrække før NUP. Det var dog ikke muligt for eksportørerne at anvende DDS og DEPBS samtidig på den samme eksport. I de tre første kvartaler af NUP var DDS-satsen på 2,2 % med et loft på 1,5 INR/kg, hvilket gjorde DDS mindre generøs og dermed mindre attraktiv end DEPBS. Det skal bemærkes, at den indiske regering bestræbte sig på en smidig overgang fra DEPBS til DDS, hvilket fremgår af cirkulære nr. - 42/2011-Customs af 22. september 2011. Det forklares i cirkulæret, at "toldgodtgørelsesordningen i år omfatter områder, der hidtil indgik i DEPB[S]-ordningen". Det fremgår af samme cirkulære, at det for sektorer under DEPBS er blevet besluttet at anvende en smidig overgang for varer i disse sektorer, samtidig med at de indarbejdes i toldgodtgørelsesordningen. I en overgangsperiode vil disse varer pålægges en mindre reduktion af deres DEPB[S]-satser på mellem 1 % og 3 % for de fleste varer. Med andre ord antyder dette cirkulære, at de gældende toldgodtgørelsessatser med virkning fra 1. oktober 2011 blev fastlagt, således at de kunne give samme type fordel som den tilbagetrukne DEPBS.
(50)
Pr. 1. oktober 2011 blev DDS-satsen for den pågældende vare hævet fra 2,2 % til 5,5 % af fob-værdien, og det tilhørende loft blev hævet fra 1,5 INR/kg til 5,5 INR/kg. Det blev konstateret, at denne nye sats gav samme subsidieringsniveauer som DEPBS indtil 30. september 2011 med en sats på 8 % og et loft på 58 INR/kg. Afhængigt af priserne på PET i NUP resulterede DEPBS generelt i en teoretisk fordel på 4,64 INR/kg eller 5,8 %. I DDS-ordningen blev loftet ikke anvendt, så den teoretiske fordel udgjorde 5,5 %.
(51)
Undersøgelsen bekræftede argumentationen i foregående betragtning. De gennemsnitlige subsidiemargener udregnet på årsbasis for virksomhederne i stikprøven var 5,5 % og 6 % for henholdsvis DEPBS og DDS.
(52)
En sammenligning af de to ordninger viser desuden et stort sammenfald mellem gennemførelsesbestemmelserne.
(53)
Det fremgår dog af betragtning 47 og 48-51, at selv om DEPBS-ordningen var blevet ophævet, blev fordele i ordningen fortsat udbetalt uden ophør og på næsten samme niveau, hvilket gav en gnidningsløs overgang til toldgodtgørelsesordningen. Det konkluderes derfor, at subsidierne ikke er blevet trukket tilbage, jf. grundforordningens artikel 15, stk. 1, og at DEPBS er udligningsberettiget.
(54)
Efter fremlæggelsen af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger påstod en eksporterende producent, at DEPBS var blevet trukket tilbage og derfor ikke skulle udlignes. Det skal som svar herpå bemærkes, hvilket også fremgår af betragtning 47, at DEPBS-ordningen ophørte den 30. september 2011. Subsidieringen fortsatte imidlertid, og eksportørerne har mulighed for som alternativ til DEPBS at anmode om og modtage fordele under f.eks. DDS eller AAS. Dette argument afvistes følgelig.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(55)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den DEPBS-kredit, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har GOI ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i NUP.
(56)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Disse subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(57)
På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for virksomhederne i stikprøven, på henholdsvis 3,78 % og 4,42 %.
3. Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(58)
De nærmere regler for DDS findes i Custom & Central Excise Duties Drawback Rules, 1995 med efterfølgende ændringer.
b) Støtteberettigelse
(59)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(60)
En støtteberettiget eksportør kan anmode om godtgørelsesbeløb, der beregnes som en procentdel af fob-værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne godtgørelsessatser for en række varer, herunder den pågældende vare. De fastlægges på grundlag af den gennemsnitlige mængde eller værdi af materialer, der anvendes som input til fremstilling af en vare, og det gennemsnitlige toldbeløb, der betales på inputs. De anvendes, uanset om der rent faktisk er betalt importtold eller ej. DDS-satsen for den pågældende vare i NUP var 5,5 % af fob-værdien med et loft på 5,5 INR/kg.
(61)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. Når forsendelsesoplysningerne indtastes i toldserveren (ICEGATE), anføres det, at eksporten finder sted som led i DDS, og DDS-beløbet fastsættes uigenkaldeligt. Efter rederiet har udfyldt Export General Manifest (EGM), og toldmyndighederne har i tilstrækkelig grad har sammenlignet dokumentet med forsendelsesdokumentet, er alle betingelser opfyldt for at tillade udbetalingen af godtgørelsesbeløbet, enten direkte til eksportørens bankkonto eller pr. bankanvisning.
(62)
Eksportøren skal desuden fremlægge bevis for, at de eksporterede varer er blevet betalt ved hjælp af en bankbekræftelse (bank realisation certificate). Denne bekræftelse kan udfærdiges, når godtgørelsesbeløbet er blevet udbetalt, men de indiske myndigheder kræver beløbet tilbagebetalt, hvis eksportøren ikke fremlægger en bankbekræftelse inden fristens udløb.
(63)
Godtgørelsesbeløbet kan anvendes til ethvert formål.
(64)
Det konkluderedes, at toldgodtgørelsesbeløbet efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder.
(65)
Det blev konkluderet, at virksomhederne i stikprøven brugte DDS i det sidste kvartal af NUP.
d) Konklusion om DDS
(66)
Ved DDS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Et toldgodtgørelsesbeløb er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder. Desuden medfører toldgodtgørelsesbeløbet en fordel for eksportøren, idet virksomhedens likviditet forbedres.
(67)
Endvidere er DDS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(68)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen.
(69)
Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DDS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DDS-ordningen.
(70)
Dette bekræftes i de indiske myndigheders cirkulære nr. 24/2001, hvoraf det klart fremgår, at [toldgodtgørelsessatser] ikke har nogen relation til det faktiske inputforbrugsmønster og den faktiske indvirkning på en bestemt eksportørs inputs eller individuelle forsendelser […], og de regionale myndigheder instrueres om, at de lokale kontorer ikke skal forlange bevis for den faktiske told, der er betalt på importerede eller hjemlige input […], når eksportørerne indsender deres [anmodninger om godtgørelser].
(71)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at DDS er udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(72)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal den indiske regering giver afkald på godtgørelsesbeløbet, hvilket udgør et finansielt bidrag i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen på det godtgørelsesbeløb, der ydes for den pågældende eksporttransaktion, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DDS-ordningen som summen af de godtgørelsesbeløb, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted under denne ordning i NUP.
(73)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(74)
På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for de pågældende virksomheder i stikprøven, på henholdsvis 1,65 % og 1,32 %.
4. Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
a) Retsgrundlag
(75)
Der findes en detaljeret beskrivelse af FMS-ordningen i afsnit 3.14 i FTP 09-14 og i kapitel 3.8 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(76)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(77)
Under denne ordning er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til tabel 1 og 2 i bilag 37(C) i Procedurehåndbogen I 09-14, berettiget til en toldkredit på 3 % af fob-værdien. Fra 1. april 2011 er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til tabel 3 i bilag 37(C) ("Special Fokus Markets"), berettiget til en toldkredit på 4 % af fob-værdien. Visse former for eksportaktiviteter er udelukket fra denne ordning, f.eks. eksport af importerede eller omladede varer, transaktioner ligestillet med eksport, eksport af tjenester og eksportomsætning fra enheder, der opererer i særlige økonomiske områder. Visse former for varer er også udelukket fra denne ordning, f.eks. diamanter, ædelmetaller, malme, korn, sukker og olieprodukter.
(78)
Toldkreditterne i forbindelse med FMS kan frit overføres og er gyldige i en periode på 24 måneder fra datoen for udstedelsen af det relevante toldgodtgørelsesdokument. De kan benyttes til at betale told på senere import af enhver råvare eller vare, herunder også kapitalgoder.
(79)
Toldgodtgørelsesdokumentet udstedes i eksporthavnen, når eksporten eller afsendelsen af varerne har fundet sted. Så længe ansøgeren tilvejebringer kopier af al relevant eksportdokumentation til myndighederne (f.eks. eksportordrer, fakturaer, forsendelsespapirer, bankbekræftelser), kan den indiske regering ikke frit bestemme, om der skal indrømmes toldkreditter.
(80)
Det blev konstateret, at virksomhederne i stikprøven brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion om FMS
(81)
Ved FMS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En FMS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører FMS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi virksomhedens likviditet forbedres.
(82)
Endvidere er FMS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og dermed udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(83)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råvarer. Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Eksportører er berettiget til fordelene ved FMS, uanset om de importerer råvarer eller ikke. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der anskaffer alle deres råvarer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råvarer, er således stadig berettigede til fordelene ved FMS. Desuden kan en eksportør anvende FMS-toldkreditter til at importere kapitalgoder, selv om disse ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger (jf. litra i) i bilag I til grundforordningen), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(84)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet og udtrykt ved den fordel, som modtageren bevisligt havde opnået i NUP, og som den samarbejdsvillige eksporterende producent på tidspunktet for eksporttransaktionen har opført på et periodiseringsgrundlag som indtægt. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(85)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for de pågældende virksomheder i stikprøven udgør henholdsvis 0,19 % og 0,87 %.
5. Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
a) Retsgrundlag
(86)
Der findes en detaljeret beskrivelse af SHIS-ordningen i kapitel 3.16 i FTP 09-14 og i kapitel 3.10 i Procedurehåndbogen I 09-14. En detaljeret beskrivelse af Status-kategorier findes i kapitel 3.10.1-3.10.4 i FTP 09-14 og i kapitel 3.1-3.5 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(87)
Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er godkendt som såkaldte Status-indehavere, er berettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(88)
Producent-eksportører og forhandler-eksportører kan opnå Status. Afhængigt af deres eksportresultater i det indeværende år og en række tidligere år indrømmes ansøgerne en af følgende statusformer: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House og Premier Trading House.
(89)
I SHIS-ordningen er statusindehavere berettiget til en toldkredit svarende til 1 % af fob-værdien af eksporten i de sektorer, der fremgår af kapitel 3.16.4 i FTP 09-14, dvs. læder (undtagen færdige lædervarer), tekstil- og jutesektoren, håndværk, teknologisektoren (undtagen enkelte underområder), plastik og basiskemikalier (undtagen farmaceutiske produkter). Da den pågældende vare er en type af plastik, er den omfattet af ordningen.
(90)
SHIS-toldkreditter kan ikke overføres og skal anvendes til at betale told på import af kapitalvarer, som anvendes til fremstilling af varer, der hører under en af de omfattede sektorer.
(91)
Hvis en ansøger har anvendt en nultolds-EPCG i løbet af et år, er virksomheden ikke berettiget til SHIS for eksport, der er foretaget samme år.
(92)
Ordningen blev indført i 2009 for eksport i perioden 2009-201 og 2010-2011 og er blevet forlænget hvert år siden da. Den seneste forlængelse (jf. bekendtgørelse nr. 07/2012 - Customs af 9. marts 2012) forlængede ordningens gyldighed indtil 31. marts 2013.
(93)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan toldkreditter, der er udstedt under SHIS, bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder.
(94)
Undersøgelsen viste, at en virksomhed i stikprøven brugte denne ordning i NUP, mens den anden virksomhed ikke var berettiget til ordningen som følge af de bestemmelser, der er beskrevet i betragtning 90.
d) Konklusion om SHIS
(95)
Ved SHIS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En SHIS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører SHIS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi virksomhedens likviditet forbedres.
(96)
Endvidere er SHIS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og dermed udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(97)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. Toldkreditten bruges i sidste ende til at betale told på import af kapitalgoder, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger, jf. litra i), i bilag I til grundforordningen, da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(98)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet og udtrykt ved den fordel, som modtageren bevisligt havde opnået i NUP, og som den samarbejdsvillige eksporterende producent på tidspunktet for eksporttransaktionen har opført på et periodiseringsgrundlag som indtægt. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(99)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for den eneste virksomhed i stikprøven, der anvender ordningen, udgør 1 %.
6. Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
a) Retsgrundlag
(100)
Der findes en detaljeret beskrivelse af EPCGS-ordningen i kapitel 5 i FTP 09-14 og i kapitel 5 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(101)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører, som er knyttet til støtteproducenter, samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(102)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har en virksomhed lov til at importere (nye og indtil ti år gamle brugte) kapitalgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og efter betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Ordningen giver mulighed for en reduceret importtoldsats på 3 % på alle kapitalgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode. I henhold til FTP 09-14 kan der importeres kapitalgoder med en told på 0 % under EPCGS, men i sådanne tilfælde er perioden for indfrielse af eksportforpligtelsen kortere.
(103)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe kapitalgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af kapitalgoder selv benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne kapitalgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.
d) Konklusion om EPCGS
(104)
Ved EPCGS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(105)
Endvidere er EPCGS retligt betinget af eksportresultater, da sådanne licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(106)
EPCGS kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kapitalgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger, jf. litra i) i bilag I til grundforordningen, da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(107)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede kapitalgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Det således beregnede beløb for NUP blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode, således at det afspejler den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i UP i Indien blev anset for passende til dette formål. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(108)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt som behørig nævner over eksportomsætningen i NUP, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(109)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for de pågældende virksomheder i stikprøven udgør henholdsvis 0,55 % og 0,56 %.
7. Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
(110)
Det blev konstateret, at kun en af virksomhederne i stikprøven brugte denne ordning i NUP. Undersøgelsen viste dog, at virksomheden kun opnåede en ubetydelig fordel, og AAS blev derfor ikke yderligere analyseret.
8. West Bengal Incentive Scheme 1999 ("WBIS 1999") (den vestbengalske incitamentordning fra 1999)
a) Retsgrundlag
(111)
En detaljeret beskrivelse af denne ordning som anvendt af den vestbengalske regering kan findes i bekendtgørelse nr. 580-CI/H af 22. juni 1999 fra det vestbengalske handels- og industriministerium.
b) Støtteberettigelse
(112)
Virksomheder, der opretter en ny industrivirksomhed eller foretager en større udvidelse af en eksisterende industrivirksomhed i tilbagestående områder, er støtteberettigede i henhold til denne ordning. Der findes imidlertid en udtømmende liste over erhvervsgrene, der ikke er støtteberettigede (en negativliste over erhvervsgrene), og den forhindrer virksomheder i bestemte erhvervssektorer i at drage fordel af incitamenterne.
c) Praktisk gennemførelse
(113)
Vestbengalen yder incitamenter til berettigede industrivirksomheder i form af en række fordele, herunder fritagelse for omsætningsafgift og central omsætningsafgift ("CENVAT") på færdigvarer for at fremme den industrielle udvikling i de økonomisk tilbagestående områder i denne stat.
(114)
I henhold til denne ordning skal virksomhederne investere i tilbagestående områder. Disse områder - bestemte territoriale enheder i Vestbengalen - er inddelt i forskellige kategorier efter deres økonomiske udviklingsgrad, mens visse udviklede egne samtidig er udelukket fra incitamentsordningerne. Hovedkriteriet for fastsættelsen af incitamenternes omfang er investeringens størrelse og det område, hvori virksomheden befinder sig eller vil blive etableret.
(115)
Det blev konstateret, at en virksomhed i stikprøven brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion
(116)
Denne ordning yder subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Den udgør et finansielt bidrag fra den vestbengalske regering, da de indrømmede incitamenter, i foreliggende tilfælde en fritagelse fra CST og eftergivelse af CENVAT på salg af færdigvarer, reducerer de skatteindtægter, der ellers ville være indgået. Desuden medfører disse incitamenter en fordel for virksomhederne i form af en forbedret finansiel situation, idet ellers skyldige skatter ikke betales.
(117)
Endvidere er ordningen regionalt specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, da den kun kan benyttes af visse virksomheder, der har foretaget investeringer inden for bestemte angivne geografiske områder på den pågældende delstats retsområde. Den er ikke tilgængelig for virksomheder, der er beliggende uden for disse områder, og fordelens størrelse er desuden afhængig af det pågældende område.
(118)
WBIS 1999 er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(119)
Subsidiebeløbet blev beregnet på grundlag af den omsætningsafgift og CENVAT på salg af færdigvarer, som normalt skulle være betalt i den nuværende undersøgelsesperiode, men som forblev ubetalt i henhold til denne ordning. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over det samlede salg i den nuværende undersøgelsesperiode som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den herved opnåede subsidiesats var på 1,36 %.
9. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(120)
For de eksporterende producenter i stikprøven var de udligningsberettigede subsidiebeløb, der blev fastsat i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen, på henholdsvis 7,53 % og 8,17 %, udtrykt i værdi.
ORDNING
DEPBS
DDS
FMS
SHIS
EPCG
WBIS
I alt
VIRKSOMHED
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nul
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
Nul
8,17
10. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering
(121)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 2, blev det undersøgt, om det var sandsynligt, at de gældende foranstaltningers udløb ville føre til, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier.
(122)
Som beskrevet i betragtning 26 til 118 blev det fastslået, at indiske eksportører af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode fortsat drog fordel af en betydelig udligningsberettiget subsidiering fra de indiske myndigheders side.
(123)
Subsidieordningerne medfører fortsat fordele, og der er ingen tegn på, at de vil blive afviklet inden for en overskuelig fremtid. Hver eksportør er desuden berettiget til støtte under flere af ordningerne.
(124)
Det blev også undersøgt, om eksporten til Unionen ville ske i væsentlige mængder, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(125)
Indien er en stor producent af den pågældende vare. På grundlag af de data, der blev indhentet i løbet af undersøgelsen, havde Indien en produktionskapacitet på ca. 700 000-900 000 tons i NUP, og ekspansionsplaner bringer landets samlede kapacitet op på mellem 1 600 000 og 1 800 000 tons i 2014. Som et resultat heraf anslås den overskydende kapacitet i forhold til den hjemlige efterspørgsel til ca. 600 000-700 000 tons i 2014, hvilket udgør 21-25 % af det samlede EU-forbrug i NUP.
(126)
Under disse omstændigheder er de indiske producenter af den pågældende vare i høj grad afhængige af eksportsalg, og det er sandsynligt, at eksportmængden til Unionen, som allerede var betydelig i NUP, vil vokse yderligere, hvis foranstaltningerne ophæves.
(127)
En eksporterende producent påstod, at den overskydende kapacitet ville falde efter 2014, og at situationen med den overskydende kapacitet derfor kun var midlertidig. Det skal bemærkes, at det påståede fald i den overskydende kapacitet efter 2014 var i overensstemmelse med udsigterne i markedsanalyserne. Det blev derfor konkluderet, at denne påstand ikke kunne ændre analysen vedrørende udviklingen i den overskydende kapacitet.
(128)
Efter fremlæggelsen påstod en eksporterende producent, at det var umuligt at undgå midlertidig overskydende kapacitet, da stigninger i produktionskapaciteten generelt kun kan ske i store spring på grund af minimumsstørrelsen af moderne PET-fabrikker. Som svar herpå skal det bemærkes, at der i NUP og det efterfølgende år skete kapacitetsudvidelser på mellem mindst 150 000 og 200 000 ton. Den nævnte begrundelse kan således ikke alene begrunde den overskydende kapacitet til eksport, jf. betragtning 125. Under alle omstændigheder er grunden til den overskydende kapacitet til eksport irrelevant i denne sammenhæng. Påstanden blev derfor afvist.
(129)
Visse parter påstod, at den overskydende kapacitet til eksport i Indien kunne absorberes af andre tredjelande, og at den overskydende kapacitet til eksport, som Kommissionen havde beregnet, ikke var blevet vurderet korrekt. Det var ikke på nogen måde blevet antaget, at hele den overskydende kapacitet til eksport ville blive sendt til Unionen. Påstanden blev derfor afvist.
(130)
Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at der er sandsynlighed for fortsat subsidiering.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(131)
Samme vare fremstilles af 13 kendte producenter i Unionen. De udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, og betegnes herefter "EU-erhvervsgrenen".
(132)
Tolv kendte EU-producenter, repræsenteret ved klageren i denne sag, samarbejdede og støttede undersøgelsen. En anden kendt EU-producent samarbejdede ikke i den nuværende undersøgelse.
(133)
Alle foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen såsom spørgeskemabesvarelser, Eurostat og anmodningen om en fornyet undersøgelse blev anvendt til at fastlægge den samlede EU-produktion i NUP.
(134)
EU-markedet for PET er kendetegnet ved et forholdsvis stort antal producenter, der generelt tilhører større grupper med hovedsæde uden for Unionen. Mellem 2000 og 2012 gennemgik Unionens PET-industri en række omvæltninger. Der foregår på markedet en konsolidering, der indebærer en række nylige virksomhedsovertagelser og -lukninger. Der udvikles fortsat nye produkter, såsom genanvendt PET og bio-PET, med en forholdsvis ny afsmitning i genbrugsindustrien.
(135)
Efter fremlæggelsen påstod visse parter, at beskrivelsen af EU-erhvervsgrenens situation var ukorrekt, da fem producenter faktisk tilhørte en stor tværnational gruppe, og tre andre producenter var forretningsmæssigt forbundne med PET- emballagevirksomheder. Ingen af disse fakta modsiger beskrivelsen i betragtning 134, hvoraf det udtrykkeligt fremgår, at EU-producenterne normalt tilhører store grupper. Virkningen af denne koncentration er omtalt i betragtning 207. Analysen af det bundne markeds indvirkning fremgår af betragtning 202-204.
(136)
I betragtning af det relativt store antal samarbejdsvillige EU-producenter blev der, som anført ovenfor, udtaget en stikprøve på fire EU-producenter, der tegner sig for over 50 % af produktion og salg af den samlede EU-produktion af samme vare i NUP.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbruget
(137)
EU-forbruget blev beregnet ud fra EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet, Eurostats oplysninger om importmængden og for de ikke samarbejdsvillige EU-producenters vedkommende på basis af skøn foretaget ud fra oplysninger i anmodningen om en fornyet undersøgelse.
(138)
Efter en stigning i 2009 og 2010 viste forbruget et let fald på 2 % i NUP i forhold til 2008 og udgjorde i alt 2 802 mio. tons i NUP.
Tabel 1
Forbrug
2008
2009
2010
NUP
Mængde (ton)
Forbrug
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Indeks (2008 = 100)
100
102
102
98
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser, Eurostat og anmodningen om en fornyet undersøgelse
2. Importmængde, markedsandel og priser på importen fra Indien
(139)
På trods af de gældende foranstaltninger steg importen fra Indien til mere end det dobbelte i den betragtede periode fra 46 313 tons i 2008 til 96 678 tons i NUP.
(140)
Indiens markedsandel steg tilsvarende fra 1,6 % i 2008 til 3,5 % i NUP og lå langt over den markedsandel, der blev fastslået i den sidste udløbsundersøgelse (0,3 %).
(141)
Gennemsnitsprisen var på 1 285 EUR/ton i NUP. Dette viser en prisstigning på 22 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 21 % i 2009.
Tabel 2
Importen fra Indien
2008
2009
2010
NUP
Importmængde (ton)
46 313
44 482
83 691
96 678
Indeks (2008 = 100)
100
96
181
209
Gennemsnitspris
1 054
834
1 031
1 285
Indeks (2008 = 100)
100
79
98
122
Markedsandel for importen
1,6 %
1,5 %
2,9 %
3,5 %
Kilde:
Eurostat
3. Import fra andre tredjelande
a) Import fra Thailand, Taiwan, Malaysia og Indonesien
(142)
En antidumpingudløbsundersøgelse vedrørende importen fra Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand blev, jf. ovenfor, gennemført sideløbende med denne undersøgelse.
(143)
Importen fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand steg med 56 % i den betragtede periode til trods for et fald på 59 % indtil 2010. De samlede importmængder er dog alligevel under bagatelgrænsen.
(144)
Den respektive markedsandel steg tilsvarende fra 0,7 % i 2008 til 1,1 % i NUP.
(145)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 310 EUR/ton i NUP, hvilket var 1,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en prisstigning på 27 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 18 % i 2009.
Tabel 3
Import fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand
2008
2009
2010
NUP
Importmængde fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand (tons)
19 078
12 127
7 762
29 836
Indeks (2008 = 100)
100
64
41
156
Markedsandel for importen fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Indeks (2008 = 100)
100
62
40
160
Importpris (EUR/ton)
1 030
843
1 055
1 310
Indeks (2008 = 100)
100
82
102
127
Kilde:
Eurostat
b) Import fra Kina, De Forenede Arabiske Emirater (UAE), Iran og Pakistan
(146)
Importen fra andre tredjelande, for hvilke der er indført antidumpingforanstaltninger, faldt med 69 % i den betragtede periode efter en stigning på 49 % i 2009. Kun importen fra Kina var stabil.
(147)
Markedsandelen for de pågældende lande faldt fra 8,2 % i 2008 til 2,6 % i NUP, navnlig for UAE (1,7 % i NUP) og Kina (0,6 % i NUP).
(148)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 258 EUR/ton i NUP, hvilket var 5,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en stigning på 24 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 22 % i 2009.
Tabel 4
Import fra Kina, De Forenede Arabiske Emirater, Iran og Pakistan
2008
2009
2010
NUP
Importmængde fra Kina, UAE, Iran og Pakistan (ton)
235 913
351 798
188 776
72 054
Indeks (2008 = 100)
100
149
80
31
Markedsandel for importen fra Kina, UAE, Iran og Pakistan (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Indeks (2008 = 100)
100
146
79
31
Importpris (EUR/ton)
1 016
789
949
1 258
Indeks (2008 = 100)
100
78
93
124
Kilde:
Eurostat
c) Import fra andre tredjelande uden foranstaltninger
(149)
Mængden af import fra andre tredjelande uden foranstaltninger, herunder Oman, Sydkorea, Rusland, Mexico og Saudi-Arabien, steg med 59 % i den betragtede periode efter en stigning på 71 % i 2009. Mellem 2009 og NUP blev Oman det største eksportland i Unionen.
(150)
De pågældende landes markedsandele steg fra 9,7 % i 2008 til 15,8 % i NUP, hvilket hovedsagelig skyldtes, at importen fra Oman steg med 4,3 %. Sydkoreas markedsandel var på 4 % i NUP, 5 % under det højeste niveau, som var 2009.
(151)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 273 EUR/ton i NUP, hvilket var 4,3 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en stigning på 10 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i 2010 og NUP efter et fald på 24 % i 2009. Den gennemsnitlige pris på importen fra Oman var på 1 310 EUR/ton i NUP, hvilket var 1,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Gennemsnitsprisen på importen fra Sydkorea var på 1 294 EUR/ton, hvilket var 2,7 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris.
Tabel 5
Import fra andre tredjelande
2008
2009
2010
NUP
Importmængder fra andre tredjelande (ton)
279 188
478 570
469 753
442 692
Indeks (2008 = 100)
100
171
168
159
Markedsandel for importerede varer fra andre tredjelande (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Indeks (2008 = 100)
100
168
165
162
Importpris (EUR/ton)
1 156
879
997
1 273
Indeks (2008 = 100)
100
76
86
110
Vigtigste eksportører (ton)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Sydkorea
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusland
546
546
3
50 427
Mexico
2 650
1 879
29 039
29 409
Saudi-Arabien
230
20 454
50 108
24 756
Andre fremgangsmåder
98 422
148 609
111 156
103 468
Kilde:
Eurostat
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(152)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 4, blev alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode, undersøgt.
(153)
Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere subsidiering) blev evalueret for hele EU-produktionen fra alle EU-producenter på grundlag af de oplysninger, der blev indhentet fra EU-erhvervsgrenen, anmodningen om en fornyet undersøgelse og offentligt tilgængelige statistikker.
-
De mikroøkonomiske indikatorer (lagerbeholdninger, gennemsnitlige enhedspriser, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evnen til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger.
(154)
En EU-producent i stikprøven frasolgte et af sine produktionsanlæg i juni 2010. Produktionsanlægget blev opkøbt af en anden EU-producent. Da analysen af de makroøkonomiske indikatorer er baseret på data fra samtlige EU-producenter, havde dette frasalg ingen indvirkning på anvendelsesområdet for eller de individuelle indikatorer i skadesanalysen.
(155)
Indledningsvist skal det bemærkes, at visse globale økonomiske begivenheder sent i 2010 og tidligt i 2011 havde en indvirkning på situationen på EU-markedet, især på priserne på og salgsmængderne af samme vare. I denne periode faldt bomuldsforsyningen, hvilket resulterede i en øget efterspørgsel efter polyesterfibre på det asiatiske marked. PET og polyesterfibre er i produktionsleddet i høj grad afhængige af den samme råvare, nemlig ren terephthalatsyre (PTA). Den øgede efterspørgsel efter polyesterfibre medførte en utilstrækkelig forsyning af PTA, hvilket fik priserne på PET til at stige. Da producenterne af PET i Mellemøsten også er afhængige af PTA fra Asien, medførte dette et pludseligt fald i importen af PET til Unionen. Samtidig erklærede de vigtigste PTA-leverandører i Unionen "force majeure", hvilket medførte supplerende restriktioner for den hjemlige PET-produktion.
4.1. Parternes bemærkninger
(156)
Visse parter anfægtede gyldigheden af skadesanalysen med den begrundelse, at den var baseret på fejlagtige oplysninger, som også påvirkede de interesserede parters ret til at forsvare sig. Parterne anførte navnlig nedenstående argumenter.
(157)
Visse parter påstod, at de oplysninger, der blev indhentet fra EU-producenterne ikke var i overensstemmelse med instrukserne om udfyldelse af spørgeskemaet, hvoraf det fremgik, at data fra forskellige virksomheder ikke kan angives samlet. Det blev således påstået, at de indhentede oplysninger var unøjagtige og ufuldstændige, idet de anførte tal blev opgivet samlet pr. virksomhed i stikprøven. Det skal bemærkes, at oplysningerne blev behørigt indhentet og efterprøvet ved kontrolbesøg. Det blev konkluderet, at oplysningerne gav et tilstrækkeligt nøjagtigt billede at EU-erhvervsgrenen, og ovennævnte påstand måtte derfor afvises. Efter fremlæggelsen gentog parterne deres påstand. Der blev ikke fremlagt nye argumenter eller beviser. De samme parter gentog deres påstand om, at data fra en virksomhed i stikprøven var ufuldstændige, da de ikke vedrørte hele gruppen, men kun udvalgte enheder i gruppen. Denne bemærkning blev behandlet i forbindelse med stikprøveudtagningen, jf. betragtning 18.
(158)
Samme parter påstod, at Kommissionen søgte at udbedre de påståede mangler i de indhentede oplysninger ved at udsende supplerende spørgeskemaer. Det skal i den forbindelse forklares, at Kommissionen ganske rigtigt sendte supplerende spørgeskemaer, men kun sendte dem til EU-producenter uden for stikprøven med henblik på at indhente oplysninger om makroøkonomiske indikatorer af relevans for skadesanalysen, og dette skete således for at supplere oplysningerne fra EU-producenterne i stikprøven. Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter påstanden uden dog at fremlægge nye argumenter eller beviser. Parternes påstand blev derfor afvist.
(159)
De samme parter påstod desuden, at oplysningerne fra producenterne i stikprøven var i strid med grundforordningens artikel 29, da ikke fortrolige oplysninger var blevet anført som fortrolige oplysninger og dermed udelukket fra det åbne dossier. Det skal i den forbindelse bemærkes, at disse oplysninger blev klassificeret som "begrænset adgang" efter ønske fra den part, som indgav oplysningerne. Efter anmodning fra parterne blev de indsendte oplysningers fortrolige status taget op til ny behandling, og oplysningerne blev, hvor det var muligt, omklassificeret, og de interesserede parter fik adgang hertil efter godkendelse fra de pågældende virksomheder. Denne påstand blev derfor også afvist.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
a) Produktion
(160)
I tråd med EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele (jf. betragtning 164) faldt EU-produktionen med 11 % mellem 2008 og NUP. Faldet i EU-produktionen blev kun afbrudt i 2010, hvor den steg i forhold til 2009, men dog ikke desto mindre lå 4 % under niveauet i 2008. EU-produktionen faldt yderligere i NUP.
Tabel 6
Den samlede EU-produktion
2008
2009
2010
NUP
Produktion (ton)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Indeks (2008 = 100)
100
91
96
89
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(161)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med 23 % mellem 2008 og NUP. Denne tendens er relateret til lukningen af en række produktionsanlæg, som til dels blev opvejet af åbningen af nye fabrikker.
(162)
Kapacitetsudnyttelsen steg fra 75 % i 2008 til 86 % i NUP. Den øgede kapacitetsudnyttelse skal ses i lyset af omstruktureringsbestræbelserne i EU-erhvervsgrenen, jf. betragtning 134.
Tabel 7
Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
NUP
Produktionskapacitet (i ton)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Indeks
100
87
84
77
Kapacitetsudnyttelse (%)
75
77
85
86
Indeks (2008 = 100)
100
104
114
116
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
c) Salgsmængde
(163)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet fulgte den samme tendens som produktionen med et fald på 6 % i den betragtede periode.
Tabel 8
EU-erhvervsgrenens samlede salg i Unionen
2008
2009
2010
NUP
Salg (ton)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Indeks (2008 = 100)
100
89
95
94
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
d) Markedsandel
(164)
Efter et fald på 13 % i 2009 genvandt EU-erhvervsgrenen en del af de markedsandele, den havde tabt til UAE, Sydkorea, Iran og Pakistan til trods for stigende importmængder fra Indien, Oman og andre tredjelande (Rusland, Mexico og Saudi-Arabien) i den samme periode. Samlet set faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 3 % i den betragtede periode.
Tabel 9
EU-erhvervsgrenens markedsandel
2008
2009
2010
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel (%)
80
70
74
77
Indeks (2008 = 100)
100
87
93
97
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser, anmodningen om en fornyet undersøgelse og data fra Eurostat
e) Vækst
(165)
Markedet stagnerede i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen havde ingen fordel af vækst og tabte trods omstruktureringsindsatsen tværtimod yderligere markedsandele til den stigende import fra især landene uden foranstaltninger. Den lette nedgang i forbruget i NUP skal ses på baggrund af den midlertidige mangel på råvaren (PTA) i Unionen og på verdensmarkedet.
f) Beskæftigelse og produktivitet
(166)
EU-erhvervsgrenens beskæftigelse gik tilbage med 41 % mellem 2008 og NUP. Tilbagegangen var kontant i den betragtede periode, herunder også 2010, hvor produktionen steg (jf. betragtning 160). I lyset af den stigende produktivitet afspejler dette fald de omstruktureringsbestræbelser, som en række EU-producenter gennemførte.
(167)
EU-erhvervsgrenens produktivitet målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat steg med 50 % i den betragtede periode. Dette skyldes, at produktionen faldt i et langsommere tempo end beskæftigelsesniveauet, og viser EU-producenternes øgede effektivitet. Dette ses især tydeligt i 2010, hvor produktionen steg, mens beskæftigelsesniveauet faldt, og produktiviteten var 37 % højere end i 2008.
Tabel 10
Beskæftigelse og produktivitet
2008
2009
2010
NUP
Antal ansatte
2 060
1 629
1 449
1 218
Indeks
100
79
70
59
Produktivitet (ton/ansat)
1 130
1 294
1 545
1 698
Indeks (2008 = 100)
100
115
137
150
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
g) Den faktiske subsidiemargens størrelse
(168)
For så vidt angår virkningen på EU-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske subsidiemargen i forbindelse med importen fra Indien, kan den ikke anses for ubetydelig i betragtning af markedets prisfølsomhed med hensyn til denne vare. Det bør bemærkes, at denne indikator er mere relevant i forbindelse med analysen af sandsynligheden for fornyet skade. Hvis foranstaltningerne udløber, er det sandsynligt, at den subsidierede import igen vil finde sted i sådanne mængder og til sådanne priser, at subsidiemargenens størrelse vil have betydelig indvirkning.
h) Genrejsning efter virkningerne af tidligere subsidiering
(169)
De ovenfor anførte indikatorer viser, at der er sket en forbedring af en række af EU-erhvervsgrenens økonomiske indikatorer efter indførelsen af endelige udligningsforanstaltninger i 2001, men de viser også, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
a) Lagerbeholdninger
(170)
Lagerbeholdningerne var 24 % højere i NUP end i 2008. De lå dog på de tidligere fastlagte niveauer i forhold til produktionen, nemlig mellem 5 % og 6 %.
Tabel 11
Lagerbeholdninger
2008
2009
2010
NUP
Ultimolagre
51 495
54 808
54 314
64 069
Indeks (2008 = 100)
100
106
105
124
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
b) Prisudvikling
(171)
Hvad angår prisudviklingen, blev der registreret et fald i priserne i 2009 (- 16 %), som hovedsagelig skyldtes den økonomiske krise, men i 2010 var priserne tæt på niveauet fra 2008. Denne udvikling fulgtes af en voldsom stigning i den gennemsnitlige enhedspris i NUP, som medførte en stigning på 25 % i den betragtede periode.
(172)
Den pludselige stigning i NUP skal ses i lyset af den uventede udvikling på bomuldsmarkedet ved udgangen af 2010 og første kvartal 2011. Som nævnt i betragtning 155 medførte de rekordhøje bomuldspriser et skift til polyesterfibre, der konkurrerer om den samme råvare som PET. Den øgede efterspørgsel efter råvarer, især PTA, fik priserne på PET til at skyde i vejret i Asien og Mellemøsten med en afsmittende virkning på PET-priserne i Unionen. Prisstigningen i Unionen blev på det tidspunkt yderligere forværret af den kortvarige mangel på PTA i Unionen, som skyldtes, at en af PTA-producenterne i Unionen erklærede force majeure.
Tabel 12
Enhedssalgspriser i EU
2008
2009
2010
NUP
Enhedssalgspriser i EU (EUR/ton)
1 066
891
1 045
1 330
Indeks (2008 = 100)
100
84
98
125
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
c) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(173)
Salgspriserne på PET følger normalt pristendensen på den vigtigste råvare (især PTA og monoethylenglykol - MEG), da den udgør op til 90 % af de samlede omkostninger til PET. PTA er afledt af olie, og oliepriserne svinger på basis af råoliepriserne. Dette medfører en høj volatilitet i PET-priserne.
(174)
Desuden konkurrerer PET om den samme råvare som polyesterfibre, idet produktionsprocessen for polyesterfibre i samme omfang som PET er afhængig af PTA. Da polyesterfibre er et alternativ til bomuld for tekstilindustrien, er prisen på PET derfor også følsom over for udviklinger på bomuldsmarkedet.
d) Lønninger
(175)
Lønningerne faldt med 7 % i den betragtede periode. Faldet skete i NUP og forstærkede produktivitetsstigningen (jf. betragtning 167).
Tabel 13
Lønninger
2008
2009
2010
NUP
Lønninger (gennemsnit/person)
54 512
56 014
54 876
50 784
Indeks (2008 = 100)
100
103
101
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
e) Rentabilitet og investeringsafkast
(176)
Rentabiliteten og investeringsafkastet blev væsentligt forbedret mellem 2008 og NUP. Fortjenesten på salget på EU-markedet steg fra - 7,9 % i 2008 til 5,3 % i NUP, mens investeringsafkastet forbedredes fra - 9,6 % til 10,6 %. 2008 blev påvirket af en EU-producents særdeles dårlige resultater. Forbedringen i EU-erhvervsgrenens finansielle situation i 2009 og 2010, hvor priserne lå under niveauet fra 2008, vidner om det løse forhold mellem priser og rentabilitet. Forbedringen af rentabiliteten synes tværtimod at være tæt forbundet med forbedringen i kapacitetsudnyttelsen og produktivitetsstigningen, jf. ovenfor.
(177)
Takket være udviklingen på det globale marked ved årsskiftet 2010/2011 og omstruktureringsbestræbelserne og de førnævnte effektivitetsstigninger var EU-erhvervsgrenen i stand til at forbedre sin rentabilitet i 2010 og nåede et niveau på 5,3 % i NUP.
(178)
En interesseret part påstod, at denne udvikling var uventet og ekstraordinær og ikke burde betragtes som repræsentativ for EU-erhvervsgrenens generelle situation.
(179)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at drage fordel af PET-prisstigningen i slutningen af 2011 og starten af 2012, da den havde fastsat PTA-prisen, før de nævnte begivenheder på markedet fandt sted. På grundlag af de statistiske kilder om udviklingen efter NUP, som parterne indsendte, faldt PET-producenternes fortjenstmargener væsentligt i 2012. Dette bekræfter, at rentabiliteten i 2011 (NUP) i høj grad var påvirket af uventede og midlertidige globale økonomiske begivenheder (jf. betragtning 155), som sandsynligvis ikke vil vende tilbage og ikke kan betragtes som permanente og repræsentative for EU-erhvervsgrenens situation.
Tabel 14
Rentabilitet og investeringsafkast
2008
2009
2010
NUP
Rentabilitet - EU-salg (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Indeks (2008 = 100)
100
221
261
267
Investeringsafkast (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Indeks
100
224
292
310
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
f) Likviditet og evne til at rejse kapital
(180)
Likviditeten forbedredes betydeligt i den betragtede periode og afspejlede den nylige forbedring i EU-erhvervsgrenes rentabilitet.
Tabel 15
Likviditet
2008
2009
2010
NUP
Likviditet (i EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Indeks (2008 = 100)
100
269
363
375
I % af omsætning
-5,9
4,5
8,3
7,5
Indeks (2008 = 100)
100
176
242
229
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
(181)
Der var ingen særlige indikationer af, at EU-erhvervsgrenens skulle have vanskeligt ved at rejse kapital, især da EU-producenterne indgår i større grupper.
g) Investeringer
(182)
Investeringerne faldt samlet set med 35 % i den betragtede periode. De oprindelige investeringer i 2008 blev kraftigt reduceret i 2009 og er ikke siden kommet tilbage til samme niveau.
Tabel 16
Investeringer
2008
2009
2010
NUP
Investeringer (1 000 EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Indeks (2008 = 100)
100
7
22
65
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
5. Konklusion om EU-erhvervsgrenens situation
(183)
Analysen af de makroøkonomiske data viser et fald i EU-erhvervsgrenens produktions- og salgsmængder i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen har ikke helt genvundet sin markedsandel siden faldet i 2009, og markedsandelen viste et generelt fald på 3 procentpoint i den betragtede periode (til 77 % i NUP). Faldet i beskæftigelsen og kapaciteten er et resultat af den igangværende omstrukturering og skal ses i lyset af den stigende kapacitetsudnyttelse og produktivitet.
(184)
Samtidig udviste hovedparten af de relevante mikroøkonomiske indikatorer tegn på forbedringer. Rentabiliteten, investeringsafkastet og likviditeten steg betydeligt, særlig i 2010 og NUP. Investeringerne derimod styrtdykkede i 2009 og er ikke siden kommet tilbage til det oprindelige niveau.
(185)
EU-erhvervsgrenens økonomiske situation er generelt forbedret. Disse forbedringer er dog forholdsvis nye og i et vist omfang baseret på uforudsete og midlertidige markedsudviklinger ved årsskiftet 2010/2011 (jf. betragtning 155). Dette understøttes tilsyneladende af de foreliggende oplysninger om udviklingen i EU-erhvervsgrenens margen i 2012 (jf. betragtning 179), som viser et fald i forhold til NUP.
(186)
Ud fra ovenstående analyse er EU-erhvervsgrenens situation blevet forbedret, og erhvervsgrenen påføres tilsyneladende ikke væsentlig skade. Til trods for de tilsyneladende positive tendenser og de omfattende omstruktureringsbestræbelser er EU-erhvervsgrenens situation ikke desto mindre stadig sårbar.
(187)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter konklusionen om, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation, og påstod, at EU-erhvervsgrenen var sund og havde undergået en omfattende omstrukturering siden 1999. Det skal bemærkes, jf. betragtning 184, at ikke alle økonomiske indikatorer udviklede sig positivt i den betragtede periode til trods for en generel forbedring og konsolidering. Eksempelvis faldt både produktions- og salgsmængderne og markedsandelen. Desuden var forbedringerne forholdsvis nye og tilsyneladende kortvarige med et fald i rentabiliteten i 2012. På dette grundlag blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation, selv om der ikke var bevis for skade i NUP. Argumentet afvistes derfor.
(188)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter brugen af data vedrørende perioden efter NUP til analysen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Som svar på denne påstand bekræftes det, at EU-erhvervsgrenens situation blev analyseret for den betragtede periode, og at der på dette grundlag ikke blev konkluderet væsentlig skade. Udviklingen i EU-erhvervsgrenens rentabilitet efter NUP er dog i dette tilfælde især relevant i forbindelse med de ekstraordinære globale markedsudviklinger ved årsskiftet 2010/2011. Det illustrerer også den typiske volatilitet i denne sektor. Påstanden afvises derfor.
F. SANDSYNLIGHED FOR FORNYET SKADE
1. Konsekvenser af den forventede importmængde og de prismæssige virkninger, hvis foranstaltningerne ophæves
(189)
Undersøgelsen har vist, at importen fra Indien fortsat var subsidieret og at der ikke var antydninger af, at subsidierne ville blive reduceret eller ophævet i fremtiden.
(190)
En analyse af den sandsynlige udvikling i importmængderne i Unionen fra Indien viste, at importen fra Indien på grund af den overskydende kapacitet, som kan eksporteres, (jf. betragtning 125), prisniveauet i Unionen og EU-markedets tiltrækningskraft sandsynligvis vil stige til et niveau, der ligger over niveauet for NUP, hvis foranstaltningerne ophæves. Med de planlagte kapacitetsudvidelser anslås den overskydende kapacitet, som kan eksporteres, til ca. 600 000-700 000 tons i den nærmeste fremtid, hvilket udgør ca. 21-25 % af det samlede EU-forbrug i NUP.
(191)
Med den fortsatte subsidiering forventes importpriserne fra Indien at falde yderligere, hvis foranstaltningerne over for Indien ophæves. Eksportørerne vil desuden skulle konkurrere mod lavprisimport fra andre lande og vil derfor sandsynligvis sænke deres priser yderligere for at vinde flere markedsandele på EU-markedet.
(192)
På dette grundlag vil EU-erhvervsgrenen sandsynligvis blive udsat for væsentlige mængder af import fra Indien til subsidierede priser, der ligger under EU-erhvervsgrenens gennemsnitspriser, og de vil underminere den seneste forbedring i EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Det er således sandsynligt, at der igen vil forekomme skade, hvis foranstaltningerne over for Indien ophæves.
2. Produktionskapacitet og overskydende kapacitet, der kan eksporteres
(193)
Som anført i betragtning 125 har de eksporterende producenter i Indien potentiale til at øge deres eksportmængde til EU-markedet. Produktionskapaciteten i Indien er vokset markant i den betragtede periode (jf. betragtning 125). Ifølge de foreliggende oplysninger forventes Indien at øge kapaciteten yderligere, hvilket vil skabe en forskel mellem det hjemlige forbrug og den produktionskapacitet, der kan eksporteres, på 600 000-700 000 tons i den nærmeste fremtid. En sådan overskydende kapacitet til eksport må betragtes som væsentlig, da den udgør ca. 21-25 % af det nuværende EU-forbrug i NUP.
(194)
Selv om importen til Unionen var forholdsvis lav, blev den mere end fordoblet i den betragtede periode, og der er risiko for, at omfattende eksportmængder fra Indien kan omdirigeres til Unionen.
3. Tab af eksportmarkeder
(195)
Tyrkiet og Sydafrika har indført handelsbeskyttelsesforanstaltninger over for importen fra Indien. Det deraf følgende mulige tab af disse eksportmarkeder for Indien er endnu en indikator for, at EU-markedet sandsynligvis vil blive målet, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
(196)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter konklusionerne vedrørende Indiens tab af eksportmarkeder. Det blev påstået, at begge markeder var marginale eksportmarkeder, og at der derfor ikke kunne sendes væsentlige eksportmængder fra disse markeder til Unionen, hvis foranstaltningerne ophæves. Det skal bemærkes, at handelsbeskyttelsesforanstaltningerne på visse markeder udelukker enhver hensigtsmæssig sammenligning af markedernes relative betydning med og uden foranstaltninger for et givent land. Det blev i modsætning til påstanden ikke konkluderet, at eksportmængderne fra Indien på disse markeder ville blive sendt til EU-markedet. Det blev derimod konkluderet, at handelsbeskyttelsesforanstaltningerne på andre tredjelandsmarkeder begrænser disse markeders absorbtionskapacitet, hvad angår den forventede stigning i Indiens overskydende kapacitet til eksport. Dette argument blev derfor afvist.
(197)
Tilstedeværelsen af handelsbeskyttelsesforanstaltninger i tredjelande er også en indikation af, at de indiske eksportørers prispolitik sandsynligvis også vil blive anvendt på EU-markedet.
4. EU-markedets tiltrækningskraft
(198)
EU-markedet for PET er attraktivt i form af størrelse og priser, da det er det tredjestørste marked på verdensplan med et strukturelt behov for import og højere priser i forhold til andre markeder. I Indiens tilfælde er importpriserne i Unionen ofte højere end priserne til andre tredjelande, hvilket peger i retning af, at EU-markedet er attraktivt for den indiske eksport. Dette illustreres ved, at importen fra Indien er fordoblet i den betragtede periode til trods for de gældende foranstaltninger.
(199)
EU-markedets tiltrækningskraft for eksportører bekræftes også ved, at EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til den stigende import fra lande uden foranstaltninger. Dette er især tilfældet for Sydkorea, der øgede sin eksport markant til EU-markedet i 2012, da foranstaltningerne over for Sydkorea var udløbet.
5. Andre faktorer
(200)
Det blev konkluderet, at importen fra andre tredjelande med foranstaltninger ikke i væsentlig grad påvirkede EU-erhvervsgrenen, idet denne import var af begrænset omfang, og da markedsandelen for denne import faldt markant i NUP.
(201)
Mængden af import fra andre tredjelande uden foranstaltninger steg i den betragtede periode, men de respektive gennemsnitlige importpriser lå dog fortsat tæt på EU-erhvervsgrenens gennemsnitspris. Virkningen af importen fra disse lande på EU-erhvervsgrenens situation betragtes derfor som begrænset.
6. Det bundne marked
(202)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod enkelte parter, at en betydelig mængder af PET på grund af den vertikale integration mellem PET-producenter og konverteringsvirksomheder solgtes til bunden anvendelse, der ikke konkurrerede med importen. Det blev desuden påstået, at andelen af det bundne marked var betydelig og påvirkede analyseresultaterne.
(203)
På grundlag af de oplysninger, der blev indhentet fra EU-producenterne i stikprøven, blev andelen af bundet salg ikke fundet væsentlig (under 10 %). Det skal understreges, at de pågældende parter opgjorde PET-producenternes tilstedeværelse i emballagevirksomhederne i form af installeret PET-produktionskapacitet og ikke i form af deres markedsandel i emballagesektoren. Påstanden om, at den bundne anvendelse skulle udgøre en væsentlig andel, blev derfor fundet ubegrundet. Hvad angår prisniveauet, konstateredes det, at priserne ved salg til forretningsmæssigt forbundne parter og ikke forretningsmæssigt forbundne parter var ens.
(204)
På dette grundlag blev det konkluderet, at det ikke var nødvendigt at foretage en særskilt analyse af det bundne salgs indvirkning, og parternes påstande blev afvist.
7. Parternes bemærkninger
(205)
Visse parter påstod, at importen fra Indien ikke forvoldte skade i NUP, hvilket bevidnes af EU-erhvervsgrenens relativt gode økonomi og fortjeneste. Det skal bemærkes, at der i denne procedure ikke er konstateret fortsat skade, og at parternes påstand derfor svarer overens med undersøgelsesresultaterne.
(206)
Visse parter påstod, at andre faktorer såsom EU-erhvervsgrenens strukturelle skævhed og manglende investeringer samt sæson- og konjunkturbestemte faktorer (f.eks. dårlige vejrforhold, økonomisk krise) kunne have påvirket EU-erhvervsgrenens situation. Vedrørende det første punkt skal det bemærkes, at EU-erhvervsgrenens omstrukturering allerede finder sted, og de opnåede effektivitetsstigninger antyder, at parternes påstand er ubegrundet. Hvad angår de konjunkturbestemte faktorer, synes de relevante virkninger ikke at være tilstede mere, selv om den økonomiske krise havde en indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation i 2009 (jf. betragtning 171). Hvad angår virkningen af de dårlige vejrforhold, kan dette delvist forklare det faldende forbrug i NUP, men den påståede indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation er ikke blevet begrundet, og desuden er det lette fald i 2011 snarere forbundet med den midlertidige mangel på råvarer som følge af udviklingerne på det globale marked i 2011. Ingen af disse påstande er således begrundet i lyset af undersøgelsesresultaterne.
(207)
Derudover påstod visse parter, at der sandsynligvis ikke vil opstå fornyet skade, hvis foranstaltningerne udløber, idet EU-erhvervsgrenen grundet sin struktur (koncentration og vertikal integration) er beskyttet mod virkningerne af importen. Det blev endvidere påstået, at et skift til importeret PET hverken er ønsket eller muligt i den nærmeste fremtid, især da indkøbskontrakter og -politikker samt homologeringsprocessen for store indehavere af mærker (aftagerindustrier) gør det vanskeligt at skifte PET-leverandør. Det skal bemærkes, at undersøgelsesresultaterne viste, EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til de importerede varer i den betragtede periode; dette viser, at EU-erhvervsgrenen ikke er beskyttet mod virkningen af importen, og samtidig at skiftet til import ikke er hypotetisk, men faktisk allerede finder sted. Påstandene måtte derfor afvises.
(208)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter deres påstand om, at EU-erhvervsgrenen som følge af sin struktur var beskyttet mod den potentielle konkurrence fra importen. Hvad angår påstanden om, at en af de producerende grupper på EU-markedet har en dominerende stilling og kontrollerer fem producenter, skal det indledningsvis bemærkes, at EU-markedet er et åbent marked med otte andre producenter, der opererer uden for denne gruppe, og stigende konkurrence fra importen fra tredjelande - med og uden foranstaltninger. For det andet er koncentration normalt for denne type råvarebaserede virksomheder, der er afhængige af stordriftsfordele for at være konkurrencedygtige. For det tredje er der ingen prisførende virksomheder på EU-markedet. Endelig gentog parterne, at man ikke analyserede virkningen af importen fra de tre pågældende lande set i lyset af den vertikale integration mellem visse EU-producenter og emballagevirksomheder eller med producenter af PTA. Som det fremgår af betragtning 205 blev disse aspekter analyseret og fundet udokumenterede. Desuden bekræftede efterprøvningen af virksomhederne ud fra en vertikal integration med råvareproducenter, at der ikke var nogen komparativ fordel, da transaktionerne foregår til markedspris. Ud fra ovenstående afvises påstanden om, at EU-erhvervsgrenen skulle være beskyttet mod konkurrence.
(209)
Endelig påstod nogle parter, at der ikke var belæg for konklusionen om, at den indiske eksportkapacitet vil blive dirigeret til EU-markedet til "billige priser", idet i) den hjemlige efterspørgsel i Indien er stigende og forventes fortsat at vokse; ii) der produceres mere PET, end der forbruges, på hjemmemarkedet, men konkurrencen på eksportmarkederne har ikke ført til eksport til unormalt lave priser; iii) stigningerne i produktionskapaciteten i Asien modsvarer stigningen i den efterspørgsel, der forventes på verdensplan. Det skal bemærkes, at konklusionerne i denne undersøgelse viser, at den projekterede vækst i kapaciteten viser en stigende overskydende produktionskapacitet i forhold til den hjemlige efterspørgsel. Desuden var de indiske priser på tredjelandsmarkederne lavere end importpriserne i Unionen. Ud fra konklusionerne i betragtning 189-199 er det sandsynligt, at den subsidierede indiske import vil blive dirigeret til EU-markedet i væsentlige mængder og til priser under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige priser, hvis udligningsforanstaltningerne udløber. Parternes påstande afvises derfor.
8. Konklusion vedrørende fornyet skade
(210)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at omfattende mængder af subsidieret import fra Indien med sandsynlighed vil blive dirigeret til Unionen, hvis udligningsforanstaltningerne ophæves. Med den fortsatte subsidiering vil importpriserne højst sandsynligt underbyde EU-erhvervsgrenens priser. Disse importpriser vil sandsynligvis falde yderligere, hvis de indiske eksporterende producenter søger at øge deres markedsandele. Dette vil efter al sandsynlighed forstærke pristrykket på EU-erhvervsgrenen med en forventet negativ indvirkning på dens situation.
(211)
EU-erhvervsgrenens situation forbedredes i den betragtede periode, især hvad angår produktivitet og kapacitetsudnyttelse samt fortjenstmargener, der i NUP nåede et niveau tæt på den målfortjeneste, der blev fastlagt i den oprindelige undersøgelse. Det kan således konkluderes, at EU-erhvervsgrenen, selv om den stadig er i en vanskelig situation, ikke led væsentlig skade i NUP. Da den subsidierede import fra Indien sandsynligvis vil stige væsentligt og sandsynligvis underbyde EU-erhvervsgrenens salgspriser, konkluderes det dog, at situationen med stor sandsynlighed vil forværres, og at der vil opstå væsentlig fornyet skade, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
G. UNIONENS INTERESSER
(212)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 31 undersøgt, om det ville være imod Unionens interesser som helhed at opretholde de nuværende udligningsforanstaltninger. Fastlæggelsen af Unionens interesser var baseret på en vurdering af alle de involverede parters interesser. Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 31, stk. 2, mulighed for at fremsætte bemærkninger.
(213)
Det skal erindres, at vedtagelsen af foranstaltninger ikke blev betragtet som værende i strid med Unionens interesser, hverken i den oprindelige undersøgelse eller i den seneste udløbsundersøgelse. Desuden blev analysen i den seneste udløbsundersøgelse gennemført i en situation, hvor der allerede har været foranstaltninger gældende, og det blev derfor vurderet, om der findes uønskede negative virkninger af de gældende foranstaltninger for de berørte parter.
(214)
På dette grundlag blev det undersøgt, om der fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at opretholde foranstaltninger i denne bestemte sag trods konklusionerne om fortsat subsidiering og sandsynligheden for fornyet skade.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(215)
Videreførelsen af udligningsforanstaltningerne over for importen fra Indien vil hjælpe EU-erhvervsgrenen til at fortsætte den igangværende omstrukturering og styrke sin kun nyligt forbedrede økonomiske situation, da det vil bidrage til at undgå, at EU-erhvervsgrenen udsættes for betydelige mængder af subsidieret import fra Indien, som EU-erhvervsgrenen ikke vil kunne modstå. EU-erhvervsgrenen vil derfor fortsat drage fordel af en opretholdelse af de gældende udligningsforanstaltninger.
(216)
Det konkluderes således, at en opretholdelse af udligningsforanstaltningerne over for Indien vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers interesser
(217)
Ingen af de ikke forretningsmæssigt forbundne importører samarbejdede i forbindelse med den nuværende undersøgelse. Importen fra Indien fortsatte til trods for de gældende foranstaltninger og blev næsten fordoblet i den betragtede periode.
(218)
Der blev også importeret fra andre tredjelande uden foranstaltninger, og denne import opnåede en væsentlig markedsandel i NUP (jf. betragtning 149). Importørerne havde, selv med de gældende foranstaltninger, adgang til alternative kilder til forsyning.
(219)
Da der ikke foreligger oplysninger om, at de gældende foranstaltninger i væsentlig grad påvirkede importører, konkluderes det, at en opretholdelse af foranstaltningerne ikke vil være i strid med EU-importørernes interesser.
3. EU-råvareleverandørernes interesser
(220)
Råvaren til fremstilling af den pågældende vare er PTA/MEG. To ud af fem kendte råvareleverandører (en leverandør af PTA og en leverandør af MEG) samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og besvarede spørgeskemaet. Begge råvareleverandører gik ind for en videreførelse af foranstaltningerne.
(221)
Undersøgelsen viste, at den samarbejdende PTA-producent i NUP tegnede sig for en væsentlig del af PTA-købet hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Da PTA i Unionen kun anvendes til fremstilling af PET, kan det med rimelighed antages, at PTA-producenterne i vidt omfang er afhængige af PET-industrien.
(222)
Hvad angår MEG-leverandøren, udgjorde MEG en forholdsvis begrænset del af virksomhedens samlede omsætning i NUP. Hvad angår MEG, er PET ikke den eneste eller største mulige anvendelse, og MEG-producenter er mindre afhængige af PET-industriens situation. Det konkluderes derfor, at videreførelsen af foranstaltningerne over for den subsidierede import af PET fra Indien vil have en positiv, men dog sandsynligvis begrænset, indvirkning på MEG-leverandørerne.
(223)
Det blev påstået, at råvareleverandørerne ikke er afhængige af PET-producenterne i Unionen; det blev navnlig påstået, at to ud af fire EU-producenter i stikprøven faktisk importerede råvarerne.
(224)
Undersøgelsen viste i den forbindelse, at de importerede råvarer overvejende var MEG, der også kan anvendes til andre anvendelsesformål end PET. Der var ingen indikationer af omfattende import af PTA til Unionen. Denne påstand kan derfor ikke påvirke konklusionerne om, at PTA-producenterne er afhængige af PET-produktionen i Unionen.
(225)
Det konkluderes derfor, at videreførelsen af foranstaltningerne over for den subsidierede import af PET fra Indien vil være til fordel for PTA-producenterne og i mindre omfang MEG-leverandørerne. Videreførelsen af foranstaltningerne over for importen fra Indien vil således ikke være i strid med råvareleverandørernes interesser.
(226)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse parter, at der eksporteredes PTA, og PTA-producenterne påstod derfor, at de ikke var afhængige af EU-erhvervsgrenen. Der blev ikke fremlagt beviser til støtte for denne påstand. Parternes påstand blev derfor afvist som ubegrundet.
(227)
De samme parter påstod endvidere, at ophævelsen af foranstaltningerne ikke ville få nogen indvirkning på PTA-producenterne, da de samarbejdsvillige brugere angiveligt ikke ville skifte til importerede varer og fortsat ville købe PET fra EU-erhvervsgrenen. Forbruget af PTA vil derfor være uforandret. Det fremgik af undersøgelsesresultaterne, at EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til de importerede varer i den betragtede periode. Dette viser, at skiftet til importerede varer ikke er hypotetisk (jf. betragtning 164). Parternes påstand blev derfor afvist.
4. PET-genbrugsindustriens interesser
(228)
EU-erhvervsgrenen påstod, at situationen i genbrugsindustrien er afhængig af en bæredygtig pris på ny PET (ikke genbrugt PET) på EU-markedet. Denne påstand blev dokumenteret med en pressemeddelelse fra en sammenslutning af plasticgenbrugere i Europa, hvoraf det fremgik, at en eventuel ophævelse af foranstaltningerne over for ny PET ville forværre situationen i genbrugsindustrien yderligere.
(229)
Visse interesserede parter anfægtede, at situationen i genbrugsindustrien afhænger af den bæredygtige pris på ny PET på EU-markedet, og påstod, at der ikke var nogen relation mellem priserne på ny PET og genanvendt PET. Det blev påstået, at genanvendt PET især bruges til produktion af polyesterfibre og derfor ikke kan være forbundet med pris udviklingen for ny PET. Det blev desuden bemærket, at genanvendt PET er fuldt ud støttet af tapperier, og at industrien derfor ikke er afhængig af PET-producenterne. Endelig blev det også bemærket, at genbrugsindustrien ikke gav sig til kende som interesseret part i den nuværende undersøgelse.
(230)
Da genbrugsindustrien ikke gav sig til kende i denne undersøgelse, kunne ingen af ovennævnte påstande verificeres med faktiske tal. Det menes derfor, at de gældende foranstaltninger generelt ikke vil være i strid med den europæiske genbrugsindustris interesser.
5. Brugernes interesser
(231)
Den pågældende vare anvendes hovedsagelig til at fremstille flasker til vand og andre læskedrikke. Anvendelsen til produktion af anden emballage (fødevarer, plader mv.) er forholdsvis begrænset. PET-flasker produceres i to faser: i) der fremstilles først en præform ved hjælp af indsprøjtning af PET i forme, og ii) senere opvarmes denne præform og blæses til en flaske. Flaskeproduktionen kan være en integreret proces (dvs. den samme virksomhed køber PET, producerer en præform og blæser den i form til en flaske) eller være begrænset til anden fase (blæse præformen til en flaske). Præforme kan relativt let transporteres, da de er små og tætte, mens tomme flasker er ustabile og på grund af deres størrelse meget dyre at transportere.
(232)
På dette grundlag er der udskilt to store grupper af aftagerindustrier med henblik på en analyse af de gældende foranstaltningers virkninger: i) konverteringsvirksomheder og/eller flaskeproducenter, der konverterer PET-spåner til præforme (eller flasker) og sælger dem med henblik på yderligere forarbejdning; og ii) aftappere, der fylder (og blæser) flaskerne ud af præformen; denne gruppe repræsenterer især producenter af mineralvand og læskedrikke. Aftapningsvirksomhederne er ofte involveret i PET-industrien enten via integrerede flaskeproduktionsaktiviteter eller via forarbejdningsaftaler med konverteringsvirksomheder, der har fået opgaven i underentreprise, og/eller flaskeproducenter, på hvis vegne de forhandler om PET-prisen med producenten ("soft tolling") eller endog køber PET til deres egne flasker ("hard tolling").
(233)
Sytten brugere (fem konverteringsvirksomheder og tolv aftappere) samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og indsendte de ønskede oplysninger i spørgeskemaet. De samarbejdsvillige konverteringsvirksomheder tegnede sig for 22,7 %, og aftapperne for 13 % af det samlede forbrug af PET i Unionen. Aftappernes besvarelser kom fra forskellige dele af de multinationale virksomheder (kendt som ejere af mærkevarer).
(234)
Det blev konstateret, at de samarbejdsvillige brugere hovedsagelig købte PET fra EU-producenterne, og kun en lille andel blev importeret. Importen fra Indien udgjorde ca. halvdelen af denne import og altså en minimal andel af det indkøbte PET. Der blev dog også importeret fra andre tredjelande uden foranstaltninger, og denne import opnåede en væsentlig markedsandel i NUP (jf. betragtning 149). Brugerne havde, selv med de gældende foranstaltninger, adgang til alternative kilder til forsyning.
6. Påstande fra brugerindustrien
(235)
Brugerne påstod, at de i vidt omfang var påvirket af de markante stigninger i PET-priserne i de senere år, da de ikke kan overvælte dem til detailhandlere og forbrugere i den aktuelle økonomiske situation. Det påstås, at disse prisstigninger skyldes en akkumulering af mange års brug af handelsforsvarsforanstaltninger, som har beskyttet EU-producenterne mod konkurrencen fra importen i en tid, hvor PET-industrien i EU blev stadig mere koncentreret og integreret. Brugerne påstod derfor, at de gældende foranstaltninger på grund af deres påståede virkning på PET-prisen er årsagen til forværringen i aftagerindustriens beskæftigelse, FoU og konkurrenceevne på eksportmarkederne, med en mere udtalt indvirkning på små og mellemstore virksomheder. Det blev desuden påstået, at jobtabet som følge af de gældende foranstaltninger var større end det antal medarbejdere, der i øjeblikket beskæftiges i PET-industrien i EU.
6.1. Brugernes prisfølsomhed og omkostningsstruktur
(236)
Hvad angår konverteringsvirksomhedernes PET-prisfølsomhed, blev det konstateret, at PET udgjorde ca. 80 % af de samlede omkostninger. PET betragtes derfor som en væsentlig omkostningskomponent for denne type aktivitet. Desuden blev det konstateret, at konverteringsindustrien var forholdsvis fragmenteret med en relativ svag forhandlingsposition i forhold til de store aftapningsvirksomheder, og at de havde grundlæggende strukturelle problemer, som er typiske for den råvarebaserede industri. Sektoren udviste derfor en stigende tendens til vertikal integration med aftapningsvirksomheder og brug af forarbejdningsaftaler, hvori forarbejdningsgebyrerne er garanterede og PET-prisen i sidste ende forhandles og betales af aftapperne. Det anslås, at den største del af PET-købene på EU-markedet kontrolleres direkte af de store aftapningsvirksomheder. Da kontrakter om præforme ofte omfatter en mekanisme, der afspejler udsvingene i PET-priserne, er konverteringsvirksomhederne i stigende grad upåvirkede af udviklingen i PET-priserne.
(237)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede enkelte brugere konklusionen om øget brug af forarbejdningsaftaler og prisformler. Sagsakterne bekræftede denne tendens. Påstanden blev derfor afvist.
(238)
Det blev påstået, at de gældende foranstaltninger ikke ville påføre konverteringsvirksomhederne skade, hvis der indføres lignende foranstaltninger over for importen af præforme til Unionen. Det blev påstået, at der i områder tæt på EU-grænsen til tredjelande, hvor der ikke er indført foranstaltninger over for importen af PET fra Indien, findes incitamenter til at flytte produktionen af præforme og importere dem uden udligningsforanstaltninger over for PET til Unionen. Det erkendes, at der i et vist omfang er en økonomisk begrundelse for at gennemføre denne udflytningsproces. På grund af transportomkostningerne vil udflytningen dog sandsynligvis kun finde sted inden for begrænsede afstande. Samlet set betragtes de påståede negative virkninger af de pågældende foranstaltninger for visse konverteringsvirksomheder derfor at være minimale.
(239)
Hvad angår PET-prisens indvirkning på aftapningsvirksomhederne, anslås det ud fra de angivne data, at PET på grundlag af et vejet gennemsnit udgør 9 % af de samlede omkostninger til læskedrikke på flasker og 12 % af de samlede omkostninger til mineralvand på flasker. Dette viser, at PET ikke er den væsentligste omkostningskomponent i aftapningsindustrien.
(240)
Desuden har undersøgelsen vist, at PET var det foretrukne, men dog ikke det eneste, emballagemateriale i aftapningsindustrien. PET-produkter udgør 75 % af omsætningen hos aftappere af mineralvand og 50 % af omsætningen hos producenter af læskedrikke. Desuden viste undersøgelsen, at kontrakter mellem mange store aftapningsvirksomheder (indehavere af mærker) og PET-producenter var baseret på en formel, hvor prisen blev justeret for at afspejle prisudsving på råvarerne til fremstilling af PET. Dette bekræfter, at de store og dermed mest repræsentative aftapningsvirksomheder har en god forhandlingsposition over for PET-producenternes forarbejdningsmargen.
(241)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog enkelte brugere deres påstand om, at PET er en grundlæggende omkostningskomponent for konverteringsvirksomheder og producenter af læskedrikke og mineralvand på flasker, og at konklusionerne i denne henseende ikke var korrekte og ikke var baserede på de indsendte data. Det skal bemærkes, at konverteringsvirksomhedernes situation blev analyseret særskilt, og denne bemærkning er ubegrundet (jf. betragtning 236). Hvad angår analysen af aftappernes situation, bekræftes det, at de omkostningstal, der blev fastlagt i undersøgelsen, er baseret på de tal, der blev indsendt af de samarbejdsvillige aftappere i henhold til en metode, som var tilgængelig for alle parter. De fastlagte omkostningstal var i tråd med konklusionerne i de tidligere undersøgelser vedrørende den pågældende vare (14). Parternes påstand blev derfor afvist som ubegrundet.
(242)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse brugere, at essensen af de virksomhedsspecifikke data og oplysninger, som de havde indsendt, ikke blev afspejlet i analysen af Unionens interesser. Det bekræftes, at disse data blev anvendt i den form, som brugerne havde angivet dem i spørgeskemabesvarelsen. Beregningsmetoden var tilgængelig for alle berørte parter. Påstanden blev derfor afvist.
(243)
Undersøgelsen fastslog desuden, at hvis foranstaltningerne blev ophævet, ville dette føre til en ubetydelig omkostningsreduktion for aftapperne, baseret på det forventede og/eller ønskede fald i PET-priserne som anslået af de kontrollerede aftappere selv. På grundlag af disse skøn over faldet i PET-priserne og de beregnede omkostningstal blev de respektive omkostningsreduktioner beregnet til at udgøre mellem 0,3-0,7 % af aftappernes samlede omkostninger til deres PET-relaterede aktiviteter.
(244)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse brugere denne konklusion og påstod, at eventuelle omkostningsbesparelser ville være betydelige. Enkelte brugere fremsatte nye skøn i deres indlæg uden dog at fremlægge nye beviser herfor. Det blev understreget at de potentielle besparelser er hypotetiske, hvilket enkelte brugere også selv erkendte. Hvad angår konverteringsvirksomhederne, blev der ikke fremlagt beregninger af de potentielle besparelser for dette segment. Hvad angår aftapperne, blev det konkluderet, at hvis det påståede fald i PET-priserne skulle forekomme, ville besparelserne på mellem 0,3 -0,7 % af de samlede omkostningerne ikke kunne betragtes som "betydelige" i betragtning af aftappernes omkostningsstruktur. Da der ikke blev fremlagt nye beviser, afvistes påstanden som ubegrundet.
(245)
Det blev påstået, at visse producenter af vand på flaske har grundlæggende sårbarheder, der stammer fra de lovmæssige krav om, at kildevand skal tappes ved kilden, og krav om begrænsede aftapningsmængder. Sektoren domineres af små og mellemstore virksomheder, hvilket har en indvirkning på omkostningsstrukturen i de pågældende virksomheder. Der er desuden observeret variationer i prisniveauet for de endelige produkter i medlemsstaterne afhængigt af den lokale befolknings købekraft. På dette grundlag konkluderes det, at virkningen af et eventuelt fald i PET-priserne, hvis foranstaltningerne ophæves, vil blive mere markant for denne del af aftapningsindustrien.
6.2. Påstand om EU-erhvervsgrenens højere priser og fortjeneste
(246)
Enkelte parter påstod, at PET-producenterne i Unionen praktiserede højere priser og margener, som angiveligt skulle ligge til grund for prisstigningerne i 2011. Denne påstand blev desuden understøttet af en sammenligning mellem PET-priserne fordelt over råvarerne i Unionen og situationen på det asiatiske marked og i USA. Det blev påstået, at denne situation skyldes brugen af forskellige handelsforanstaltninger.
(247)
Det skal bemærkes, at stigningen i PET-priserne i 2011 og prisfaldet i 2009 var et internationalt fænomen, som skyldtes udviklingen i råvareomkostningerne (jf. betragtning 155). De data, som parterne har indsendt, viser systematisk en meget tæt forbindelse mellem udviklingen i PET-priserne i Europa, Asien og USA. Der er dog forskelle i PET-priserne på verdensplan, som har forskellige årsager, navnlig den specifikke omkostningsstruktur i hver region. Hvad angår påstanden om højere prismargener i Unionen, skal det bemærkes, at EU-erhvervsgrenen selv under exceptionelle omstændigheder ved udgangen af 2010 og starten af 2011 blot nåede en rentabilitet, der kan betragtes som rimelig for denne type industri. Der foreligger ingen beviser for højere fortjeneste. Påstanden om "højere priser" og "højere margener" på PET i Unionen på grund af de gældende foranstaltninger må derfor afvises.
(248)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter deres påstand om, at priserne i Unionen var unødigt høje og afspejlede virkningen af en akkumulering af antidumpingtold på et marked med koncentration mellem EU-producenter, vertikal integration og begrænset produktion, som ikke kan tilfredsstille forbruget. Det blev også påstået, at prisoplysningerne viste, at de højere priser i Unionen ikke afspejler de højere omkostninger til råvarer. Det skal bemærkes, at påstandene om EU-erhvervsgrenens koncentration, vertikal integration og produktionskapacitet blev behandlet i henholdsvis betragtning 207 og 259. Hvad angår den påståede virkning af disse faktorer på PET-prisen i Unionen, skal det erindres, at udviklingen i PET-prisen er styret af råvarepriserne, som udgør indtil 90 % af omkostningerne til PET (jf. betragtning 173). Stigningen i PET-priserne i 2010/2011 var desuden et globalt fænomen (jf. betragtning 172). Parternes påstande blev derfor afvist som ubegrundede.
(249)
Hvad angår påstanden om forskellen mellem PET-prisen i Unionen og priserne i Asien og USA, og i tillæg til konklusionerne i betragtning 244, blev det konstateret, at forskellen i priserne mellem markederne i USA og Unionen var volatil, men dog begrænset. EU-priserne var ikke som påstået systematisk højere. Det konkluderes, at EU-markedet og markedet i Asien var meget forskellige, hvad angår omkostningsstrukturer i forbindelse med især markedets størrelse og stordriftsfordele, adgang til råvarer og kapacitet. Det var således ikke hensigtsmæssigt at sammenligne de gennemsnitlige priser på disse to markeder. Parternes påstand blev derfor fundet ubegrundet.
(250)
Enkelte parter påstod desuden, at priserne i Unionen var højere i forhold til råvareomkostningerne end i USA og Asien. Sammenligningen af denne prisforskel følger samme logik som sammenligningen af priserne på forskellige regionale markeder, dog med den forskel, at der tages højde for prisudsving for råvarer mellem de forskellige regionale markeder. De eksisterende strukturelle forskelle mellem markederne kan dog berettige en forskel i forarbejdningsgebyrer. EU-erhvervsgrenens ekstraordinære fortjeneste ved årsskiftet 2010/2011 blev forklaret i betragtning 179. I begge tilfælde konstateredes det, at foranstaltningerne ikke spillede nogen rolle. Parternes påstand blev derfor afvist.
(251)
Samme parter påstod desuden, at den største producent i Unionen forlangte højere priser i Unionen end på andre markeder og registrerede højere indtægter i 2010 i Unionen end på andre markeder. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det er økonomisk forsvarligt for en international virksomhed at have forskellige omkostningsstrukturer og dermed forskellige priser på forskellige regionale markeder. EU-erhvervsgrenens rentabilitetsniveau ved årsskiftet 2010/2011 blev forklaret i betragtning 179. Argumentet blev derfor afvist.
6.3. Brugernes økonomiske situation og foranstaltningernes påståede virkning
(252)
Der blev desuden fremsat påstande om forværringen i brugerindustriens økonomiske situation såsom lukning af produktionsanlæg og nedskæringer i beskæftigelsen. Det blev påstået, at dette skyldtes stigningen i PET-priserne. Det blev desuden påstået, at konkurrenceevnen i EU's førende mærker var blevet undergravet, da deres eksport til tredjelande var i direkte konkurrence med flaskeprodukter, som har fordel af PET til internationale priser.
(253)
Det skal bemærkes, at det på grundlag af oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere blev konstateret, at brugersegmentet ikke var tabsgivende, selv om der var et fald i den generelle rentabilitet i NUP. Fortjenstmargenen i brugerindustrien, som blev fastlagt på grundlag af spørgeskemabesvarelserne ud fra den metode, der blev lagt frem for alle parter, var på samme niveau som EU-erhvervsgrenens fortjeneste i NUP. De to virksomheder, der blev efterprøvet (aftapningsvirksomheder), rapporterede om yderligere ekspansion i produktionsmængderne og øget rentabilitet i den betragtede periode. Det blev konstateret, at visse konverteringsvirksomheder opererede med stramme margener og i visse tilfælde oplevede strukturelle og finansielle vanskeligheder. Der blev dog ikke fundet nogen direkte forbindelse mellem de gældende foranstaltninger og denne situation. En vis nedgang i aftapningsvirksomhedernes økonomiske situation var ligeledes forbundet med den stramning, der forekom i 2011 efter en pludselig stigning i PET-prisen, som man kunne have væltet over på detailhandlerne i den nuværende økonomiske afmatning. Selv om det konkluderedes, at situationen i brugerindustrien i et vist omfang forværredes i 2011, blev forbindelsen mellem tilbagegangen og de gældende foranstaltninger dog ikke godtgjort, især idet foranstaltningerne har været indført siden 2000.
(254)
Efter fremlæggelsen af oplysninger var enkelte parter uenige i konklusionen om, at brugerindustrien ikke var tabsgivende. Parterne påstod også, at brugernes fortjenstmargener var lavere end EU-erhvervsgrenens. For så vidt angår analysen af brugerindustriens rentabilitet, modsiger oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere denne påstand. Metoden blev lagt frem for alle parter. Selv om visse samarbejdsvillige brugere kunne have haft tab, var brugerindustrien overordnet set rentabel. Stigningen i PET-priserne blev under alle omstændigheder betragtet som et element, der påvirkede brugernes fortjeneste, men der kunne ikke påvises en sammenhæng mellem foranstaltningerne og de pågældende virksomheders fortjeneste. Hvad angår sammenligningen af brugernes og EU-erhvervsgrenens fortjenstmargener, var denne påstand ikke begrundet. Som følge af volatiliteten i EU-erhvervsgrenens fortjeneste (jf. betragtning 176-179) blev sammenligningen mellem de to segmenter ikke betragtet som afgørende. Begge segmenter havde næsten ens fortjenstniveauer i NUP (jf. betragtning 253). På dette grundlag blev parternes bemærkninger afvist som ubegrundede.
(255)
Hvad angår den påståede udvanding af konkurrenceevnen for eksporten af EU-producenternes mineralvand på flakser/læskedrikke, blev denne påstået ikke underbygget, og der blev heller ikke skabt en forbindelse til de gældende foranstaltninger i denne sammenhæng.
(256)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog parterne deres påstand om, at de øgede PET-priser har en negativ indvirkning på konkurrenceevnen for eksporten af mineralvand på flasker. Det erkendes, at stigningen i PET-priserne, bl.a., kan have en negativ indvirkning på konkurrenceevnen for eksporten af mineralvand på flaske. Da der dog ikke blev konstateret en sammenhæng mellem stigningen i PET-prisen og de pågældende foranstaltninger, idet PET-priserne hovedsagelig er baseret på råvarepriserne, blev foranstaltningernes påståede indvirkning på den udhulede konkurrenceevne afvist.
(257)
Hvad angår foranstaltningernes påståede virkning på beskæftigelsen, viste undersøgelsen endeligt, at de efterprøvede tab af arbejdspladser i brugerindustrien overvejende hang sammen med produktivitets- og effektivitetsstigninger, og en del vedrørte en mindre brug af midlertidigt personale.
(258)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter denne konklusion, da den ikke afspejler situationen i hele sektoren. I tillæg til konklusionerne i betragtning 254 skal det bemærkes, at den samlede beskæftigelse, som angivet af konverteringsvirksomhederne, steg betydeligt, og ingen af virksomhederne rapporterede om tab af arbejdspladser. Aftapperne påstod, at de havde tabt arbejdspladser på grund af de øgede PET-priser. Stigningen i PET-prisen er dog et globalt fænomen, og der kunne ikke etableres en sammenhæng mellem jobtabene og foranstaltningerne. 90 % af de jobtab, der blev rapporteret i brugernes spørgeskemabesvarelser, var desuden koncentreret om tre virksomheder. En af dem, en kontrolleret virksomhed, der tegner sig for en væsentlig del af de rapporterede jobtab, øgede sine mængder væsentligt i den betragtede periode, og disse tab er således knyttet til produktivitetsstigningen. Hvad angår de to andre virksomheder, blev det konstateret, at de havde nogle af de højeste fortjenstmargener blandt de samarbejdsvillige virksomheder i deres segment, og margenerne lå over EU-erhvervsgrenens målfortjeneste i denne sag. Disse påstande blev derfor afvist.
6.4. Andre påstande
(259)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod enkelte parter, at EU-producenterne ikke havde tilstrækkelig kapacitet til at dække den aktuelle efterspørgsel. Det skal bemærkes, at EU-erhvervsgrenen opererede på 86 % af sin produktionskapacitet i NUP og har tilstrækkelig overskydende kapacitet til at dække det samlede hjemlige forbrug af PET. Desuden importeres der fortsat i stigende grad fra andre lande med og uden foranstaltninger. De gældende foranstaltninger udløb for så vidt angår Korea og ophæves for importen af den pågældende vare fra Malaysia og Indonesien. Desuden kan industrien for genanvendt PET udgøre et alternativ til køb af PET med henblik på at dække efterspørgslen i Unionen. De påståede problemer, som brugerne står over for som følge af den påståede utilstrækkelige produktion i Unionen, blev derfor ikke betragtet som begrundede.
(260)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse brugere, at analysen ikke behandlede den påståede negative virkning af de akkumulerede foranstaltninger på den pågældende vare i den nuværende undersøgelse. Som svar på denne påstand skal det bemærkes, at udligningsforanstaltningerne blot afhjælper de skadevoldende virkninger af den konstaterede subsidiering. Eksistensen af de påståede "akkumulerede" virkninger blev ikke påvist. Til trods for de gældende foranstaltninger fortsætter importen fra lande med foranstaltninger tværtimod, og mængderne steg endda i den betragtede periode. Der importeres også i stigende grad betydelige mængder fra lande uden foranstaltninger. Parternes påstand blev derfor afvist.
7. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(261)
Det kan som konklusion forventes, at opretholdelsen af udligningsforanstaltningerne på importen fra Indien vil give EU-erhvervsgrenen en mulighed for at forbedre og stabilisere sin økonomiske situation efter de investeringer og konsolideringer, der er foretaget i de senere år.
(262)
Det konkluderes også, at en forbedring af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation vil være i PTA-producenternes interesse, og i mindre omfang MEG-producenternes interesse.
(263)
Visse brugeres økonomiske situation er forværret siden den seneste undersøgelse, og undersøgelsen viste, at navnlig de mindre producenter af mineralvand på flasker påvirkes negativt af især den nylige PET-prisstigning, idet de ikke er i stand til at vælte omkostningerne over på detailhandlere i den nuværende økonomiske situation. Det blev dog konkluderet, at de exceptionelle udviklinger i EU-erhvervsgrenens priser og margener i 2011 var et globalt fænomen, som hovedsagelig skyldtes de øgede råvarepriser. Påstandene om "højere priser" og "højere margener" som følge af de gældende foranstaltninger blev derfor fundet ubegrundede. Samtidig er EU-markedet fortsat et åbent marked med alternative kilder til forsyning fra andre tredjelande uden foranstaltninger.
(264)
På denne baggrund blev det ikke godtgjort, at der var en sammenhæng mellem stigningen i PET-priserne og de gældende foranstaltninger. Konverteringsvirksomhedernes økonomiske situation blev fundet stabil til trods for de gældende foranstaltninger. Andelen af PET i aftappernes samlede omkostningerne blev fundet begrænset. Der kunne desuden ikke påvises en sammenhæng mellem udsving i PET-priserne og foranstaltningerne. Det konstateredes derfor, at foranstaltningerne ikke havde uforholdsmæssige virkninger for brugerne.
(265)
På baggrund af alle disse faktorer kan det ikke klart konkluderes, at det ikke er i Unionens interesser at opretholde de gældende udligningsforanstaltninger.
H. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(266)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger opretholdes. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
(267)
Ud fra ovenstående analyse bør udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af PET med oprindelse i Indien opretholdes i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 1. Der mindes om, at disse foranstaltninger består af specifikke toldsatser.
(268)
Den individuelle udligningstold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, som er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i denne forordnings artikel 1, stk. 2, med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med den specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af denne sats, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(269)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle udligningstold (f.eks. efter den pågældende virksomheds navneforandring eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger, herunder især ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneforandring eller ændringen i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(270)
For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttoldsatsen ikke blot anvendes på de ikke-samarbejdende eksportører, men også på de virksomheder, der ikke foretog eksport i undersøgelsesperioden. Hvis de sidstnævnte selskaber opfylder kravene i grundforordningens artikel 20, opfordres de imidlertid til at fremsætte anmodning om en fornyet undersøgelse i henhold til nævnte artikel, så deres situation kan blive undersøgt individuelt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalat med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 3907 60 20, og med oprindelse i Indien.
2. Den endelige udligningstold for den pågældende vare som beskrevet i stk. 1, fastsættes til følgende for varer fremstillet af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Udligningstold
(EUR/ton)
Tarictillægskode
Indien
Reliance Industries Ltd.
90,4
A181
Indien
Pearl Engineering Polymers Ltd.
74,6
A182
Indien
Senpet Ltd.
22,0
A183
Indien
Futura Polyesters Ltd.
0
A184
Indien
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indien
Alle andre virksomheder
69,4
A999
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (15), reduceres den udligningstold, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
4. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2, finder den endelige udligningstold ikke anvendelse på import, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse med artikel 2.
5. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Importerede varer undtages fra den ved artikel 1 indførte udligningstold, forudsat at de er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. faktureret og sendt) til en virksomhed, der handler som importør i Unionen, af de virksomheder, hvis navne er nævnt i afgørelse 2000/745/EF med efterfølgende ændringer, samt at de er angivet under den relevante Tarictillægskode, og at betingelserne i stk. 2 er opfyldt.
2. Når der fremsættes anmodning om overgang til fri omsætning, er toldfritagelsen betinget af, at der over for den relevante medlemsstats toldmyndigheder fremlægges en gyldig "tilsagnsfaktura", som er udstedt af de eksporterende virksomheder, og som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget. Toldfritagelsen er yderligere betinget af, at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtigt til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. maj 2013.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 461/2013
ze dne 21. května 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých polyetylentereftalátů (PET) pocházejících z Indie po přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 nařízení (ES) č. 597/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2603/2000 (2) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu polyetylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících mimo jiné z Indie. Nařízením (ES) č. 1645/2005 (3) změnila Rada míru platných vyrovnávacích opatření proti dovozu PET z Indie. Změny byly důsledkem zrychleného přezkumu zahájeného podle článku 20 základního nařízení. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007 (4) konečné vyrovnávací clo na dalších pět let. Vyrovnávací opatření byla po částečných prozatímních přezkumech následně změněna nařízením (ES) č. 1286/2008 (5) a prováděcím nařízením (EU) č. 906/2011 (6). Druhý částečný prozatímní přezkum byl ukončen beze změny platných opatření prováděcím nařízením (EU) č. 559/2012 (7). Rozhodnutím 2000/745/ES (8) přijala Komise závazky nabídnuté třemi vyvážejícími výrobci v Indii, které stanoví minimální dovozní cenu.
(2)
Vyrovnávací opatření mají podobu zvláštního cla. Celní sazba se pohybuje v rozmezí od 0 EUR do 106,5 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce se zbytkovou sazbou 69,4 EUR za tunu uloženou na dovoz od všech ostatních výrobců.
2. Stávající antidumpingová opatření
(3)
Nařízením (ES) č. 2604/2000 (9) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu PET pocházejících mimo jiné z Indie. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 (10) konečné antidumpingové clo na dalších pět let.
3. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím skončení platnosti (11) konečných vyrovnávacích opatření obdržela Komise dne 25. listopadu 2011 žádost o zahájení přezkumu podle článku 18 základního nařízení (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“). Tuto žádost podal výbor výrobců polyetylentereftalátů v Evropě (Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (CPME), dále jen „žadatel“) jménem výrobců, kteří představují téměř 95 % výroby polyetylentereftalátů v Unii.
(5)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání nebo obnovení subvencování a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(6)
Před zahájením přezkumu před pozbytím platnosti a v souladu s čl. 22 odst. 1 a čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise indické vládě, že obdržela řádně doloženou žádost o přezkum, a vyzvala ji ke konzultacím zaměřeným na vyjasnění situace, pokud jde o obsah žádosti o přezkum a dosažení vzájemně přijatelného řešení. Komise však na svou nabídku konzultace od indické vlády neobdržela žádnou odpověď.
4. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(7)
Po konzultaci s poradním výborem byl vyvozen závěr, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a Komise dne 24. února 2012 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (12) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 základního nařízení.
5. Souběžné šetření
(8)
Dne 24. února 2012 Komise rovněž zahájila přezkum podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 týkající se platných antidumpingových opatření uložených na dovoz PET pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (13).
6. Šetření
6.1. Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
6.2. Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, vyvážející výrobce v dotčené zemi, dovozce a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i zástupce dotčené země.
(11)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu předložily písemně svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
Vzhledem k zjevně velkému počtu indických vyvážejících výrobců a výrobců a dovozců v Unii se považovalo za vhodné prověřit, zda by měl být proveden výběr vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení. Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí vybrat vzorek, a pokud ano, tento výběr provést, byli vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, vyzváni, aby se přihlásili do patnácti dnů ode dne zahájení přezkumu a poskytli Komisi informace stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Sedm vyvážejících výrobců odpovědělo na dotazník ohledně výběru vzorku a projevili ochotu spolupracovat při přezkumném šetření. Na základě toho byl vybrán vzorek tří vyvážejících výrobců na základě objemu vývozu do Unie. Samotní výrobci zařazení do vzorku, výrobci nezařazení do vzorku ani příslušné indické orgány k tomuto vzorku nevznesli žádné námitky.
(14)
Třem vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly řádným způsobem zaslány dotazníky k vyplnění a všichni poskytli své odpovědi. Odpovědi na dotazník jednoho indického výrobce zařazeného do vzorku však odhalily, že během období přezkumného šetření vyvezl jen nevýznamné množství dotčeného výrobku, a proto pro výpočet sazby subvence pro uvedenou společnost nebyly relevantní. Byly dokončeny inspekce na místě u dvou zbývajících vyvážejících výrobců, kteří společně představovali 99 % celkového objemu dovozu z Indie do Unie v období přezkumného šetření.
(15)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah (dále jen „zveřejnění informací“) požádal jeden indický spolupracující výrobce o výpočet rozpětí subvencí. V tomto ohledu bylo znovu potvrzeno, že vývoz této společnosti byl nevýznamný, a proto neměl v tomto přezkumu před pozbytím platnosti žádný dopad na určení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování. Tato žádost byla tedy odmítnuta.
(16)
Komise v oznámení o zahájení přezkumu uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestává ze čtyř společností z celkem třináct výrobců v Unii známých před zahájením šetření, které byly vybrány na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzorek představoval více než 50 % celkové odhadované výroby a celkového odhadovaného prodeje v Unii v období přezkumného šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby nahlédly do spisu a aby se do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu vyjádřily k vhodnosti tohoto výběru. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(17)
Některé zúčastněné strany vznesly připomínky k výběru vzorku výrobců v Unii. Tvrdily, že: i) Komise by neměla provádět výběr vzorku, zejména z toho důvodu, že v předchozím šetření také nebyl použit výběr vzorku; ii) byla napadnuta metoda použitá pro výběr vzorku z toho důvodu, že „směšuje tři různé kroky“, tj. ověření postavení, definici výrobního odvětví Unie a výběr vzorku; iii) prozatímní vzorek byl stanoven na základě nesprávných a neúplných informací; iv) vybraný prozatímní vzorek není reprezentativní, protože zahrnuje subjekty a nikoli skupiny; rovněž byl vznesen argument, že zahrnutí společností, které v jednom případě prošly nedávným odprodejem nebo v jiném případě mají přidružené prodeje, snižuje reprezentativnost vzorku.
(18)
Reakce na argumenty vznesené těmito stranami byly tyto:
-
O použití vzorku výrobců v Unii se rozhoduje nezávisle v případě každého šetření v závislosti na konkrétních okolnostech každého případu a čl. 22 odst. 6 základního nařízení se nevztahuje na použití takového vzorku pro zjištění újmy v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti. Narozdíl od předchozích šetření, kdy šetření všech společností, jež se přihlásily a spolupracovaly, bylo proveditelné, Komise při tomto přezkumu dospěla k závěru, že v době, která je k dispozici, nelze vzhledem ke značnému počtu výrobců v Unii přiměřeně přezkoumat všechny, a že proto byly splněny podmínky článku 27.
-
Komise „nesmísila“ určení postavení, určení výrobního odvětví Unie a výběr prozatímního vzorku, jelikož tyto tři kroky byly provedeny nezávisle na sobě a bylo o nich rozhodnuto odděleně. Nebylo prokázáno, do jaké míry ovlivnilo použití údajů o výrobě a prodeji, které poskytly výrobci v Unii v souvislosti s ověřením postavení, reprezentativnost vzorku.
-
Vzorek byl určen na základě informací dostupných v době výběru v souladu s článkem 27 základního nařízení. Reprezentativnost vzorku byla přezkoumána v návaznosti na připomínky stran ohledně údajů o konkrétních společnostech. Žádná z těchto připomínek nebyla shledána odůvodněnou.
-
Jak požaduje článek 27 základního nařízení, byl vzorek určen tak, aby představoval největší reprezentativní objem výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Subjekty, které patří k větším skupinám, u nichž bylo zjištěno, že fungují nezávisle na ostatních dceřiných společnostech téže skupiny, byly považovány za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, a proto nebylo třeba zkoumat skupinu jako celek. Zároveň byly tyto společnosti zařazeny do vzorku jako hospodářské subjekty, čímž je zajištěno, že všechny příslušné údaje mohly být ověřeny. Kromě toho odprodeje a existence přidružených prodejů byly součástí charakteristiky tohoto odvětví v posuzovaném období, a proto se žádný z těchto prvků nepovažoval za prvek, který by snižoval reprezentativnost vzorku.
(19)
Po zveřejnění informací zopakovaly strany výše uvedené argumenty, které již byly zodpovězeny.
(20)
Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl plánován již v oznámení o zahájení přezkumu. Při tomto šetření nespolupracoval ani jeden z 24 oslovených dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(21)
Všech pět známých dodavatelů surovin bylo kontaktováno při zahájení přezkumu a obdrželi příslušný dotazník. Dva dodavatelé se přihlásili a dotazník vyplnili.
(22)
Při zahájení přezkumu byli osloveni všichni známí uživatelé a sdružení uživatelů. Odpovědi na dotazník poskytlo 17 uživatelů. Přihlásilo se 20 sdružení uživatelů z 16 členských států a předložilo odpovědi na dotazník.
7. Ověření obdržených informací
(23)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování a následné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily na půdě indické vlády v Dillí a u těchto zúčastněných stran:
a)
Vyvážející výrobci
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kalkata, Indie,
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indie.
b)
Výrobci v Unii
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nizozemsko,
-
Equipolymers, Itálie, Německo,
-
Neo Group, UAB, Litva,
-
Novapet SA, Španělsko.
c)
Uživatelé v Unii
-
Coca-Cola Europe, Belgie,
-
Nestle Waters France, Francie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Výrobek dotčený tímto přezkumem je tentýž jako dotčený výrobek v původním šetření, tj. PET s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5 pocházející z Indie. V současnosti spadá do kódu KN 3907 60 20.
2. Obdobný výrobek
(25)
Stejně jako v původním šetření a v přezkumných šetřeních bylo zjištěno, že dotčený výrobek, tedy PET vyráběné a prodávané na domácím trhu v dotčené zemi, i PET vyráběné a prodávané výrobci v Unii mají stejné základní fyzikální i chemické vlastnosti a použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ SUBVENCOVÁNÍ
1. Úvod
(26)
Na základě informací obsažených v žádosti o přezkum a odpovědích na dotazník Komise byly prošetřovány následující režimy, které se údajně týkají poskytování subvencí.
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ (dále jen „DEPBS“);
b)
režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, dále jen „DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
d)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
e)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ (dále jen „SHIS“);
f)
režim předběžného povolení („Advance Authorisation Scheme“, dále jen „AAS“);
g)
režim „Export Promotion Capital Goods Scheme“ (dále jen „EPCGS“);
h)
režim „Special Economic Zones/Export Oriented Units“ (zvláštní ekonomické zóny / jednotky orientované na vývoz, dále jen „SEZ/EOU“);
i)
režim vývozních úvěrů („Export Credit Scheme“, dále jen „ECS“);
j)
režim osvobození od daně z příjmu („Income Tax Exemption Scheme“, dále jen „ITES“).
Regionální režimy
k)
režim „West Bengal Incentive“ (dále jen „WBIS“);
l)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
m)
režim „Gujarat Sales Tax Incentive Scheme“ (dále jen „GSTIS“);
n)
režim „Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme“ (dále jen „GEDES“);
o)
režim „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“) vlády státu Maháráštra.
(27)
Režimy uvedené v 26. bodě odůvodnění písm. a) a c) až h) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu indickou vládu opravňuje vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokument o politice zahraničního obchodu, který se týká období přezkumného šetření v rámci tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(28)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. b) vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Míry tohoto vracení jsou pravidelně zveřejňovány. Míry, které se vztahují na období přezkumného šetření, jsou ve výši všech uplatňovaných sazeb pro vracení cla za období 2011-2012, zveřejněné v oznámení č. 68 / 2011- Customs (N.T.) ze dne 22. září 2011. Režim navracení cla se v kapitole 4 dokumentu FTP 2009-2014 označuje rovněž jako režim promíjení cla.
(29)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. i) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(30)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. j) vychází ze zákona o dani z příjmu z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(31)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. k) je spravován vládou státu Západní Bengálsko a uveden v oznámení ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999, které bylo nahrazeno oznámením č. 134-CI/O/Incentive/17/03/I ze dne 24. března 2004.
(32)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. l) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
(33)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. m) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z jeho politiky týkající se průmyslových pobídek.
(34)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. n) vychází ze zákona o bombayské dani z elektřiny (Bombay Electricity Duty Act) z roku 1958.
(35)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. o) je spravován státem Maháráštra a vychází z rozhodnutí ministerstva průmyslu, energetiky a práce státu Maháráštra.
(36)
Šetřením bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření poskytovaly výhody, pokud jde o dotčený výrobek, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku tyto režimy:
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“);
b)
režim navracení cla („DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
d)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“);
e)
režim předběžného povolení („AAS“).
Regionální režimy
f)
režim „West Bengal Incentive“ („WBIS“).
2. Režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“)
a) Právní základ
(37)
Podrobný popis režimu DEPBS je uveden v kapitole 4.3 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 4 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(38)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(39)
Vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPBS, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozního podílu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DEPBS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření v rámci stávajícího šetření činila 8 % s maximální hodnotou 58 INR/kg.
(40)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu DEPBS. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odeslání vývozní přepravní doklad. Ten obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPBS. Příslušná sazba režimu DEPBS pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozního prohlášení.
(41)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPBS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro něž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou volně přenositelné a jsou platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání.
(42)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPBS se vyplňují elektronicky a mohou se vztahovat na neomezený počet vývozních transakcí. Lhůta pro podání žádostí činí tři měsíce po vývozu, avšak, jak je jasně stanoveno v odstavci 9.3 příručky HOP I 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podávání lze vždy přijmout a přitom uložit drobnou pokutu (tj. 10 % z nároku).
(43)
Bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu využívaly v prvních třech čtvrtinách období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DEPBS
(44)
Režim DEPBS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu DEPBS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a sníží tak příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr v rámci režimu DEPBS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(45)
Režim DEPBS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(46)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPBS.
e) Zrušení režimu DEPBS a přechod k DDS
(47)
Veřejným oznámením č. 54 (RE-2010)/2009-2014 ze dne 17. června 2011 byl režim DEPBS naposledy prodloužen o tři měsíce, čímž se jeho použitelnost prodloužila do 30. září 2011. Vzhledem k tomu, že následně nebylo zveřejněno žádné další jeho prodloužení, režim DEPBS počínaje dnem 30. září 2011 účinně skončil. Proto bylo nutné ověřit, zda by mohla být uložena opatření s ohledem na čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(48)
Indická vláda vysvětlila Komisi, že při ukončení režimu DEPBS si mohly společnosti vybrat jiné režimy navrácení nebo prominutí cla uvedené v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14, tj. režim „Advance Authorisation Scheme (AAS)“ nebo režim navracení cla (DDS).
(49)
Šetřením bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku začaly ihned po ukončení režimu DEPBS využívat režim DDS. Je třeba uvést, že režim DDS byl zaveden v roce 1995 a fungoval zároveň s režimem DEPBS během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření a řadu let před obdobím přezkumného šetření. Vývozci však nemohli využít DDS a DEPBS současně pro týž vývoz. Během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření činila sazba DDS 2,2 % s maximální hodnotou 1,5 INR/kg, což znamenalo, že režim DDS byl méně velkorysý, a tedy méně atraktivní než DEPBS. Je třeba uvést, že indická vláda zajistila plynulý přechod z režimu DEPBS na režim DDS, jak je uvedeno v oběžníku č. - 42 /2011-Cla ze dne 22. září 2011. V tomto oběžníku je vysvětleno, že „plán navracení [cla] pro tento rok zahrnuje položky, které dosud patřily do režimu DEPBS“. V tomtéž oběžníku je uvedeno, že odvětvím, která fungují v rámci režimu DEPBS, „bylo rozhodnuto poskytnout hladký přechod pro položky v těchto odvětvích a začlenit je do plánu navracení. Jako přechodné opatření budou u těchto položek mírně sníženy jejich sazby DEPBS, a sice v rozmezí od 1 % do 3 % u většiny položek.“ Jinými slovy tento oběžník uvádí, že míry vracení cla platné od 1. října 2011 byly určeny tak, aby poskytovaly podobnou výhodu jako ukončený režim DEPBS.
(50)
Míry DDS použitelné na dotčený výrobek se od 1. října 2011 zvýšily z 2,2 % na 5,5 % hodnoty FOB a související maximální hodnota se zvýšila z 1,5 INR/kg na 5,5 INR/kg. U této nové míry bylo zjištěno, že poskytuje podobné míry subvencování, jako poskytoval DEPBS do 30. září 2011 s 8 % mírou a maximální hodnotou 58 INR/kg. Pokud jde o ceny PET převládající během období přezkumného šetření, byla obecně použitelná maximální hodnota DEPBS a jejím výsledkem byla teoretická výhoda ve výši 4,64 INR/kg neboli 5,8 %. V případě DDS nebyla maximální hodnota použitelná, a teoretická výhoda tedy činila 5,5 %.
(51)
Šetřením byly potvrzeny úvahy předchozího bodu odůvodnění. Průměrná roční subvenční rozpětí společností zařazených do vzorku činila 5,5 % pro DEPBS a 6 % pro DDS.
(52)
Srovnání obou režimů rovněž ukazuje, že mají společné mnohé charakteristiky uplatňování.
(53)
Ve 47. až 51. bodě odůvodnění je prokázáno, že i přes ukončení režimu DEPBS byly zásadní výhody nadále a bez přerušení poskytovány na téměř totožné úrovni tím, že byl zajištěn hladký přechod k režimu navracení cla. Z tohoto důvodu se dospělo k závěru, že subvence nebyly zrušeny ve smyslu čl. 15 odst. 1 a že režim DEPBS je napadnutelný.
(54)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah tvrdil jeden vyvážející výrobce, že režim DEPBS byl ukončen, a proto by neměl být vyrovnán. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že režim DEPBS byl ukončen dne 30. září 2011, jak je popsáno rovněž ve 47. bodě odůvodnění. Subvencování však pokračovalo a vývozci měli možnost místo DEPBS požádat o výhody například v rámci DDS nebo AAS a tyto výhody získat. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
f) Výpočet výše subvence
(55)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DEPBS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(56)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(57)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 3,78 % a 4,42 %.
3. Režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, „DDS“)
a) Právní základ
(58)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(59)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(60)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty materiálů použitých jako vstupy při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DDS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření činila 5,5 % hodnoty FOB s maximální hodnotou 5,5 INR/kg.
(61)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Předloží-li přepravní společnost obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument srovná s údaji na přepravním dokladu s uspokojivým výsledkem, jsou splněny všechny podmínky pro povolení výplaty navráceného cla buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(62)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut po vyplacení částky navráceného cla, ale indická vláda vyplacenou částku vymáhá zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(63)
Částka navráceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(64)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(65)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku využívaly režim DDS během poslední čtvrtiny období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DDS
(66)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Částka navráceného cla je finančním příspěvkem indické vlády. Kromě toho částka navráceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(67)
Režim DDS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(68)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(69)
Neexistuje žádný zavedený režim nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DDS.
(70)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navráceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci.“
(71)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(72)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navráceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navráceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navráceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(73)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(74)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro dotčené společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 1,65 % a 1,32 %.
4. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“)
a) Právní základ
(75)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(76)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(77)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Od 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Na určité typy vývozních činností, například na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních ekonomických zón / jednotek orientovaných na vývoz, se tento režim nevztahuje. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, například na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(78)
Úvěry na clo v rámci FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží.
(79)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz uskutečňuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (například příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
(80)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu v období přezkumného šetření využívaly.
d) Závěr k režimu FMS
(81)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci FMS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(82)
Kromě toho FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(83)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu z FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci FMS k dovozu kapitálového zboží, ačkoliv kapitálové zboží nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(84)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(85)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,19 % a 0,87 %.
5. Režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“)
a) Právní základ
(86)
Podrobný popis režimu SHIS je uveden v kapitole 3.16 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.10 příručky HOP I 09-14. Podrobný popis kategorií statusu tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.10.1 až 3.10.4 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 3.1 až 3.5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(87)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci, kteří jsou uznaní jako tzv. „držitelé statusu“.
c) Provádění v praxi
(88)
Pro status jsou způsobilí obchodníci-vývozci i výrobci-vývozci. V závislosti na jejich vývozní výkonnosti během stávajícího roku a během několika předcházejících let je žadatelům udělen jeden z těchto statusů: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House, Premier Trading House.
(89)
V rámci režimu SHIS mají držitelé statusu nárok na úvěr na clo ve výši 1 % hodnoty FOB vývozu v odvětvích uvedených v odstavci 3.16.4 dokumentu FTP 09-14, tj. kožedělné (kromě hotových usní) a textilní odvětví a odvětví juty, řemesla, strojní odvětví (vyjma některá pododvětví) a odvětví plastů a základních chemických látek (vyjma farmaceutické přípravky). Jelikož je dotčený výrobek druh plastu, tento režim se na něj vztahuje.
(90)
Úvěry na clo v rámci režimu SHIS nejsou přenositelné a musí být využity k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží použitého k výrobě výrobků, které spadají do jednoho z příslušných odvětví.
(91)
Pokud žadatel využil v průběhu roku nulovou sazbu v rámci EPCG, není způsobilý pro SHIS na vývoz uskutečněný v uvedeném roce.
(92)
Tento režim byl zaveden v roce 2009 pro vývoz uskutečněný v letech 2009-2010 a 2010-2011 a od té doby je každoročně prodlužován. Naposledy (viz oznámení č. 07/2012 - Cla ze dne 9. března 2012) byla platnost tohoto režimu prodloužena do 31. března 2013.
(93)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být úvěr na clo SHIS při splnění vývozní povinnosti zaúčtován do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(94)
Šetřením bylo zjištěno, že jedna společnost zařazená do vzorku využívala tento režim během období přezkumného šetření a druhá nebyla způsobilá v důsledku ustanovení popsaného v 90. bodě odůvodnění.
d) Závěr k režimu SHIS
(95)
Režim SHIS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci SHIS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci SHIS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(96)
Kromě toho SHIS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(97)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Úvěr na clo bude nakonec použit k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží, které nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(98)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(99)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro jedinou společnost zařazenou do vzorku, která tento režim využívá, činí 1 %.
6. Režim Export Promotion Capital Goods („EPCGS“)
a) Právní základ
(100)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(101)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Provádění v praxi
(102)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet kapitálové zboží (nové i použité kapitálové zboží až deset let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 % použitelnou na veškeré kapitálové zboží dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží v průběhu určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(103)
Držitel licence EPCGS může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCGS.
d) Závěr k režimu EPCGS
(104)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla poskytuje vývozci výhodu, protože ušetřením cla při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(105)
Navíc EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(106)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží není zahrnuto do působnosti takových povolených režimů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(107)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. Takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny poplatky, které byly nezbytně vynaloženy za účelem získání subvence.
(108)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(109)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,55 % a 0,56 %.
7. Režim předběžného povolení („AAS“)
(110)
Bylo zjištěno, že pouze jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala. Šetřením se však zjistilo, že výhody, které společnost získala, nebyly významné, a proto režim AAS není dále rozebírán.
8. Režim West Bengal Incentive 1999 („WBIS 1999“)
a) Právní základ
(111)
Podrobný popis tohoto režimu, jak je použit vládou státu Západní Bengálsko, je uveden v oznámení č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999 ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko.
b) Způsobilost
(112)
Způsobilé pro využívání výhod v rámci tohoto režimu jsou společnosti zřizující nový průmyslový závod nebo provádějící rozsáhlé rozšíření již existujícího průmyslového závodu v zaostalých oblastech. Existují však kompletní seznamy nezpůsobilých výrobních odvětví (negativní seznam výrobních odvětví), které společnostem působícím v určitých hospodářských oblastech brání těchto pobídek využít.
c) Provádění v praxi
(113)
Stát Západní Bengálsko poskytuje způsobilým průmyslovým podnikům pobídky ve formě výhod, včetně osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, aby podpořil rozvoj průmyslu v hospodářsky zaostalých oblastech tohoto státu.
(114)
V rámci tohoto režimu musí společnosti investovat v zaostalých oblastech. Tyto oblasti, které reprezentují určité územní celky státu Západní Bengálsko, jsou rozděleny podle svého hospodářského rozvoje do různých kategorií, současně však existují rozvinuté oblasti, které jsou z využívání pobídkových režimů vyloučeny. Hlavními kritérii pro zjištění výše pobídek jsou velikost investice a oblast, ve které se podnik nachází nebo bude nacházet.
(115)
Bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala.
d) Závěr
(116)
Tento režim poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Tvoří finanční příspěvek vlády státu Západní Bengálsko, neboť poskytnuté pobídky, v tomto případě osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, snižují výnosy z daní, které by jinak byly splatné. Kromě toho tyto pobídky poskytují společnosti výhody, protože vylepšují její finanční situaci, neboť daň, která by jinak byla splatná, se neplatí.
(117)
Tento režim je dále regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a odst. 3 základního nařízení, protože je dostupný pouze jistým společnostem, které investovaly v určitých vymezených územních oblastech v působnosti dotčeného státu. Není dostupný společnostem majícím sídlo mimo tyto oblasti a kromě toho se míra výhody liší podle příslušné oblasti.
(118)
Režim WBIS 1999 je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(119)
Výše subvence byla vypočtena na základě částky daně z prodeje a centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků běžně splatné v období přezkumného šetření, která však podle tohoto režimu zůstala nezaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový prodej v období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť tato subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Získaná sazba subvence činila 1,36 %.
9. Výše napadnutelných subvencí
(120)
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení, vyjádřená podle hodnoty výrobku, činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku 7,53 % a 8,17 %.
REŽIM
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Celkem
SPOLEČNOST
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nula
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
nula
8,17
10. Závěry ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování
(121)
V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že subvencování bude přetrvávat nebo se obnoví, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
(122)
Jak je uvedeno v 26. až 118. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření indičtí vývozci dotčeného výrobku nadále získávali výhody z napadnutelného subvencování od indických úřadů.
(123)
Režimy subvencí poskytují opakované výhody a neexistuje žádný náznak, že by tyto výhody měly být v blízké budoucnosti ukončeny. Každý vývozce je kromě toho způsobilý k využívání několika subvenčních režimů.
(124)
Rovněž se zkoumalo, zda by se v případě zrušení opatření uskutečňoval vývoz do Unie ve významném objemu.
(125)
Indie je významným výrobcem dotčeného výrobku. Na základě údajů shromážděných během šetření měla Indie během období přezkumného šetření výrobní kapacitu ve výši asi 700 000-900 000 tun a plánovala její rozšíření, jehož důsledkem by bylo dosažení celkové kapacity země ve výši 1 600 000-1 800 000 tun do roku 2014. Odhaduje se, že v důsledku toho by kapacita v roce 2014 přesáhla domácí poptávku o asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii během období přezkumného šetření.
(126)
Za těchto okolností jsou indičtí výrobci dotčeného výrobku velmi závislí na prodeji na vývoz a existuje pravděpodobnost, že objem vývozu do Unie, který byl významný již během období přezkumného šetření, by v případě zrušení opatření ještě vzrostl.
(127)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že se přebytečná kapacita po roce 2014 sníží, a proto situace týkající se přebytečné kapacity bude jen dočasná. Je třeba uvést, že bylo zjištěno, že údajný pokles přebytečné kapacity po roce 2014 je v souladu s výhledem vyplývajícím ze zprávy s informacemi o trhu. Proto se dospělo k závěru, že toto tvrzení nebylo takové povahy, aby změnilo analýzu, pokud jde o vývoj přebytečné kapacity.
(128)
Po zveřejnění informací tvrdil jeden vyvážející výrobce, že významné dočasné přebytečné kapacity byly nezbytné, jelikož nárůstu výrobní kapacity obecně může být dosaženo pouze velkými přírůstky, protože moderní výrobní závody pro PET mají určitou minimální velikost. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že během období přezkumného šetření a následujícího roku došlo k rozšíření výrobní kapacity v rozsahu nejméně 150 000-200 000 tun. Z toho vyplývá, že pouze uvedenými argumenty nelze odůvodnit přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz uvedenou ve 125. bodě odůvodnění. V každém případě není v této souvislosti příčina přebytečné kapacity dostupné pro vývoz relevantní. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(129)
Některé strany tvrdily, že přebytečná kapacita dostupná pro vývoz, která se vytváří v Indii, by mohla být absorbována i jinými třetími zeměmi, a že tedy tato přebytečná kapacita dostupná pro vývoz podle výpočtu Komise nebyla řádně posouzena. V žádném případě se nepředpokládalo, že celá přebytečná kapacita dostupná pro vývoz by byla směrována do Unie. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(130)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze dospět k závěru, že přetrvávání subvencování je pravděpodobné.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(131)
Obdobný výrobek vyrábí třináct známých výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto se na ně dále odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“.
(132)
Dvanáct známých výrobců v Unii, které v tomto případě zastupuje žadatel, spolupracovalo při šetření a poskytovalo podporu. Další jeden známý výrobce v Unii při tomto přezkumu nespolupracoval.
(133)
K určení celkové výroby v Unii za období přezkumného šetření byly použity veškeré dostupné informace o výrobním odvětví Unie, jako odpovědi na dotazníky, údaje z Eurostatu a žádost o přezkum.
(134)
Trh s PET v Evropské unii je charakterizován poměrně vysokým počtem výrobců, kteří obvykle patří do větších skupin se sídly mimo Unii. V letech 2000-2012 prošlo výrobní odvětví PET v Unii několika přechody. Trh prochází konsolidací s řadou nedávných případů akvizic a rušení podniků. Neustále se vyvíjejí nové výrobky, jako recyklované PET a bio PET, spolu s poměrně nedávným rozvojem odvětví recyklace.
(135)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že popis situace výrobního odvětví Unie nebyl přesný, jelikož pět výrobců ve skutečnosti patří do jedné velké nadnárodní skupiny a další tři výrobci jsou ve spojení se společnostmi vyrábějícími obaly z PET. Žádná z těchto skutečností není v rozporu s popisem poskytnutým ve 134. bodě odůvodnění, kde se výslovně uvádí, že výrobci v Unii obvykle patří do větších skupin, jak bylo zveřejněno. Dopad této koncentrace je rozebrán ve 207. bodě odůvodnění. Posouzení dopadu závislého trhu je analyzováno ve 202., 203. a 204. bodě odůvodnění.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, byl vzhledem k poměrně vysokému počtu spolupracujících výrobců v Unii vybrán vzorek čtyř výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % výroby a prodeje celkové výroby obdobného výrobku v Unii během období přezkumného šetření.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(137)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, údajů o objemu dovozu získaných od Eurostatu, a pokud jde o nespolupracujícího výrobce v Unii, na základě odhadů založených na žádosti o přezkum.
(138)
Po počátečním nárůstu v letech 2009 a 2010 vykazovala spotřeba v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2008 mírný pokles ve výši 2 %, celkem 2,802 milionu tun v období přezkumného šetření.
Tabulka 1
Spotřeba
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem (v tunách)
Spotřeba
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Index (2008 = 100)
100
102
102
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník, Eurostat a žádost o přezkum.
2. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Indie
(139)
I přes zavedená opatření se dovoz z Indie během posuzovaného období více než zdvojnásobil a z 46 313 tun v roce 2008 ze zvýšil na 96 678 v období přezkumného šetření.
(140)
Indický podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 1,6 % v roce 2008 na 3,5 % v období přezkumného šetření, a dosáhl úrovně významně převyšující podíl na trhu, který byl zjištěn během posledního přezkumu před pozbytím platnosti (0,3 %).
(141)
Průměrná cena během období přezkumného šetření činila 1 285 EUR/tunu. To odráží 22 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 21 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 2
Dovoz z Indie
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu (v tunách)
46 313
44 482
83 691
96 678
Index (2008 = 100)
100
96
181
209
Průměrná cena
1 054
834
1 031
1 285
Index (2008 = 100)
100
79
98
122
Podíl dovozu na trhu (v %)
1,6
1,5
2,9
3,5
Zdroj:
Eurostat
3. Dovoz z jiných třetích zemí
a) Dovoz z Thajska, Tchaj-wanu, Malajsie a Indonésie
(142)
Jak bylo uvedeno výše, byl zároveň s tímto šetřením proveden přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření, který se týkal dovozu z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska.
(143)
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska vzrostl během posuzovaného období o 56 %, i přes 59 % pokles do roku 2010. Celkový objem dovozu však zůstal pod zanedbatelnou úrovní.
(144)
Příslušný podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 0,7 % v roce 2008 na 1,1 % v období přezkumného šetření.
(145)
Průměrná cena dosáhla 1 310 EUR/tunu v období přezkumného šetření, což je o 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 27 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 18 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 3
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (v tunách)
19 078
12 127
7 762
29 836
Index (2008 = 100)
100
64
41
156
Podíl dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska na trhu (v %)
0,7
0,4
0,3
1,1
Index (2008 = 100)
100
62
40
160
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 030
843
1 055
1 310
Index (2008 = 100)
100
82
102
127
Zdroj:
Eurostat
b) Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
(146)
Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena antidumpingová opatření, se v posuzovaném období snížil o 69 % po 49 % nárůstu v roce 2009. Pouze dovoz z Číny zůstal na stejné úrovni.
(147)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se snížil z 8,2 % v roce 2008 na 2,6 % v období přezkumného šetření, zejména včetně Spojených arabských emirátů (1,7 % v období přezkumného šetření) a Číny (0,6 % v období přezkumného šetření).
(148)
Průměrná cena dosáhla v období přezkumného šetření 1 258 EUR/tunu, což je 5,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 24 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 22 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 4
Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu (v tunách)
235 913
351 798
188 776
72 054
Index (2008 = 100)
100
149
80
31
Podíl dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu na trhu (v %)
8,2
12,0
6,5
2,6
Index (2008 = 100)
100
146
79
31
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 016
789
949
1 258
Index (2008 = 100)
100
78
93
124
Zdroj:
Eurostat
c) Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření
(149)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, včetně Ománu, Jižní Korey, Ruska, Mexika a Saúdské Arábie, vzrostl během posuzovaného období o 59 % po 71 % nárůstu v roce 2009. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se stal Omán nejvýznamnější zemí vyvážející do Unie.
(150)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se zvýšil z 9,7 % v roce 2008 na 15,8 % v období přezkumného šetření, zejména v důsledku nárůstu dovozu z Ománu ve výši 4,3 %. Podíl Jižní Korey na trhu činil v období přezkumného šetření 4 %, tj. 5 % pod jeho nejvyšší úrovní dosaženou v roce 2009.
(151)
Průměrná cena dosáhla 1 273 EUR/tunu, tj. 4,3 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 10 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v roce 2010 a v období přezkumného šetření po počátečním 24 % poklesu v roce 2009. Průměrná cena dovozu z Ománu činila v období přezkumného šetření 1 310 EUR/tunu, tj. 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. Průměrná cena dovozu z Jižní Korey činila 1 294 EUR/tunu, tj. 2,7 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie.
Tabulka 5
Dovoz z jiných třetích zemí
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z jiných třetích zemí (v tunách)
279 188
478 570
469 753
442 692
Index (2008 = 100)
100
171
168
159
Podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu (v %)
9,7
16,3
16,1
15,8
Index (2008 = 100)
100
168
165
162
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 156
879
997
1 273
Index (2008 = 100)
100
76
86
110
Hlavní vývozci (v tunách)
Omán
0
52 632
95 646
120 286
Jižní Korea
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusko
546
546
3
50 427
Mexiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saúdská Arábie
230
20 454
50 108
24 756
Ostatní
98 422
148 609
111 156
103 468
Zdroj:
Eurostat
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(152)
Podle čl. 8 odst. 4 základního nařízení byly posuzovány všechny hospodářské faktory a ukazatele, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(153)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah rozpětí subvencí, překonání účinků dřívějšího subvencování) byly posuzovány na úrovni celkové výroby v Unii pro všechny výrobce v Unii, a sice na základě informací získaných z výrobního odvětví Unie, žádosti o přezkum a veřejně dostupných statistik,
-
mikroekonomické ukazatele (zásoby, průměrné jednotkové ceny, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byly posuzovány u výrobců v Unii zařazených do vzorku na základě jimi dodaných informací.
(154)
Jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku prodal v červnu 2010 svá výrobní zařízení. Tato zařízení získal jiný výrobce v Unii. Jelikož je analýza makroekonomických ukazatelů založena na údajích získaných ode všech výrobců v Unii, neměl tento prodej žádný dopad na rozsah nebo jednotlivé ukazatele analýzy újmy.
(155)
V úvodu této analýzy by mělo být vysvětleno, že určité celosvětové ekonomické události, ke kterým došlo na konci roku 2010 a na začátku roku 2011, měly dopad na situaci na trhu Unie, zejména na ceny a objem prodeje obdobného výrobku. V tomto období měl pokles nabídky bavlny na asijském trhu za následek zvýšení poptávky po polyesterovém vlákně. PET a polyesterové vlákno jsou na navazujícím trhu do značné míry závislé na téže surovině, tj. na přečištěné kyselině tereftalové (PTA). Zvýšená poptávka po polyesterovém vlákně způsobila nedostatečnou nabídku PTA, čímž se zvýšily ceny PET. Jelikož výrobci PET na Blízkém východě jsou rovněž závislí na PTA z Asie, došlo k náhlému snížení dovozu PET do Unie. Zároveň hlavní dodavatelé PTA v Unii prohlásili, že vyšší moc způsobila další omezení domácí výroby PET.
4.1 Připomínky zúčastněných stran
(156)
Některé strany zpochybnily platnost analýzy újmy z toho důvodu, že byla založena na neúplných informacích, což také mělo dopad na práva zúčastněných stran na obhajobu. Byly vzneseny zejména níže uvedené argumenty.
(157)
Některé strany tvrdily, že informace získané od výrobců v Unii nejsou v souladu s pokyny pro vyplnění dotazníku, který požadoval, aby údaje od různých společností nebyly sčítány. Proto byl vznesen argument, že shromážděné informace nebyly přesné ani úplné vzhledem k tomu, že vykázaná čísla byla sečtena pro každý subjekt zařazený do vzorku. Je třeba uvést, že informace byly shromážděny řádným způsobem a byly ověřeny na místě. Bylo shledáno, že shromážděné informace poskytují dostatečně přesný obrázek o výrobním odvětví Unie, a proto bylo nutné výše uvedené tvrzení odmítnout. Po zveřejnění informací strany své tvrzení zopakovaly. Nebyly předloženy žádné nové argumenty ani důkazy. Některé strany zopakovaly své tvrzení, že údaje poskytnuté jednou společností zařazenou do vzorku nebyly úplné, jelikož se netýkaly celé skupiny, ale jen vybraného subjektu v rámci skupiny. Tato připomínka byla rozebrána ve fázi výběru vzorku, jak je vysvětleno v 18. bodě odůvodnění.
(158)
Tytéž strany tvrdily, že se Komise pokoušela opravit údajné nedostatky ve shromážděných informacích tím, že zaslala dodatečné dotazníky. V tomto ohledu je třeba objasnit, že Komise skutečně zaslala dodatečné dotazníky, které však byly určeny pouze výrobcům v Unii nezařazeným do vzorku, aby shromáždila informace o makroekonomických ukazatelích, jež mají význam pro posouzení újmy, a tedy za účelem doplnění informací poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Po zveřejnění informací některé strany toto tvrzení zopakovaly, aniž by předložily jakékoli nové argumenty nebo nové důkazy. Toto tvrzení uvedených stran tedy bylo nutné zamítnout.
(159)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že informace poskytnuté výrobci zařazenými do vzorku byly v rozporu s povinnostmi, jež ukládá článek 29 základního nařízení, protože informace, které nebyly důvěrné povahy, byly poskytnuty jako důvěrné informace, a proto byly vyřazeny z dostupné dokumentace. V tomto ohledu je třeba uvést, že tyto informace byly klasifikovány jako „vyhrazené“ v souladu s žádostí strany, která je předložila. Na žádost uvedených stran byl status důvěrnosti předložených informací přehodnocen a ve vhodných případech byly informace po schválení dotčenými společnostmi překlasifikovány jako „dostupné k nahlédnutí zúčastněným stranám“. I toto tvrzení tedy bylo zamítnuto.
4.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba
(160)
V souvislosti se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu (jak je uvedeno ve 164. bodě odůvodnění) se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 11 % i výroba v Unii. Pokles výroby v Unii byl přerušen pouze v roce 2010, kdy se výroba ve srovnání s rokem 2009 zvýšila, ale přesto zůstala na úrovni o 4 % pod úrovní z roku 2008. V období přezkumného šetření pak dále klesala.
Tabulka 6
Celková výroba v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výroba (v tunách)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Index (2008 = 100)
100
91
96
89
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(161)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 23 %. Tento trend souvisí s uzavřením několika výrobních závodů, jež bylo částečně kompenzováno otevřením nových továren.
(162)
Využití kapacity se zvýšilo ze 75 % v roce 2008 na 86 % v období přezkumného šetření. Na toto zvýšené využití kapacity je třeba pohlížet v souvislosti s restrukturalizačním úsilím výrobního odvětví Unie, jak bylo vysvětleno ve 134. bodě odůvodnění.
Tabulka 7
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Index (2008 = 100)
100
87
84
77
Využití kapacity (v %)
75
77
85
86
Index (2008 = 100)
100
104
114
116
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
c) Objem prodeje
(163)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie vykazoval tentýž vývoj jako výroba a během posuzovaného období se snížil o 6 %.
Tabulka 8
Celkový prodej výrobního odvětví Unie v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Prodej (v tunách)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Index (2008 = 100)
100
89
95
94
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Podíl na trhu
(164)
Po počátečním 13 % poklesu v roce 2009 získalo výrobní odvětví Unie zpět část svého podílu na trhu, o který přišly Spojené arabské emiráty, Jižní Korea, Írán a Pákistán, a to i přes zvyšující se objem dovozu z Indie, Ománu a jiných třetích zemí (Rusko, Mexiko a Saúdská Arábie) v témže období. Celkově se podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období snížil o 3 %.
Tabulka 9
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
80
70
74
77
Index (2008 = 100)
100
87
93
97
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum a Eurostat.
e) Růst
(165)
Během posuzovaného období trh stagnoval. Výrobní odvětví Unie netěžilo z žádného růstu, naopak i přes restrukturalizační úsilí přišlo o další podíl na trhu v důsledku rostoucího dovozu, zejména ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Na mírný pokles spotřeby v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s dočasným nedostatkem suroviny (PTA) v Unii i na celosvětovém trhu.
f) Zaměstnanost a produktivita
(166)
Míra zaměstnanosti výrobního odvětví Unie vykázala mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření pokles o 41 %. Tento pokles byl konstantní během posuzovaného období, včetně roku 2010, kdy vzrostla výroba (viz 160. bod odůvodnění). Vzhledem ke zvýšené produktivitě je tento pokles odrazem restrukturalizačního úsilí řady výrobců v Unii.
(167)
Produktivita práce výrobního odvětví Unie, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnance a rok, vzrostla v posuzovaném období o 50 %. Promítá se v tom skutečnost, že výroba klesala pomalejším tempem než míra zaměstnanosti, a svědčí o zvýšené účinnosti výrobního odvětví Unie. To je obzvlášť patrné v roce 2010, kdy výroba vzrostla, míra zaměstnanosti poklesla a produktivita byla o 37 % vyšší než v roce 2008.
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Počet zaměstnanců
2 060
1 629
1 449
1 218
Index (2008 = 100)
100
79
70
59
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
1 130
1 294
1 545
1 698
Index (2008 = 100)
100
115
137
150
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
g) Rozsah skutečného rozpětí subvencí
(168)
Dopad skutečného rozpětí subvencí u dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie nelze, s ohledem na cenovou citlivost trhu s tímto výrobkem, považovat za zanedbatelný. Je potřeba uvést, že tento ukazatel má větší význam v souvislosti s analýzou pravděpodobnosti obnovení újmy. Kdyby opatření pozbyla platnosti, je pravděpodobné, že by subvencovaný dovoz byl obnoven v takovém objemu a za takové ceny, že by dopad rozpětí subvencí byl značný.
h) Překonání účinků dřívějšího subvencování
(169)
Přestože ukazatele posuzované výše svědčí o tom, že po uložení konečných vyrovnávacích opatření v roce 2001 došlo k určitému zlepšení některých ekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie, dokazují rovněž, že výrobní odvětví Unie je stále citlivé.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Stav zásob
(170)
Úroveň zásob byla během období přezkumného šetření o 24 % vyšší ve srovnání s jejich úrovní v roce 2008. Ve srovnání s výkonem však zásoby zůstaly na dříve zjištěných úrovních, tj. mezi 5 a 6 %.
Tabulka 11
Stav zásob
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Konečné zásoby
51 495
54 808
54 314
64 069
Index (2008 = 100)
100
106
105
124
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
b) Vývoj cen
(171)
Pokud jde o vývoj cen, po počátečním poklesu v roce 2009 (- 16 %), který byl způsoben zejména hospodářskou krizí, se ceny v roce 2010 přiblížily k úrovni z roku 2008. Následovalo prudké zvýšení průměrné jednotkové ceny v období přezkumného šetření, které vedlo ke zvýšení o 25 % během posuzovaného období.
(172)
Na tento prudký nárůst cen v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s neočekávaným vývojem na trhu s bavlnou na konci roku 2010 a v prvním čtvrtletí roku 2011. Jak je uvedeno ve 155. bodě odůvodnění, rekordní ceny bavlny způsobily přechod na polyesterové vlákno, které využívá stejnou surovinu jako PET. Zvýšená poptávka po této surovině, tj. po PTA, zvýšila ceny PET v Asii a na Blízkém východě, což mělo vedlejší účinek na ceny PET v Unii. Ke zvýšení cen v Unii v té době přispěl i krátkodobý nedostatek PTA v Unii v důsledku „vyšší moci“ deklarované jedním z výrobců PTA v Unii.
Tabulka 12
Jednotková prodejní cena v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Jednotková prodejní cena v Unii (EUR/tunu)
1 066
891
1 045
1 330
Index (2008 = 100)
100
84
98
125
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
c) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(173)
Prodejní ceny PET obvykle sledují cenové tendence u jejich hlavních surovin (zejména PTA a monoethylenglykolu - MEG), jelikož ty tvoří až 90 % celkových nákladů PET. PTA je ropný derivát, jehož cena kolísá v závislosti na ceně ropy. To způsobuje velké kolísání cen PET.
(174)
Kromě toho PET využívá stejnou surovinu jako polyesterové vlákno, jehož výroba závisí na dostupnosti PTA ve stejné míře jako u PET. Jelikož je polyesterové vlákno pro textilní odvětví alternativou bavlny, je cena PET citlivá rovněž na vývoj na trhu s bavlnou.
d) Mzdy
(175)
Průměrná mzda se v posuzovaném období snížila o 7 %. K tomuto snížení došlo v období přezkumného šetření a přispělo ke zvýšení produktivity popsanému výše (viz 167. bod odůvodnění).
Tabulka 13
Mzdy
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Mzdy (průměr na osobu)
54 512
56 014
54 876
50 784
Index (2008 = 100)
100
103
101
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
e) Ziskovost a návratnost investic
(176)
Ziskovost a návratnost investic se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření významně zlepšily. Zisk z prodeje na trhu Unie vzrostl z - 7,9 % v roce 2008 na 5,3 % v období přezkumného šetření a návratnost investic se zlepšila z - 9,6 % na 10,6 %. V roce 2008 byla výkonnost jednoho výrobce v Unii obzvlášť slabá. Zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie v letech 2009 a 2010, kdy ceny byly pod úrovní z roku 2008, však dokládá, že vztah mezi cenami a ziskovostí je jen volný. Naopak v případě zlepšení ziskovosti se zdá, že úzce souvisí se zlepšením využití kapacity a se zvýšením produktivity popsaným výše.
(177)
Díky vývoji na celosvětovém trhu na přelomu let 2010-2011 spolu s restrukturalizačním úsilím a zlepšením účinnosti popsaným výše bylo výrobní odvětví Unie schopné zlepšit v roce 2010 svou ziskovost a v období přezkumného šetření dosáhnout úrovně 5,3 %.
(178)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že tento vývoj byl neočekávaný a mimořádný a nelze jej považovat za reprezentativní pro celkovou situaci výrobního odvětví Unie.
(179)
V tomto ohledu je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie mohlo využít nárůstu cen PET na konci roku 2011 a na začátku roku 2012, jelikož ustálilo cenu PTA ještě předtím, než došlo k popsaným událostem na trhu. Na základě statistických zdrojů týkajících se vývoje po období přezkumného šetření, které předložily zúčastněné strany, se ziskové rozpětí výrobců PET v roce 2012 podstatně snížilo. Tím se potvrzuje, že ziskovost v roce 2011 (období přezkumného šetření) byla opravdu do značné míry ovlivněna neočekávanými a dočasnými celosvětovými ekonomickými událostmi (155. bod odůvodnění), ke kterým pravděpodobně již znovu nedojde a nelze je považovat za trvalé a reprezentativní pro situaci výrobního odvětví Unie.
Tabulka 14
Ziskovost a návratnost investic
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Ziskovost prodeje Unie (v %)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Index (2008 = 100)
100
221
261
267
Návratnost investic (v %)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Index (2008 = 100)
100
224
292
310
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
f) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(180)
Peněžní tok se v posuzovaném období významně zlepšil a odrážel nedávné zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie.
Tabulka 15
Peněžní tok
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Index (2008 = 100)
100
269
363
375
V % obratu
-5,9
4,5
8,3
7,5
Index (2008 = 100)
100
176
242
229
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
(181)
Neexistovaly žádné konkrétní náznaky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s potížemi při získávání kapitálu, zejména proto, že výrobci v Unii jsou organizováni ve větších skupinách.
g) Investice
(182)
Úroveň investic se v posuzovaném období celkově snížila o 35 %. Původní investice provedené v roce 2008 byly v roce 2009 prudce omezeny a od té doby ještě nebyly plně obnoveny.
Tabulka 16
Investice
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Investice (v tis. EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Index (2008 = 100)
100
7
22
65
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
5. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(183)
Z analýzy makroekonomických údajů vyplynulo, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období snížilo objem výroby a prodeje. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se po počátečním poklesu v roce 2009 ještě plně neobnovil a v posuzovaném období vykazoval celkový pokles o 3 procentní body (na 77 % v období přezkumného šetření). Pokles zaměstnanosti a kapacity je výsledkem probíhající restrukturalizace a je třeba na něj pohlížet v souvislosti se zvyšujícím se využitím kapacity a zvyšující se produktivitou.
(184)
Zároveň vykazovala většina příslušných mikroekonomických ukazatelů známky zlepšení. Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok výrazně vzrostly, zejména v roce 2010 a v období přezkumného šetření. Naopak investice v roce 2009 prudce poklesly a od té doby se ještě neobnovily.
(185)
Celkově se hospodářská situace výrobního odvětví zlepšila. K tomuto zlepšení však došlo poměrně nedávno a je do určité míry založeno na neočekávaném a dočasném vývoji na trhu na přelomu let 2010-2011 (viz 155. bod odůvodnění). Zdá se, že tento závěr podporují také dostupné informace o vývoji rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2012 (viz 179. bod odůvodnění), které ve srovnání s obdobím přezkumného šetření vykazuje pokles.
(186)
Podle výše uvedené analýzy se situace výrobního odvětví Unie zlepšila a zdá se, že nedochází k žádné podstatné újmě. Situace výrobního odvětví Unie je však (navzdory zjevným pozitivním trendům a významnému restrukturalizačnímu úsilí) stále ještě nestabilní.
(187)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěr, že výrobní odvětví Unie je stále ještě nestabilní, a tvrdily, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a od roku 1999 se významně transformovalo. Je třeba uvést, že, jak je vysvětleno ve 184. bodě odůvodnění, i přes celkové zlepšení a konsolidaci se ne všechny ekonomické ukazatele v posuzovaném období vyvíjely pozitivně. Například objem výroby a prodeje a rovněž podíl na trhu se snížily. Kromě toho došlo ke zlepšení poměrně nedávno a zdá se, že v důsledku propadu ziskovosti v roce 2012 mělo jen krátké trvání. Na tomto základě se dospělo k závěru, že v období přezkumného šetření sice nebyla prokázána žádná podstatná újma, ale výrobní odvětví Unie bylo stále v nestabilní situaci. Tento argument byl proto zamítnut.
(188)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily použití údajů vztahujících se k době po období přezkumného šetření pro účely analýzy hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Jako reakce na toto tvrzení se potvrzuje, že situace výrobního odvětví Unie se posuzovala za posuzované období a na tomto základě nebyla zjištěna žádná podstatná újma. Vývoj ziskovosti výrobního odvětví Unie po období přezkumného šetření je však v tomto případě relevantní, zejména v souvislosti s mimořádným vývojem na celosvětovém trhu na přelomu let 2010 a 2011. Ilustruje také kolísavost, která je pro toto odvětví typická. Tento argument se proto zamítá.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(189)
Šetřením se ukázalo, že dovoz z Indie je nadále subvencován a že neexistují žádné náznaky toho, že subvencování by se v budoucnu omezilo nebo zrušilo.
(190)
Výhledová analýza pravděpodobného objemu dovozu do Unie z Indie odhalila, že kdyby byla opatření zrušena, dovoz z Indie by se vzhledem k přebytečné kapacitě dostupné pro vývoz (viz 125. bod odůvodnění), cenám v Unii a atraktivitě trhu Unie pravděpodobně zvýšil na úroveň vyšší, než byly úrovně dosažené v období přezkumného šetření. Odhaduje se, že v důsledku plánovaného rozšíření kapacity by přebytečná kapacita dostupná pro vývoz v blízké budoucnosti dosáhla asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii v období přezkumného šetření.
(191)
Vzhledem k přetrvávání subvencování se očekává, že by se ceny dovozu z Indie dále snižovaly, kdyby byla opatření proti ní zrušena. Jelikož vývozci budou muset také soutěžit s levným dovozem z jiných zemí, pravděpodobně budou své ceny dále snižovat, aby zvýšili svůj podíl na trhu Unie.
(192)
Na základě toho bude výrobní odvětví Unie pravděpodobně vystaveno významnému objemu dovozu z Indie za subvencované ceny nižší, než jsou průměrné ceny výrobního odvětví Unie, což by poškodilo jeho hospodářskou situaci, která se nedávno zlepšila. V důsledku toho by se pravděpodobně obnovila podstatná újma, kdyby opatření proti Indii byla zrušena.
2. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz
(193)
Jak bylo uvedeno ve 125. bodě odůvodnění, jsou vyvážející výrobci v Indii schopni zvýšit svůj objem vývozu na trh Unie. Indie zaznamenala v posuzovaném období významný nárůst své výrobní kapacity (viz 125. bod odůvodnění). Podle dostupných informací se očekává, že svou kapacitu bude dále zvyšovat, čímž by v blízké budoucnosti vznikl rozdíl mezi domácí spotřebou a výrobní kapacitou dostupnou pro vývoz o velikosti 600 000-700 000 tun. Tuto přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz je třeba považovat za významnou, jelikož představuje asi 21-25 % stávající spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
(194)
I když byl tedy dovoz do Unie poměrně omezený, v posuzovaném období se více než zdvojnásobil a hrozí riziko, že by do Unie mohl být přesměrován významný objem vývozu z Indie.
3. Ztráta vývozních trhů
(195)
Opatření na ochranu obchodu zaměřená proti dovozu z Indie jsou v současnosti zavedena v Turecku a v Jižní Africe. Následná možná ztráta těchto vývozních trhů pro Indii je dalším ukazatelem toho, že kdyby opatření pozbyla platnosti, cílem by se pravděpodobně stal trh Unie.
(196)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěry ohledně ztráty vývozních trhů pro Indii. Tvrdily, že oba trhy jsou jen okrajovými vývozními trhy, a že tedy z těchto trhů nelze přesměrovat žádný významný objem dovozu do Unie, kdyby opatření byla zrušena. Je třeba uvést, že pouhá existence opatření na ochranu obchodu na některých trzích vylučuje smysluplné srovnání relativního významu trhů s opatřeními a trhů bez opatření pro danou zemi. Kromě toho se v rozporu s uvedeným tvrzením nedospělo k závěru, že by objem vývozu z Indie určený pro tyto trhy byl přesměrován na trh Unie. Místo toho se dospělo k závěru, že existence opatření na ochranu obchodu na trzích jiných třetích zemí omezuje absorpční kapacitu trhů třetích zemí, pokud jde o předpokládaný nárůst přebytečné kapacity dostupné pro vývoz v Indii. Tento argument byl proto zamítnut.
(197)
Existence opatření na ochranu obchodu ve třetích zemích je také ukazatelem toho, že počínání při tvorbě cen indického vývozu se pravděpodobně bude opakovat na trhu Unie.
4. Atraktivita trhu Unie
(198)
Trh Unie s PET je atraktivní svou velikostí a cenami, jelikož se jedná o třetí největší trh na světě a má strukturální potřebu dovozu a vyšší ceny než ostatní trhy. V případě Indie bývají dovozní ceny pro Unii vyšší než ceny pro jiné třetí země, což svědčí o atraktivitě trhu Unie pro indický vývoz. To dobře dokládá skutečnost, že dovoz z Indie se v posuzovaném období zdvojnásobil, a to i přes zavedená opatření.
(199)
Atraktivitu trhu Unie pro dovozce potvrzuje i skutečnost, že výrobní odvětví Unie nadále ztrácelo podíl na trhu ve prospěch vzrůstajícího dovozu ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Platí to zejména v případě Jižní Korey, která významně zvýšila svůj vývoz na trh Unie v roce 2012 poté, co opatření proti této zemi pozbyla platnosti.
5. Další faktory
(200)
Dopad dovozu z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena opatření, na situaci výrobního odvětví Unie se nepovažoval za významný, jelikož objem příslušného dovozu byl nízký a jejich podíl na trhu v období přezkumného šetření se významně snížil.
(201)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, se během posuzovaného období zvýšil, avšak průměrná dovozní cena zůstala na podobné úrovni jako průměrná cena výrobního odvětví Unie. Dopad dovozu z těchto zemí na situaci výrobního odvětví Unie se proto považuje pouze za omezený.
6. Závislý trh
(202)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že v důsledku vertikální integrace mezi výrobci a zpracovateli PET se významná část PET prodávala pro závislé využití, které není konkurencí pro dovoz. Rovněž tvrdily, že podíl závislého trhu byl významný a že ovlivnil výsledky analýzy.
(203)
Na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že podíl závislého prodeje nebyl významný (méně než 10 %). Je třeba zdůraznit, že dané strany vyjádřily přítomnost výrobců PET v odvětví výroby obalů jako instalovanou výrobní kapacitu PET, a nikoli jako jejich podíl na trhu v odvětví výroby obalů. Bylo tedy zjištěno, že tvrzení o významném podílu závislého využití je neopodstatněné. Pokud jde o ceny, bylo zjištěno, že se ceny závislého a nesouvisejícího prodeje pohybovaly na stejných úrovních.
(204)
Na základě toho se dospělo k závěru, že rozlišovací analýza dopadu závislého prodeje není nutná, a tato tvrzení stran byla odmítnuta.
7. Připomínky zúčastněných stran
(205)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že během období přezkumného šetření nedocházelo k újmě způsobené dovozem z Indie, což potvrzuje relativní hospodářská životaschopnost a zisk výrobního odvětví Unie. Je třeba uvést, že v tomto případě opravdu nebylo zjištěno žádné přetrvávání újmy, a tvrzení těchto stran tedy odpovídá zjištěním šetření.
(206)
Některé strany tvrdily, že dopad na situaci výrobního odvětví Unie mohly mít jiné faktory, jako jsou strukturální nedostatky výrobního odvětví Unie a nedostatečné investice a rovněž sezónní a konjunkturální faktory (například špatné počasí a hospodářské krize). Pokud jde o první uvedený bod, je třeba uvést, že restrukturalizace výrobního odvětví Unie již probíhá a dosažené zlepšení účinnosti naznačuje, že toto tvrzení stran je nepodložené. Pokud jde o konjunkturální faktory, zdá se, že přestože hospodářské krize měly dopad na situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009, jak je uvedeno ve 171. bodě odůvodnění, tyto účinky již v současnosti nejsou přítomné. Pokud jde o účinek špatného počasí, tím lze částečně vysvětlit klesající spotřebu v období přezkumného šetření, avšak jeho údajný dopad na situaci výrobního odvětví Unie jednak nebyl doložen a také se zdá, že mírný pokles v roce 2011 souvisel spíše s dočasným nedostatkem surovin v důsledku vývoje na celosvětovém trhu v roce 2011. Proto není žádné z těchto tvrzení vzhledem k zjištění šetření opodstatněné.
(207)
Kromě toho některé strany tvrdily, že kdyby opatření pozbyla platnosti, není obnovení újmy v tomto případě pravděpodobné, jelikož výrobní odvětví Unie je díky své struktuře (koncentrace a vertikální integrace) chráněno před účinky dovozu. Kromě toho byl vznesen argument, že přechod na dovážené PET není v blízké budoucnosti žádoucí ani možný, zejména proto, že smlouvy a strategie týkající se odběru a rovněž proces homologace velkých vlastníků značek (následných uživatelů) činí změny dodavatelů PET problematickými. Je třeba uvést, že na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu během posuzovaného období. To dokládá, že výrobní odvětví Unie jednak není chráněno před účinky dovozu a také že přechod na dovoz není hypotetický, ale již k němu skutečně dochází. Tyto argumenty proto musely být zamítnuty.
(208)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany tvrzení, že výrobní odvětví Unie je díky své struktuře chráněno před potenciální konkurencí dovozu. Zaprvé, pokud jde o tvrzení o dominantním postavení jedné z výrobních skupin na trhu Unie, která kontroluje pět výrobců, je třeba uvést, že trh Unie je otevřený trh s dalšími osmi výrobci, kteří působí mimo tuto skupinu, na němž narůstá konkurence dovozu ze třetích zemí, ať už se zavedenými opatřeními, nebo bez nich. Zadruhé, koncentrace je typická pro tento druh obchodu, který je založen na komoditě a jehož konkurenceschopnost závisí na úsporách z rozsahu. Zatřetí nebylo zjištěno, že by na trhu Unie existoval nějaký subjekt určující ceny. Kromě toho strany znovu zopakovaly, že nebyl analyzován dopad dovozu z dotčených tří zemí v souvislosti s vertikální integrací některých výrobců v Unii s odvětvím vyrábějícím obaly nebo s výrobci PTA. Jak bylo uvedeno ve 205. bodě odůvodnění, tyto aspekty byly analyzovány a byly shledány neopodstatněnými. Kromě toho ověření společností dotčených vertikální integrací s výrobci surovin potvrdilo, že neexistovala žádná komparativní výhoda, jelikož převody se uskutečňovaly za tržní cenu. Na základě výše uvedených skutečností bylo tvrzení, že výrobní odvětví Unie je chráněno před konkurencí, odmítnuto.
(209)
Kromě toho některé strany tvrdily, že žádné prvky nepodporují závěr, že indická vývozní kapacita se může zaměřit na trh Unie za „nízké ceny“, jelikož i) domácí poptávka v Indii roste a očekává se, že bude růst i nadále; ii) vzhledem k domácí spotřebě sice existuje přebytek PET, ale soutěž na vývozních trzích nezpůsobila abnormálně levný vývoz; iii) nárůst výrobní kapacity v Asii odpovídá očekávanému celosvětovému nárůstu poptávky. Je třeba uvést, že zjištění tohoto šetření prokazují, že předpokládaný růst kapacity ukazuje na vzrůstající přebytek výrobní kapacity nad domácí poptávkou. Kromě toho byly indické ceny na třetích trzích nižší než indické dovozní ceny pro Unii. Na základě zjištění popsaných ve 189. až 199. bodě odůvodnění je pravděpodobné, že pokud vyrovnávací opatření pozbudou platnosti, subvencovaný indický dovoz se zaměří na trh Unie ve významném objemu a za ceny nižší, než je průměrná cena výrobního odvětví Unie. Z těchto důvodů se tyto argumenty stran zamítají.
8. Závěr k obnovení újmy
(210)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že pokud vyrovnávací opatření budou zrušena, je pravděpodobné, že podstatný objem subvencovaného dovozu z Indie bude přesměrován do Unie. Díky pokračujícímu subvencování by ceny dovozu pravděpodobně představovaly cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie. Kdyby se indičtí vyvážející výrobci pokoušeli zvýšit svůj podíl na trhu, ceny tohoto dovozu by se pravděpodobně snížily ještě více. Se vší pravděpodobností by to vedlo k dalšímu zesílení tlaku na snížení cen výrobního odvětví Unie, které by podle předpokladů nepříznivě ovlivnilo jeho situaci.
(211)
Během posuzovaného období se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, zejména pokud jde o produktivitu a využití kapacity a také ziskové rozpětí, které v období přezkumného šetření dosáhlo úrovně, jež se blíží cílovému zisku určenému v původním šetření. Proto lze dospět k závěru, že výrobní odvětví Unie, třebaže je jeho situace stále nestabilní, během období přezkumného šetření neutrpělo podstatnou újmu. Vzhledem k pravděpodobnému podstatnému nárůstu subvencovaného dovozu z Indie, který pravděpodobně bude představovat cenové podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, se však dospělo k závěru, že kdyby opatření pozbyla platnosti, situace by se velmi pravděpodobně zhoršila a podstatná újma by se obnovila.
G. ZÁJEM UNIE
(212)
V souladu s článkem 31 základního nařízení se ověřovalo, zda by zachování stávajících vyrovnávacích opatření bylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých dotčených zájmů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního nařízení.
(213)
Je třeba připomenout, že ani v původním šetření, ani v posledním přezkumu před pozbytím platnosti se nedospělo k závěru, že přijetí opatření by bylo v rozporu se zájmem Unie. Kromě toho byla analýza při posledním přezkumu před pozbytím platnosti provedena v situaci, kdy opatření byla již zavedena, a při posouzení se proto přihlíželo k jakémukoli nežádoucímu nepříznivému dopadu na strany dotčené danými opatřeními.
(214)
Na tomto základě se posuzovalo, zda i přes závěry o přetrvávání subvencování a pravděpodobnosti obnovení újmy neexistují přesvědčivé důkazy, které by vedly k závěru, že zachování opatření není v tomto konkrétním případě v zájmu Unie.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(215)
Zachování vyrovnávacích opatření uložených na dovoz z Indie by pomohlo výrobnímu odvětví Unie pokračovat s probíhající restrukturalizací a dále zlepšovat svou hospodářskou situaci, která se zlepšila teprve nedávno, jelikož by se tím zabránilo tomu, aby výrobní odvětví Unie bylo vystaveno významnému objemu subvencovaného dovozu z Indie, jemuž by nemohlo odolávat. Výrobní odvětví Unie by proto nadále mělo užitek ze zachování stávajících vyrovnávacích opatření.
(216)
Proto se dospělo k závěru, že zachování vyrovnávacích opatření proti Indii by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(217)
Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, při tomto přezkumu nespolupracoval. I přes platná opatření dovoz z Indie pokračoval a v posuzovaném období se téměř zdvojnásobil.
(218)
Docházelo rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli dovozci přístup k alternativním zdrojům dodávek.
(219)
Vzhledem k tomu, že nebylo prokázáno, že by platná opatření dovozce značně postihla, má se za to, že zachování opatření nebude v rozporu se zájmy dovozců v Unii.
3. Zájem dodavatelů surovin v Unii
(220)
Surovinou pro výrobu dotčeného výrobku je PTA/MEG. Dva z pěti známých dodavatelů surovin (jeden dodavatel PTA a jeden dodavatel MEG) spolupracovali při šetření tím, že poskytli své odpovědi na dotazník. Oba dodavatelé surovin vyjádřili svou podporu pro zachování opatření.
(221)
Šetřením se ukázalo, že spolupracující výrobce PTA představoval během období přezkumného šetření mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku podstatnou část nákupů PTA. Vzhledem k tomu, že PTA nemá v Unii žádné jiné využití, než je výroba PET, je rozumné předpokládat, že výrobci PTA jsou do značné míry závislí na výrobním odvětví PET.
(222)
Pokud jde o spolupracujícího dodavatele MEG, MEG představoval v období přezkumného šetření jen poměrně malou část jeho celkového obratu. Pokud jde o MEG, nepředstavují PET jeho jediné ani nejdůležitější možné uplatnění a výrobci MEG jsou méně závislí na situaci výrobního odvětví PET. Proto se dospělo k závěru, že zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by mělo pozitivní, i když pravděpodobně omezený, dopad na dodavatele MEG.
(223)
Bylo vzneseno tvrzení, že dodavatelé surovin nejsou závislí na výrobcích PET v Unii. Zejména se tvrdilo, že dva ze čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku ve skutečnosti dováželi suroviny.
(224)
Pokud jde o toto tvrzení, šetřením se ukázalo, že dovezeným materiálem byl převážně MEG, jenž může být použit i pro jiné účely než pro PET. Nebyly zjištěny žádné náznaky, které by svědčily o více než zanedbatelném dovozu PTA do Unie. Proto tímto tvrzením nejsou dotčeny závěry přijaté v souvislosti se závislostí výrobců PTA na výrobě PET v Unii.
(225)
Proto se dospělo k závěru, že ze zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by měli prospěch výrobci PTA a rovněž, i když v menší míře, i dodavatelé MEG. Proto by zachování opatření proti dovozu z Indie nebylo v rozporu se zájmy dodavatelů surovin.
(226)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že docházelo k vývozu PTA, a proto výrobci PTA údajně nebyli závislí na výrobním odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy. Proto byl tento argument stran odmítnut jako neodůvodněný.
(227)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že zrušení opatření nebude mít žádný dopad na výrobce PTA, jelikož spolupracující uživatelé údajně nepřejdou na dovoz a budou nadále odebírat PET od výrobního odvětví Unie. Úroveň spotřeby PTA v Unii tedy zůstane tatáž. Na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu. To ukazuje, že přechod na dovoz není hypotetický (viz 164. bod odůvodnění). Tento argument uvedených stran byl tedy zamítnut.
4. Zájem odvětví recyklace PET
(228)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že situace odvětví recyklace závisí na udržitelné ceně prvotních PET (nerecyklovaných PET) na trhu Unie. Toto tvrzení bylo podloženo tiskovou zprávou sdružení podniků recyklujících plasty v Evropě, podle níž by potenciální zrušení opatření u prvotních PET mohlo ještě více zhoršit situaci odvětví recyklace.
(229)
Některé zúčastněné strany zpochybňovaly, že by situace odvětví recyklace závisela na udržitelné ceně prvotních PET na trhu Unie, a tvrdily, že ceny prvotních PET a recyklovaných PET spolu nesouvisejí. Tvrdily, že recyklované PET se převážně používají k výrobě polyesterového vlákna, a proto je nelze spojovat s vývojem cen prvotních PET. Kromě toho bylo uvedeno, že recyklované PET zcela podporují plnírny, a proto toto odvětví není závislé na výrobcích PET. Kromě toho bylo rovněž uvedeno, že odvětví recyklace se nepřihlásilo jako zúčastněná strana v tomto šetření.
(230)
Jelikož se odvětví recyklace v tomto šetření nepřihlásilo, nebylo možné žádné z výše uvedených tvrzení ověřit srovnáním se skutečnými čísly. Proto se dospělo k závěru, že obecně by platná opatření nebyla v rozporu se zájmem odvětví recyklace v Unii.
5. Zájem uživatelů
(231)
Dotčený výrobek se používá převážně k výrobě lahví na vodu a jiné nealkoholické nápoje. Jeho použití pro výrobu jiných obalů (pro potraviny, fólie atd.) zůstává poměrně omezené. Lahve z PET se vyrábějí ve dvou fázích: i) nejprve se vyrobí předtvarovaný polotovar vstřikem PET do šablony a ii) předtvarovaný polotovar se zahřeje a vyfoukne do tvaru lahve. Výroba lahví může být integrovaným procesem (tj. stejná společnost nakupuje PET, vyrábí předtvarované polotovary a foukáním je tvaruje na láhve), nebo omezena na druhou fázi (vyfukování předtvarovaných polotovarů do tvaru láhve). Předtvarované polotovary mohou být poměrně snadno přepravovány, neboť jsou malé a kompaktní, zatímco prázdné lahve jsou nestabilní a kvůli jejich velikosti je jejich přeprava finančně velmi náročná.
(232)
Na tomto základě byly určeny dvě hlavní skupiny následných uživatelů pro zjištění dopadu platných opatření: i) zpracovatelé nebo výrobci lahví, kteří transformují PET granule na předtvarované polotovary (nebo lahve) a prodávají je k následnému zpracování; a ii) stáčírny, které plní (a vyfukují) předtvarované polotovary do lahví; tato skupina zastupuje zejména výrobce minerálních vod a nealkoholických nápojů. Stáčírny se často účastní podnikání s PET buď pomocí integrovaných operací výroby lahví, nebo prostřednictvím dohod o zpracování s najatými zpracovateli nebo výrobci lahví, pro které vyjednávají cenu PET s výrobcem (měkké poplatky (soft tolling)), nebo dokonce kupují PET pro své vlastní lahve (tvrdé poplatky (hard tolling)).
(233)
Při šetření spolupracovalo a informace požadované v dotazníku poskytlo 17 uživatelů (pět zpracovatelů a dvanáct stáčíren). Spolupracující zpracovatelé představovali 22,7 % a stáčírny 13 % celkové spotřeby PET v Unii. Odpovědi od stáčíren pocházejí z různých poboček nadnárodních společností (známých jako vlastníci značek).
(234)
Bylo zjištěno, že spolupracující uživatelé získávali PET zejména od výrobců v Unii a pouze malá část byla získána z dovozu. Dovoz z Indie představoval asi polovinu tohoto dovozu, a tedy jen minimální podíl použitých PET. Docházelo však rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli uživatelé přístup k alternativním zdrojům dodávek.
6. Připomínky uživatelského odvětví
(235)
Uživatelé tvrdili, že je významným způsobem ovlivnil podstatný nárůst ceny PET v posledních letech, který nemůže být za současné hospodářské situace přenesen na maloobchodníky a spotřebitele. Tvrdili, že tento nárůst cen způsobila akumulace mnohaletého používání opatření na ochranu obchodu, která chránila výrobce v Unii před konkurencí dovozu v době, kdy se výrobní odvětví PET v Unii stalo koncentrovanějším a integrovanějším. V důsledku toho uživatelé tvrdili, že jsou zavedená opatření kvůli jejich údajnému dopadu na cenu PET odpovědná za zhoršení zaměstnanosti v následných odvětvích, výzkumu a vývoje a konkurenceschopnosti na vývozních trzích, přičemž tento dopad je ještě citelnější pro malé a střední podniky. Rovněž se tvrdilo, že ztráta pracovních míst v důsledku zavedených opatření přesáhla počet osob, které jsou v současnosti zaměstnávány výrobním odvětvím PET v Unii.
6.1 Cenová citlivost a nákladová struktura uživatelů
(236)
Pokud jde o cenovou citlivost PET u zpracovatelů, bylo zjištěno, že PET představuje asi 80 % celkových nákladů. Proto se PET považuje při tomto typu činnosti za nejdůležitější složku nákladů. Kromě toho bylo zjištěno, že zpracovatelské odvětví je spíše fragmentované a má poměrně slabou vyjednávací pozici vůči velkým stáčírnám a potýká se s podstatnými strukturálními problémy, jež jsou typické pro odvětví založené na komoditách. V důsledku toho vykazovalo toto odvětví vzrůstající tendenci k vertikální integraci se stáčírnami a k používání dohod o zpracování, na jejichž základě jsou zaručeny poplatky za zpracování a cena PET je dojednána a zaplacena stáčírnami. Odhaduje se, že podstatnou část nákupů PET na trhu Unie kontrolují přímo velké stáčírny. Jelikož smlouvy na předtvarované polotovary často zahrnují mechanismus, který odráží kolísání cen PET, jsou zpracovatelé čím dál neutrálnější vůči vývoji cen PET.
(237)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé závěr o nárůstu používání dohod o zpracování a cenových vzorců. Informace v dokumentaci existenci tohoto trendu potvrdily. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(238)
Tvrdilo se, že zavedená opatření by zpracovatelům nezpůsobila žádnou škodu, kdyby se podobná opatření uplatnila i na dovoz předtvarovaných polotovarů do Unie. Tvrdilo se, že v oblastech blízko hranic Unie se třetími zeměmi, v nichž nejsou zavedena žádná opatření proti dovozu PET z Indie, existují podněty k přemístění výroby předtvarovaných polotovarů a k jejich dovozu bez vyrovnávacích opatření na PET do Unie. Uznává se, že do určité míry existuje ekonomické opodstatnění tohoto procesu. Avšak vzhledem k nákladům na dopravu k takovému přemístění pravděpodobně dojde jen na omezenou vzdálenost. Celkově se proto údajný negativní dopad daných opatření na některé zpracovatele považuje pouze za okrajový.
(239)
Pokud jde o dopad cen PET na stáčírny, podle vykázaných čísel se odhaduje, že PET představují na základě váženého průměru 9 % celkových nákladů u balených nealkoholických nápojů a 12 % celkových nákladů u balené minerální vody. To dokládá, že PET nejsou hlavní nákladovou složkou pro odvětví balíren.
(240)
Kromě toho šetření zjistilo, že PET byly pro stáčírny upřednostňovaným, ale nikoli jediným balicím materiálem. Výrobky z PET představovaly 75 % obratu stáčíren vod a 50 % obratu výrobců nealkoholických nápojů. Kromě toho se šetřením ukázalo, že smlouvy mezi mnoha velkými stáčírnami (vlastníky značek) a výrobci PET byly založeny na vzorci, kdy cena byla upravena tak, aby odrážela kolísání cen surovin pro PET. Tím se potvrzuje existence vyjednávací pozice velkých, a tedy nejreprezentativnějších stáčíren nad rozpětím konverze výrobců PET.
(241)
Po zveřejnění informací zopakovali někteří uživatelé svůj argument, že PET jsou základní složkou nákladů pro zpracovatele a odvětví nealkoholických nápojů a vody v lahvích a že zjištění v tomto ohledu byla nepřesná a nebyla založena na poskytnutých údajích. Je třeba uvést, že situace zpracovatelů se analyzovala odděleně a tato připomínka je v jejich případě neopodstatněná (viz 236. bod odůvodnění). Pokud jde o posouzení situace stáčíren, potvrzuje se, že poměr nákladů zjištěný během šetření je založen na číslech, která poskytly spolupracující stáčírny podle metodologie dostupné všem stranám. Zjištěný poměr nákladů byl v souladu se zjištěními předchozích šetření týkajících se téhož dotčeného výrobku (14). Tato tvrzení stran se proto považují za neodůvodněná.
(242)
Po zveřejnění informací někteří uživatelé tvrdili, že podstata údajů týkajících se jednotlivých společností a informace, které poskytli, nebyly při analýze zájmu Unie zohledněny. Potvrzuje se, že údaje byly použity v podobě, v jaké byly poskytnuty uživateli v jejich odpovědích na dotazník. Metodologie výpočtu byla zpřístupněna všem dotčeným stranám. Z tohoto důvodu bylo toto tvrzení odmítnuto.
(243)
Šetřením bylo rovněž zjištěno, že na základě očekávaného nebo žádoucího snížení cen PET by podle odhadu samotných ověřených stáčíren bylo výsledkem opatření jen zanedbatelné snížení nákladů pro stáčírny. Na základě těchto odhadů snížení cen PET a zjištěných poměrů nákladů bylo vypočteno, že odpovídající snížení nákladů je v rozmezí 0,3-0,7 % celkových nákladů stáčíren na jejich činnosti související s PET.
(244)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé tento závěr a tvrdili, že jakékoli úspory nákladů by byly významné. Někteří uživatelé předložili ve svých podáních nové odhady, aniž však poskytli nějaké nové důkazy. Zdůrazňuje se, že výhledové úspory jsou hypotetické, jak připustili rovněž samotní uživatelé. Pokud jde o zpracovatele, nebyla pro toto odvětví předložena žádná kvantifikace výhledových úspor. Pokud jde o stáčírny, dospělo se k závěru, že kdyby opravdu došlo k údajnému snížení ceny PET, nelze vzhledem k nákladové struktuře stáčíren považovat úspory ve výši 0,3-0,7 % celkových nákladů za „významné“. Jelikož nebyly poskytnuty žádné nové důkazy, bylo toto tvrzení odmítnuto jakožto neopodstatněné.
(245)
Tvrdilo se, že někteří výrobci balené vody jsou významně zranitelní v důsledku právních požadavků uložených na zdroje vody, která má být balena u zdroje, a omezeného objemu čerpání. V tomto odvětví působí převážně malé a střední podniky, což má dopad na nákladovou strukturu daných společností. Byly rovněž pozorovány odchylky v cenách konečných výrobků v různých členských státech v závislosti na kupní síle místního obyvatelstva. Na základě toho se dospělo k závěru, že dopad případného snížení cen PET v případě zrušení opatření by byl výraznější u této části odvětví balíren.
6.2. Údajné prémiové ceny a zisk výrobního odvětví Unie
(246)
Některé strany tvrdily, že výrobci PET v Unii uplatňují prémiové ceny a prémiová rozpětí, které údajně způsobily nárůst cen v roce 2011. Toto tvrzení bylo také podpořeno srovnáním cen PET a rozložení surovin v Unii se situací na asijském trhu a v USA. Tvrdilo se, že tato situace je důsledkem akumulace nápravných opatření v oblasti obchodu.
(247)
Je třeba uvést, že nárůst cen PET v roce 2011 i jeho pokles v roce 2009 byly celosvětovým fenoménem, k němuž došlo v důsledku vývoje nákladů na suroviny (viz 155. bod odůvodnění). Údaje předložené stranami systematicky ukazovaly na těsnou souvislost mezi vývojem cen PET v Evropě, Asii a v USA. Existují však opravdu rozdíly v cenách PET ve světě, které souvisejí s různými důvody, zejména se specifickou nákladovou strukturou v každém regionu. Pokud jde o argument týkající se prémiových rozpětí v Unii, je třeba uvést, že i za výjimečných okolností na konci roku 2010 a na začátku roku 2011 výrobní odvětví Unie téměř dosáhlo ziskovosti, která se pro tento typ odvětví považuje za přiměřenou. Nebyly zjištěny žádné důkazy existence prémiových zisků. Proto bylo nutné argument o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí u PET v Unii, k nimž došlo v důsledku existence daných opatření, odmítnout.
(248)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany svůj argument, že ceny v Unii byly neodůvodněně vysoké a odrážely dopad akumulace antidumpingových opatření zavedených na trhu, kde existuje koncentrace mezi výrobci v Unii, vertikální integrace a omezená výroba, která nemůže uspokojit spotřebu. Tvrdily rovněž, že údaje o cenách také prokazují, že vyšší ceny v Unii neodrážejí vyšší náklady na suroviny. Je třeba uvést, že argumenty o koncentraci, vertikální integraci a výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie byly projednány ve 207. a 259. bodě odůvodnění. Pokud jde o údajný dopad těchto faktorů na cenu PET v Unii, je třeba uvést, že vývoj ceny PET se řídí cenou surovin, která představuje až 90 % nákladů na PET (viz 173. bod odůvodnění). Nárůst cen PET v letech 2010-2011 byl také celosvětovým fenoménem (viz 172. bod odůvodnění). Tato tvrzení stran proto byla neodůvodněná.
(249)
Pokud jde o argument týkající se rozdílu mezi cenou PET v Unii a cenami v Asii a USA, bylo kromě zjištění uvedených ve 244. bodě odůvodnění zjištěno, že rozdíl v cenách na trhu USA a na trhu Unie byl kolísavý, ale mírný. Ceny v Unii nebyly systematicky vyšší, jak se tvrdí. Bylo zjištěno, že trh Unie a asijský trh jsou velmi rozdílné, pokud jde o nákladovou strukturu, zejména v souvislosti s velikostí trhu a s úsporami z rozsahu, s přístupem k surovinám a kapacitou. Srovnání průměrných cen mezi těmito dvěma trhy tedy nemělo smysl. Tento argument stran se tedy považuje za neopodstatněný.
(250)
Některé strany rovněž tvrdily, že ceny v Unii odrážejí ve srovnání s USA nebo Asií větší rozložení nákladů na suroviny. Srovnání rozložení se provádí podle stejné logiky jako srovnání cen na různých regionálních trzích s tím rozdílem, že se zohledňuje kolísání cen surovin mezi různými regionálními trhy. Avšak stávající strukturální rozdíly mezi trhy mohou odůvodnit rozdíly v poplatcích za zpracování. Mimořádný zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie na přelomu let 2010 a 2011, byl vysvětlen ve 179. bodě odůvodnění. Bylo zjištěno, že v žádné z těchto situací nehrála opatření žádnou roli. Proto byl tento argument stran odmítnut.
(251)
Tytéž strany rovněž tvrdily, že největší výrobce v Unii si účtoval vyšší ceny v Unii než na jiných trzích a zaznamenal v roce 2010 v Unii vyšší příjmy než jinde. V této souvislosti se dospělo k závěru, že je z ekonomického hlediska odůvodnitelné, že nadnárodní společnost může mít rozdílnou nákladovou strukturu, a tedy rozdílné ceny na různých regionálních trzích. Výjimečné úrovně ziskovosti na přelomu let 2010 a 2011 byly vysvětleny ve 179. bodě odůvodnění. Z tohoto důvodu byl tento argument odmítnut.
6.3 Hospodářská situace uživatelů a údajný dopad opatření
(252)
Další tvrzení byla vznesena v souvislosti se zhoršující se hospodářskou situací uživatelského odvětví, jako je uzavírání zařízení a snižování zaměstnanosti. Tvrdilo se, že k tomu došlo v důsledku zvýšení cen PET. Kromě toho se tvrdilo, že konkurenceschopnost evropských předních značek byla oslabena, jelikož jejich vývoz do třetích zemí přímo konkuroval baleným výrobkům, jež využívají PET za mezinárodní ceny.
(253)
Je třeba uvést, že na základě informací poskytnutých spolupracujícími uživateli nebylo zjištěno, že by uživatelské odvětví bylo ztrátové, i když v období přezkumného šetření došlo k poklesu celkové úrovně ziskovosti. Podle metodologie, která byla zpřístupněna všem stranám, bylo zjištěno, že ziskové rozpětí uživatelského odvětví zjištěné na základě odpovědí na dotazník bylo na podobné úrovni jako ziskovost zjištěná u výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Dvě ověřené společnosti (stáčírny) oznámily v posuzovaném období další rozšíření objemu výroby a zvýšenou ziskovost. Bylo zjištěno, že někteří zpracovatelé pracují s velmi nízkým rozpětím a v některých případech se potýkají se strukturálními a finančními problémy. Nebylo však možné v tomto ohledu zjistit přímou souvislost se zavedenými opatřeními. Podobně souviselo určité zhoršení hospodářské situace stáčíren se stlačením způsobeným v roce 2011 náhlým nárůstem ceny PET, který nemohl být za stávajícího hospodářského útlumu přenesen na maloobchodníky. Bylo sice zjištěno, že situace uživatelského odvětví se v roce 2011 do určité míry zhoršila, avšak souvislost mezi poklesem a existencí opatření nebyla doložena, zejména vzhledem k tomu, že opatření byla zavedena od roku 2000.
(254)
Po zveřejnění informací nesouhlasily některé strany se závěrem, že uživatelské odvětví nebylo ztrátové. Tyto strany rovněž tvrdily, že zisková rozpětí uživatelů byla nižší než zisková rozpětí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o posouzení ziskovosti uživatelského odvětví, informace získané od spolupracujících uživatelů tomuto tvrzení odporují. Metodologie byla zpřístupněna všem stranám. I když někteří spolupracující uživatelé mohli utrpět ztráty, bylo zjištěno, že uživatelské odvětví obecně bylo ziskové. V každém případě, i kdyby bylo zjištěno, že nárůst cen PET byl prvkem ovlivňujícím ziskovost uživatelů, nebyla prokázána žádná souvislost mezi opatřeními a ziskovostí daných společností. Pokud jde o srovnání ziskových rozpětí uživatelů a výrobního odvětví Unie, nebylo toto tvrzení opodstatněné. V důsledku kolísání ziskovosti výrobního odvětví Unie (viz 176. až 179. bod odůvodnění) se srovnání mezi těmito dvěma segmenty nepovažuje za přesvědčivé. V každém případě oba tyto segmenty vykazovaly v období přezkumného šetření podobné úrovně ziskovosti (viz 253. bod odůvodnění). Vzhledem k tomu byly tyto připomínky stran odmítnuty jako neopodstatněné.
(255)
Pokud jde o údajné oslabení konkurenceschopnosti vývozu výrobců balené minerální vody nebo nealkoholických nápojů v Unii, nebylo toto tvrzení doloženo ani nebyla prokázána souvislost s existencí zavedených opatření.
(256)
Po zveřejnění informací strany zopakovaly, že zvýšení cen PET mělo negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Uznává se, že nárůst cen PET mimo jiné může mít negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Jelikož však nebyla zjištěna žádná souvislost mezi nárůstem cen PET a danými opatřeními, jelikož se ceny PET odvozují především z cen surovin, údajný dopad opatření na slabší konkurenceschopnost byl odmítnut.
(257)
Kromě toho, pokud jde o údajný účinek těchto opatření na zaměstnanost, šetření prokázalo, že ověřená ztráta pracovních míst v uživatelském odvětví souvisela převážně se zlepšením produktivity a účinnosti a částečně s omezením počtu dočasných zaměstnanců.
(258)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily toto zjištění z toho důvodu, že nebyla zohledněna situace celého odvětví. Kromě zjištění popsaných ve 254. bodě odůvodnění je třeba uvést, že se celkový počet pracovních míst podle údajů zpracovatelů významně zvýšil a žádný z nich neinformoval o ztrátách pracovních míst. Stáčírny tvrdily, že ztráta pracovních míst byla důsledkem zvýšení ceny PET. Jelikož však zvýšení ceny PET bylo celosvětovým fenoménem, nebyla zjištěna žádná souvislost mezi ztrátou pracovních míst a opatřeními. Kromě toho se podle údajů z odpovědí uživatelů na dotazník koncentrovalo 90 % ztrát pracovních míst u tří společností. Jedna z nich, ověřený uživatel, který představuje zásadní podíl hlášených ztracených pracovních míst, v posuzovaném období významně zvýšila svůj objem, a proto jsou tyto ztráty spojovány se zvýšením produktivity. Pokud jde o zbývající dvě společnosti, bylo zjištěno, že jejich rozpětí ziskovosti byla mezi nejvyššími u spolupracujících stran v jejich segmentu a nacházela se v tomto případě nad cílovým ziskem výrobního odvětví Unie. Tato tvrzení byla tedy odmítnuta.
6.4 Jiné argumenty
(259)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že výrobci v Unii neměli dostatečnou kapacitu pro uspokojení stávající poptávky. Je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie pracovalo v období přezkumného šetření na 86 % své výrobní kapacity a mělo dostatečnou volnou kapacitu, aby pokrylo celou domácí spotřebu PET. Kromě toho nadále existoval dovoz z jiných zemí, pro něž byla zavedena opatření i pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a projevoval vzrůstající tendenci. Kromě toho v případě Jižní Korey stávající opatření pozbyla platnosti a byla zrušena v případě dovozu dotčeného výrobku z Malajsie a Indonésie. Kromě toho může další zdroj PET pro pokrytí poptávky po PET v Unii představovat odvětví recyklace PET. Z těchto důvodů se problémy, se kterými se údajně potýkali uživatelé v důsledku údajně nedostatečné výroby v Unii, nepovažují za podložené.
(260)
Po zveřejnění informací tvrdili někteří uživatelé, že analýza se nezabývala údajným nepříznivým dopadem akumulace opatření uložených na dotčený výrobek v rámci tohoto přezkumu. Jako odpověď na tento argument je třeba uvést, že vyrovnávací opatření pouze odstraňují škodlivý účinek zjištěného subvencování. Existence údajného „akumulovaného“ účinku nebyla prokázána. Naopak, i přes zavedená opatření dovoz ze zemí, pro něž byla zavedena opatření, pokračuje a jeho objem se v posuzovaném období dokonce zvýšil. Také je k dispozici dovoz ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a to se vzrůstající tendencí a ve významném objemu. Tento argument stran byl proto odmítnut.
7. Závěr ohledně zájmu Unie
(261)
Závěrem je třeba uvést, že se očekává, že rozšíření vyrovnávacích opatření na dovoz z Indie by poskytlo výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit a stabilizovat svou hospodářskou situaci díky investicím a konsolidaci, jež byly provedeny v posledních letech.
(262)
Rovněž se dospělo k závěru, že lepší hospodářská situace výrobního odvětví Unie může být i v zájmu výrobců PTA a, v omezenější míře, výrobců MEG v Unii.
(263)
Hospodářská situace některých uživatelů se od posledního přezkumu zhoršila a bylo zjištěno, že zejména menší výrobci balené vody byli, zdá se, negativně ovlivněni mimo jiné nedávným nárůstem ceny PET, jelikož nebyli schopni přenést jej za stávající hospodářské situace na maloobchodníky. Bylo však zjištěno, že výjimečný vývoj cen a rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 byl celosvětovým fenoménem, k němuž došlo převážně v důsledku nárůstu cen surovin. Proto bylo shledáno, že tvrzení o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí spojovaných s existencí daných opatření jsou neodůvodněná. Kromě toho je trh Unie nadále otevřeným trhem, na němž jsou k dispozici alternativní zdroje dodávek z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření.
(264)
V této souvislosti nebyla prokázána žádná souvislost mezi nárůstem ceny PET a stávajícími opatřeními. Bylo zjištěno, že hospodářská situace zpracovatelů je stabilní i přes platná opatření. Bylo zjištěno, že význam PET pro celkové náklady stáčíren je omezený. Kromě toho nebyla prokázána žádná souvislost mezi kolísáním ceny PET a opatřeními. Na základě toho bylo zjištěno, že opatření nemají na uživatele neúměrný účinek.
(265)
S přihlédnutím ke všem výše uvedeným faktorům nelze jasně vyvodit závěr, že není v zájmu Unie zachovat stávající vyrovnávací opatření.
H. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(266)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo rozhodnuto doporučit, aby byla současná opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly k těmto poskytnutým informacím vznést námitky. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(267)
Na základě výše uvedených analýz by měla být vyrovnávací opatření použitelná na dovoz PET pocházejících z Indie zachována v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Jedná se o opatření spočívající ve zvláštních clech.
(268)
Sazby vyrovnávacího cla stanovené v tomto nařízení pro jednotlivé společnosti jsou použitelné výhradně na dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(269)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb vyrovnávacích cel pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího a vývozního prodeje a které souvisejí například s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby bude poté nařízení příslušným způsobem změněno a bude aktualizován seznam společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(270)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, platí zbytková celní sazba nejen pro nespolupracující vývozce, ale rovněž pro společnosti, které v období přezkumného šetření neuskutečnily žádný vývoz. Pokud však posledně jmenované společnosti splní požadavky stanovené v článku 20 základního nařízení, mohou podle tohoto článku předložit žádost o přezkum, aby byla jejich situace posouzena zvlášť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz polyetylentereftalátů s viskozitou 78 ml/g nebo vyšší, podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20 pocházejících z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Země
Společnost
Vyrovnávací clo
(EUR/tunu)
Doplňkový kód TARIC
Indie
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Indie
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Indie
Senpet Ltd
22,0
A183
Indie
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Indie
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indie
Všechny ostatní společnosti
69,4
A999
3. V případech, kdy zboží bylo poškozeno před vstupem do volného oběhu a kdy je z tohoto důvodu skutečně zaplacená nebo splatná cena poměrně upravena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (15), se výše vyrovnávacího cla vypočtená na základě výše uvedených částek snižuje o procentní podíl odpovídající poměrné úpravě skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, nepoužije se konečné vyrovnávací clo na dovoz zboží propuštěného do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz je osvobozen od vyrovnávacího cla uloženého podle článku 1, pokud bylo dané zboží společnostmi, jejichž jména jsou uvedena v rozhodnutí 2000/745/ES ve znění pozdějších předpisů, vyrobeno a přímo vyvezeno (tj. fakturováno a zasláno) společnosti, která působí jako dovozce v Unii, je deklarován pod příslušným doplňkovým kódem TARIC a jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 2.
2. Při podání žádosti o propuštění do volného oběhu je osvobození od cla podmíněno předložením platné „závazkové faktury“ vydané vyvážejícími společnostmi, jejichž závazky byly přijaty, a obsahující podstatné prvky uvedené v příloze celním orgánům dotčeného členského státu. Osvobození od cla je dále podmíněno prohlášením a předložením zboží přesně odpovídajícího popisu v „závazkové faktuře“ celním orgánům.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. května 2013.