EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1168/2012
af 12. december 2012
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I sag C-249/10 P (2) erklærede Domstolen, at den i artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (3), omhandlede stikprøveteknik ikke må anvendes med henblik på at træffe afgørelse om krav om markedsøkonomisk behandling, der indgives i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning
(2)
Domstolens dom ville kræve, at Kommissionen gennemgår alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling indgivet af samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven, uanset om antallet af samarbejdsvillige producenter er stort. En sådan praksis ville imidlertid pålægge Unionens undersøgelsesmyndigheder en uforholdsmæssigt stor administrativ byrde. Det er derfor hensigtsmæssigt at ændre forordning (EF) nr. 1225/2009.
(3)
Desuden er anvendelsen af den i artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009 omhandlede stikprøveteknik med henblik på at træffe afgørelse om krav om markedsøkonomisk behandling, der indgives i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning, tilladt ifølge Verdenshandelsorganisationens regler. For eksempel fandt Verdenshandelsorganisationens tvistbilæggelsesorgans panel i tvist DS405 »Den Europæiske Union - Antidumpingforanstaltninger vedrørende visse typer af fodtøj fra Kina« (4) (rapport vedtaget den 22. februar 2012), at Kina ikke påviste, at Unionen handlede i strid med artikel 2.4 og 6.10.2 i antidumpingaftalen, afsnit 15(a)(ii) i Kinas tiltrædelsesprotokol og afsnit 151(e) og (f) i rapporten fra arbejdsgruppen vedrørende Kinas tiltrædelse ved ikke at gennemgå anmodninger om markedsøkonomisk behandling fra de samarbejdsvillige eksporterende kinesiske producenter, som ikke indgik i stikprøven til den oprindelige undersøgelse.
(4)
På denne baggrund og af hensyn til retssikkerheden anses det derfor for hensigtsmæssigt at indføre en bestemmelse, som præciserer, at afgørelsen om at begrænse undersøgelsen til et rimeligt antal parter ved at anvende stikprøver på grundlag af artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009, også gælder de parter, der er omfattet af en undersøgelse i henhold til artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i nævnte forordning. Som følge heraf er det også hensigtsmæssigt at præcisere, at en afgørelse i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning, ikke bør træffes for eksporterende producenter, som ikke indgår i stikprøven, medmindre sådanne producenter anmoder om og indrømmes en individuel undersøgelse i henhold til artikel 17, stk. 3, i forordningen.
(5)
Det anses endvidere for hensigtsmæssigt at præcisere, at den antidumpingtold, der pålægges indførslen fra eksportører eller producenter, som har givet sig til kende i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009, men som ikke er omfattet af undersøgelsen, ikke må overstige den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der er fastsat for parterne i stikprøven, uanset om den normale værdi for sådanne parter fastsættes på grundlag af artikel 2, stk. 1-6, eller artikel 2, stk. 7, litra a), i nævnte forordning.
(6)
Endelig har fristen på tre måneder, inden for hvilken en afgørelse i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i forordning (EF) nr. 1225/2009 bør træffes, vist sig at være umulig at overholde, især i forbindelse med procedurer, hvor der anvendes stikprøver i henhold til artikel 17 i nævnte forordning. Det anses derfor for hensigtsmæssigt at udvide denne frist.
(7)
Af hensyn til retssikkerheden og princippet om god forvaltningsskik er det nødvendigt at fastsætte, at de ved denne forordning indførte ændringer til forordning (EF) nr. 1225/2009 snarest muligt skal finde anvendelse på alle nye og på alle igangværende undersøgelser.
(8)
Forordning (EF) nr. 1225/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1225/2009 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2, stk. 7, ændres således:
a)
i næstsidste punktum i litra c) erstattes ordene »inden tre måneder efter iværksættelsen af undersøgelsen« af ordene »normalt inden syv måneder efter, men under alle omstændigheder ikke senere end otte måneder efter, iværksættelsen af undersøgelsen«
b)
følgende litra tilføjes:
»d)
Når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse i overensstemmelse med artikel 17, begrænses en afgørelse i henhold til litra b) og c) i nærværende stykke til parter, der er omfattet af undersøgelsen, og producenter, som indrømmes individuel behandling i henhold til artikel 17, stk. 3.«.
2)
Artikel 9, stk. 6, første punktum, affattes således:
»Når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse i overensstemmelse med artikel 17, må antidumpingtold, der pålægges indførslen fra eksportører eller producenter, som har givet sig til kende i henhold til artikel 17, men som ikke er omfattet af undersøgelsen, ikke overstige den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der er fastsat for parterne i stikprøven, uanset om den normale værdi for sådanne parter fastsættes på grundlag af artikel 2, stk. 1-6, eller artikel 2, stk. 7, litra a).«
Artikel 2
Denne forordning finder anvendelse på alle nye og på alle igangværende undersøgelser fra den 15. december 2012.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 12. december 2012.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1168/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve věci C-249/10 P (2) Soudní dvůr rozhodl, že metoda výběru vzorku stanovená v článku 17 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (3) nesmí být používána pro účely stanovení nároků na zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení.
(2)
Rozhodnutí Soudního dvora by vyžadovalo, aby Komise přezkoumala všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci, kteří nejsou součástí vzorku, bez ohledu na skutečnost, zda je počet spolupracujících výrobců vysoký. Takový postup by však představoval nepřiměřenou administrativní zátěž pro orgány Unie provádějící šetření. Je proto třeba změnit nařízení (ES) č. 1225/2009.
(3)
Kromě toho použití metody výběru vzorku stanovené v článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 za účelem stanovení nároků na zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení je přípustné podle pravidel Světové obchodní organizace. Například skupina odborníků Orgánu pro řešení sporů Světové obchodní organizace ve sporu DS405 „Evropská unie - antidumpingová opatření na některé obuvnické výrobky z Číny“ (4) (zpráva přijatá dne 22. února 2012) zjistila, že Čína nestanovila, že Unie jednala v rozporu s články 2.4 a 6.10.2 antidumpingové dohody, odst. 15 písm. a) bodem ii) protokolu o přistoupení Číny a odst. 151 písm. e) a f) Zprávy pracovní skupiny pro přistoupení Číny tím, že nepřezkoumala žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství spolupracujících čínských vyvážejících výrobců, kteří nejsou součástí vzorku pro původní šetření.
(4)
Vzhledem k těmto okolnostem a z důvodu právní jistoty se tudíž považuje za vhodné zavést ustanovení objasňující, že rozhodnutí omezit šetření na přiměřený počet stran použitím vzorků na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 se vztahuje rovněž na strany, jež jsou předmětem šetření v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) uvedeného nařízení. Proto je také vhodné objasnit, že rozhodnutí podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení by nemělo být přijato pro vyvážející výrobce, kteří nejsou součástí vzorku, pokud tito výrobci nepožádají o individuální zjišťování a pokud toto zjišťování nezískají v souladu s čl. 17 odst. 3 uvedeného nařízení.
(5)
Dále se považuje za vhodné objasnit, že antidumpingová cla, která mají být uložena na dovoz od vývozců nebo výrobců, kteří se sami přihlásili podle článku 17 nařízení (ES) č. 1225/2009, ale kteří nebyli zahrnuti do šetření, nebudou vyšší než vážené průměrné dumpingové rozpětí stanovené pro strany zařazené do vzorku, a to bez ohledu na to, zda běžná hodnota stanovená pro tyto strany byla stanovena na základě čl. 2 odst. 1 až 6 nebo čl. 2 odst. 7 písm. a) uvedeného nařízení.
(6)
Konečně tříměsíční lhůta, ve které by mělo být přijato rozhodnutí podle čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukázala jako neproveditelná, zejména v řízeních, kdy je uplatněn výběr vzorku v souladu s článkem 17 uvedeného nařízení. Proto se považuje za vhodné tuto lhůtu prodloužit.
(7)
V zájmu právní jistoty a zásady řádné správy je třeba stanovit, že se změny nařízení (ES) č. 1225/2009 stanovené v tomto nařízení uplatní co nejdříve pro všechna nová a dosud probíhající šetření.
(8)
Nařízení (ES) č. 1225/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1225/2009 se mění takto:
1)
V článku 2 se odstavec 7 mění takto:
a)
V písmenu c) předposlední větě se slova „se přijme do tří měsíců od zahájení šetření“ nahrazují slovy „ se obvykle přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření“;
b)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„d)
Pokud Komise omezí své šetření v souladu s článkem 17, bude rozhodnutí podle písmen b) a c) tohoto odstavce omezeno na strany zahrnuté do šetření a na výrobce, kterému je uděleno individuální zacházení v souladu s čl. 17 odst. 3.“
2)
V čl. 9 odst. 6 se první věta nahrazuje tímto:
„Pokud Komise omezí své šetření v souladu s článkem 17, nesmí být antidumpingové clo uložené na dovoz od vývozců nebo výrobců, kteří se přihlásili podle článku 17, ale nebyli zahrnuti do šetření, vyšší než vážené průměrné dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na strany tvořící vzorek, a to bez ohledu na to, zda běžná hodnota pro tyto strany je stanovena na základě čl. 2 odst. 1 až 6 nebo čl. 2 odst. 7 písm. a).“
Článek 2
Toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.