EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 576/2013
af 12. juni 2013
om ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr og om ophævelse af forordning (EF) nr. 998/2003
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, og artikel 168, stk. 4, litra b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 998/2003 (3) er der fastsat dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommercielle flytninger af selskabsdyr til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra tredjelande samt regler for den kontrol, der gælder for sådanne flytninger. Dens formål er at sikre et tilstrækkeligt sikkerhedsniveau for de folke- og dyresundhedsmæssige risici, der er forbundet med sådanne ikke-kommercielle flytninger, og at fjerne alle ubegrundede hindringer for sådanne flytninger.
(2)
I en erklæring til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 438/2010 af 19. maj 2010 om ændring af forordning (EF) nr. 998/2003 om dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel transport af selskabsdyr (4) påtog Kommissionen sig at foreslå en komplet revision af forordning (EF) nr. 998/2003, navnlig med hensyn til delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Som følge af ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør de beføjelser, der tillægges Kommissionen ved forordning (EF) nr. 998/2003, bringes i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i TEUF. I betragtning af antallet af ændringer, der skal foretages af de dyresundhedsmæssige betingelser, som er fastsat i forordning (EF) nr. 998/2003, og for at sikre, at disse betingelser er tilstrækkelig klare og tilgængelige for den almindelige borger bør nævnte forordning ophæves og afløses af nærværende forordning.
(3)
Der bør ved denne forordning opstilles en liste over dyrearter, som skal være omfattet af harmoniserede dyresundhedsmæssige betingelser, når dyr af de pågældende arter holdes som selskabsdyr og er genstand for ikke-kommerciel flytning. Ved udarbejdelsen af denne liste bør der tages hensyn til deres modtagelighed over for eller rolle i epidemiologien for rabies.
(4)
Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (5), indeholder bl.a. dyresundhedsmæssige betingelser for handel med og indførsel af hunde, katte og fritter, som er dyr af arter, der er modtagelige for rabies. Da disse arter også holdes som selskabsdyr, der ofte ledsager deres ejer eller en bemyndiget person under ikke-kommerciel flytning inden for og til Unionen, bør der ved denne forordning fastsættes dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel flytning af disse arter til medlemsstaterne. De pågældende arter bør opføres i del A i bilag I til denne forordning.
(5)
Der bør tilsvarende fastsættes en lovgivningsmæssig ramme for de dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel flytning af dyr af arter, der ikke er modtagelige for rabies, eller som ikke er epidemiologisk signifikante med hensyn til rabies, og som, hvis de ikke blev holdt som selskabsdyr, ville være omfattet af andre EU-retsakter, herunder lovgivning om dyr bestemt til fødevareproduktion. Disse arter bør opføres i del B i bilag I.
(6)
Listen i bilag I, del B, bør omfatte hvirvelløse dyr, bortset fra bier og humlebier, som er omfattet af direktiv 92/65/EØF, samt bløddyr og krebsdyr, som er omfattet af Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (6). Den bør også omfatte vandlevende pryddyr, der opdrættes i ikke-kommercielle akvarier, som ikke er omfattet af direktiv 2006/88/EF, samt padder og krybdyr.
(7)
Listen i bilag I, del B, bør endvidere omfatte alle andre arter af fugle end dem, der er omfattet af Rådets direktiv 2009/158/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt for indførsel heraf fra tredjelande (7), samt gnavere og kaniner, bortset fra dem, der er bestemt til fremstilling af fødevarer og er defineret i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (8).
(8)
Af hensyn til sammenhængen i EU-retten bør det dog være muligt, at de nationale regler anvendes på ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra et område eller et tredjeland af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, indtil der foreligger et EU-regelsæt for sådan flytning, forudsat at de nationale regler ikke er strengere end dem, der gælder for flytning i kommercielt øjemed.
(9)
Eftersom dyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, til denne forordning, kan tilhøre arter, der kræver særlig beskyttelse, bør denne forordning finde anvendelse, uden at det tilsidesætter Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (9).
(10)
For at foretage en klar sondring mellem de regler, der gælder for ikke-kommerciel flytning, og reglerne for handel med og import til Unionen fra tredjelande af hunde, katte og fritter, der er omfattet af de dyresundhedsmæssige betingelser i direktiv 92/65/EØF, bør der ved denne forordning fastlægges definitioner af ikke blot et selskabsdyr, men også af ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr, hvorunder et sådant selskabsdyr ledsager sin ejer eller en bemyndiget person. Erfaringen viser, at det under ikke-kommerciel flytning ikke altid er muligt, at selskabsdyret til enhver tid befinder sig i umiddelbar nærhed af ejeren eller den bemyndigede person. Når det begrundes og dokumenteres behørigt, bør selskabsdyret anses som ledsagende sin ejer eller den bemyndigede person, selv om den ikke-kommercielle flytning af selskabsdyret finder sted i op til fem dage tidligere eller senere end flytningen af ejeren eller den bemyndigede person, eller finder sted i en anden fysisk lokalitet end den, hvor ejeren eller den bemyndigede person befinder sig.
(11)
Erfaringen med anvendelsen af gældende regler viser, at handel med og import til Unionen fra tredjelande af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, kan finde sted svigagtigt under foregivende af, at der er tale om ikke-kommerciel flytning. For at hindre en sådan praksis, der kan udgøre en fare for dyresundheden, bør denne forordning fastsætte, hvor mange selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, som højst må ledsage deres ejer eller en bemyndiget person. Det bør være muligt at overskride dette maksimale antal på visse nærmere angivne betingelser. Endvidere bør det præciseres, at når de angivne betingelser ikke er opfyldt, og antallet af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, overstiger det fastsatte maksimale antal, finder de relevante bestemmelser i direktiv 92/65/EØF og i direktiv 90/425/EØF (10) eller direktiv 91/496/EØF (11), anvendelse på disse selskabsdyr.
(12)
Forordning (EF) nr. 998/2003 foreskriver, at selskabsdyr af de arter, der er opført i del A og B i bilag I til nævnte forordning, i en overgangsperiode betragtes som identificeret, hvis de bærer en letlæselig tatovering eller en elektronisk identifikationsanordning (»transponder«). Det bør derfor i nærværende forordning fastsættes regler for mærkning af selskabsdyr af de arter, der er opført i del A i bilag I til nærværende forordning efter udløbet af overgangsperioden den 3. juli 2011.
(13)
Implantation af en transponder er et invasivt indgreb, og der kræves visse kvalifikationer til at foretage det. Implantationen af transpondere bør derfor kun foretages af en tilstrækkelig kvalificeret person. Hvis en medlemsstat tillader, at andre personer end dyrlæger implanterer transpondere, bør den fastsætte regler for minimumskvalifikationerne for sådanne personer.
(14)
Bilag Ia til forordning (EF) nr. 998/2003 indeholder tekniske krav til identifikationen af selskabsdyr ved hjælp af transpondere. Disse tekniske krav er i tråd med internationalt anerkendte standarder og bør, uden nogen væsentlige ændringer, fastsættes i bilag II til nærværende forordning.
(15)
For at beskytte folkesundheden og sundheden for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, bør denne forordning give mulighed for at træffe forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme og infektioner end rabies. De pågældende foranstaltninger bør baseres på validerede videnskabelige oplysninger og stå i rimeligt forhold til den risiko for folke- eller dyresundheden, der er forbundet med ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr, der vil kunne blive berørt af de pågældende sygdomme eller infektioner. Foranstaltningerne bør omfatte regler for kategorisering af medlemsstater og dele heraf og procedurer, der pålægger medlemsstater, som ønsker at anvende forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger, løbende at dokumentere sådanne foranstaltningers berettigelse, samt bestemmelser om anvendelse af og dokumentation for de forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger og, hvor det er relevant, betingelser for fravigelse af anvendelsen af disse foranstaltninger. Der bør derfor i en gennemførelsesretsakt, som vedtages i medfør af denne forordning, fastsættes en liste over medlemsstater og dele heraf, kategoriseret i medfør af de relevante regler.
(16)
Det er muligt, at rabiesvacciner, der gives til selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, inden dyrene er tre måneder gamle, som følge af konkurrence med antistoffer fra moderdyret ikke giver beskyttende immunitet. Vaccineproducenterne anbefaler derfor, at unge selskabsdyr ikke vaccineres inden denne alder. Med henblik på at tillade ikke-kommerciel flytning af unge selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som ikke er vaccineret, eller som er vaccineret, men endnu ikke har opnået beskyttende immunitet mod rabies, bør der derfor ved denne forordning fastsættes bestemmelser om visse forholdsregler, der skal træffes, ligesom medlemsstaterne bør have mulighed for at tillade sådan flytning til deres område, når unge selskabsdyr er i overensstemmelse med de relevante foranstaltninger.
(17)
Med henblik på at forenkle betingelserne for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, mellem medlemsstater med tilsvarende gunstig status med hensyn til rabies, bør denne forordning også give mulighed for at fravige kravet om rabiesvaccination. Denne mulighed bør være til rådighed for interesserede medlemsstater, der har indgivet en fælles anmodning. En sådan fravigelse bør baseres på validerede videnskabelige oplysninger, og den bør stå i rimeligt forhold til den risiko for folke- eller dyresundheden, der er forbundet med ikke-kommerciel flytning af dyr, der vil kunne blive berørt af rabies. Medlemsstater eller dele heraf, der er omfattet af en sådan fravigelse, bør opføres på en liste i en gennemførelsesretsakt, som vedtages i medfør af denne forordning.
(18)
De lande og områder, der er opført i del B, afdeling 2, i bilag II til forordning (EF) nr. 998/2003, anvender bestemmelser svarende til dem, der anvendes af medlemsstaterne, mens de lande og områder, der er opført i del C i bilag II til nævnte forordning, opfylder de kriterier, der er fastsat i forordningens artikel 10. Disse lister bør, uden nogen væsentlige ændringer, fastlægges i en gennemførelsesretsakt, som skal vedtages i medfør af denne forordning.
(19)
Endvidere bør der i en gennemførelsesretsakt, som skal vedtages i medfør af denne forordning, fastlægges en liste over de områder eller tredjelande, der anvender bestemmelser, der har samme indhold og virkning som bestemmelserne i denne forordning, om selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B.
(20)
Der er ved forordning (EF) nr. 998/2003 fastsat visse betingelser for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr til medlemsstaterne fra andre medlemsstater og fra lande eller områder, der er opført i del B, afdeling 2, og i del C i bilag II til nævnte forordning. Disse betingelser omfatter kravet om, at der skal være foretaget gyldig rabiesvaccination af de pågældende selskabsdyr med vacciner, der opfylder de minimumsstandarder, som er fastsat i det relevante kapitel i Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), eller for hvilke der er udstedt en markedsføringstilladelse i overensstemmelse med enten direktiv 2001/82/EF (12) eller forordning (EF) nr. 726/2004 (13). Disse vacciner har vist sig at være et effektivt middel til at beskytte dyr mod rabies og udgør en del af gyldighedskravene til rabiesvaccinationen, som er fastsat i bilag Ib til forordning (EF) nr. 998/2003. Disse betingelser bør uden nogen væsentlige ændringer fastsættes i bilag III til nærværende forordning.
(21)
Forordning (EF) nr. 998/2003 indeholder strengere dyresundhedsmæssige betingelser for selskabsdyr, der flyttes til medlemsstaterne fra andre lande eller områder end dem, der er opført i del C i bilag II dertil. Disse betingelser omfatter krav om kontrol af rabiesvaccinationens virkning hos individuelle dyr ved antistoftitrering på et laboratorium, der er godkendt i henhold til Rådets beslutning 2000/258/EF af 20. marts 2000 om udpegning af et institut, der skal opstille de nødvendige kriterier for standardisering af serologiske test til kontrol af rabiesvacciners virkning (14). Dette krav bør derfor opretholdes i bilag IV til nærværende forordning, ligesom der bør indføjes en betingelse om, at testen skal udføres i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i det relevante kapitel i Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE).
(22)
Identifikationsdokumenter, der ledsager selskabsdyr af de arter, der er opført i del A i bilag I, og som er genstand for ikke-kommerciel flytning til medlemsstaterne, er påkrævede som dokumentation for, at denne forordning er overholdt. Der bør derfor ved denne forordning fastsættes betingelser for udstedelse af identifikationsdokumenter samt krav til deres indhold, gyldighed, sikkerhedselementer, format og layout.
(23)
Denne forordning bør give medlemsstaterne mulighed for at tillade ikke-kommerciel flytning til deres område af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som ledsages af et identifikationsdokument udstedt i et område eller et tredjeland, som anvender bestemmelser, der har samme indhold og virkning som de bestemmelser, medlemsstaterne anvender. Forordningen bør ligeledes give mulighed for, at medlemsstaterne tillader ikke-kommerciel flytning til deres område efter flytning til et område eller et tredjeland af de pågældende selskabsdyr, som ledsages af et identifikationsdokument udstedt i en medlemsstat, forudsat at betingelserne for tilbagevenden fra disse områder eller tredjelande er opfyldt, inden selskabsdyret forlod Unionen.
(24)
Denne forordning bør også give medlemsstaterne mulighed for, hvis der for ejeren opstår behov for hurtig afrejse, f.eks. i tilfælde af en pludselig naturkatastrofe, politisk uro eller anden force majeure relateret til ejeren, at tillade direkte indførsel til deres område af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, og som ikke opfylder denne forordning, forudsat at der på forhånd er søgt om tilladelse hertil, og denne er givet af bestemmelsesmedlemsstaten, samt at de pågældende dyr holdes i tidsbegrænset isolationsperiode under officielt tilsyn for at opfylde betingelserne i denne forordning. På grund af de dyresundhedsmæssige risici, der er forbundet med indførsel til Unionen af et selskabsdyr, der ikke opfylder denne forordning, er indhentning af nævnte tilladelser uomgængelig nødvendig, selv om der er behov for hurtig afrejse.
(25)
Direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF finder ikke anvendelse på veterinærkontrol af selskabsdyr, der ledsager rejsende under ikke-kommerciel flytning.
(26)
For at medlemsstaterne kan kontrollere, at denne forordning overholdes, og træffe de nødvendige foranstaltninger, bør denne forordning derfor forpligte den person, der ledsager selskabsdyret, til at fremlægge det krævede identifikationsdokument ved enhver ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat, ligesom forordningen bør indeholde bestemmelser om passende dokument- og identitetskontrol af selskabsdyr, der ledsager deres ejer under ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra visse områder eller tredjelande.
(27)
Forordningen bør også forpligte medlemsstaterne til at gennemføre systematisk dokument- og identitetskontrol på udpegede indgangssteder for selskabsdyr, der ledsager deres ejer under ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra visse områder eller tredjelande. Der bør ved denne kontrol tages hensyn til de relevante principper i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (15). Hvis det er nødvendigt med henblik på videreflytning til andre medlemsstater, bør medlemsstaterne være forpligtet til at dokumentere kontrollerne i identifikationsdokumentet for at kunne anvende datoen for disse kontroller til fastlæggelse af identifikationsdokumentets gyldighedsperiode.
(28)
Der bør desuden ved nærværende forordning indføres beskyttelsesforanstaltninger til håndtering af risici for folke- eller dyresundheden i forbindelse med ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr.
(29)
Med henblik på at give offentligheden klare og lettilgængelige oplysninger om de regler, der gælder for ikke-kommerciel flytning til Unionen af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, bør medlemsstaterne forpligtes til at gøre disse oplysninger, især de relevante nationale bestemmelser, tilgængelige for offentligheden.
(30)
For at sikre en korrekt anvendelse af denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår artsspecifikke krav til mærkning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, og artsspecifikke forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies, som arter, der er opført i bilag I, er modtagelige for, samt til at vedtage bestemmelser om begrænsning af antallet af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, og som ledsager deres ejer under ikke-kommerciel flytning, og til at ændre bilag II-IV. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(31)
Desuden bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter efter hasteproceduren delegeres til Kommissionen i behørigt begrundede tilfælde af risici for folke- eller dyresundheden for så vidt angår forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies, der kan udgøre en smitterisiko for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I.
(32)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår listen over medlemsstater eller dele heraf, som har en tilsvarende gunstig status med hensyn til rabies, og som er bemyndigede til at indgå gensidige aftaler med henblik på at fravige visse betingelser vedrørende ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr, listen over medlemsstater, der er kategoriseret i overensstemmelse med reglerne om forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme og infektioner end rabies, listerne over områder og tredjelande oprettet med henblik på fravigelse af visse betingelser vedrørende ikke-kommerciel flytning, de standardidentifikationsdokumenter, der skal ledsage selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, under ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra et område eller et tredjeland, reglerne for format, layout og sprog vedrørende de erklæringer, der skal undertegnes, og beskyttelsesforanstaltninger i tilfælde af forekomst eller spredning af rabies eller af en anden sygdom eller infektion end rabies Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (16).
(33)
Kommissionen bør vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, om opdatering af listen over medlemsstater eller dele heraf med tilsvarende gunstig status med hensyn til rabies, som er bemyndigede til at indgå gensidige aftaler med henblik på at fravige visse betingelser vedrørende ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr, og listen over områder eller tredjelande oprettet med henblik på at fravige visse betingelser for ikke-kommerciel flytning, og, hvor det af særligt hastende årsager er påkrævet af hensyn til dyre- og folkesundheden, om beskyttelsesforanstaltninger i tilfælde af forekomst eller spredning af rabies eller af en anden sygdom eller infektion end rabies.
(34)
Der er i flere medlemsstater konstateret tilfælde af manglende overholdelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 998/2003. Medlemsstaterne bør derfor fastsætte regler vedrørende sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning.
(35)
Ved Kommissionens beslutning 2003/803/EF af 26. november 2003 om et standardpas til flytning inden for Fællesskabet af hunde, katte og fritter (17) er der fastlagt et standardpas til brug ved flytning mellem medlemsstaterne af selskabsdyr af arterne hund, kat og fritte i henhold til forordning (EF) nr. 998/2003. Identifikationsdokumenter udstedt i overensstemmelse med nævnte standardpas bør, forudsat at visse betingelser er opfyldt, være gyldige i hele et selskabsdyrs levetid, således at de administrative og økonomiske byrder for ejerne begrænses.
(36)
Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/874/EU af 15. december 2011 om listen over tredjelande og områder, som er godkendt med hensyn til import af hunde, katte og fritter samt ikke-kommerciel transport af mere end fem hunde, katte eller fritter til Unionen, og om standardcertifikater til brug ved import og ikke-kommerciel transport af disse dyr til Unionen (18) er der fastlagt et standardsundhedscertifikat, som attesterer, at kravene i forordning (EF) nr. 998/2003 vedrørende ikke-kommerciel flytning til Unionen af fem hunde, katte og fritter eller derunder er opfyldt. For at sikre en problemfri overgang til de nye regler, som fastsættes ved nærværende forordning, bør nævnte standardcertifikat, forudsat at visse betingelser er opfyldt, fortsat være gyldigt.
(37)
Målet for denne forordning, nemlig at fastsætte dyresundhedskrav for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, med henblik på at forebygge eller minimere risiciene for folke- eller dyresundheden i forbindelse med sådan flytning, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(38)
For at sikre samtidig offentliggørelse af denne forordning og gennemførelsesretsakterne vedrørende listerne over områder og tredjelande oprettet med henblik på at fravige visse betingelser for ikke-kommerciel flytning, vedrørende de standardidentifikationsdokumenter, der skal ledsage selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, under ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra et område eller et tredjeland og vedrørende reglerne for format, layout og sprog for de erklæringer, der skal undertegnes, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr og bestemmelser om kontrol af opfyldelsen af betingelserne i forbindelse hermed.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller fra et område eller et tredjeland.
2. Denne forordning anvendes med forbehold af:
a)
forordning (EF) nr. 338/97
b)
eventuelle nationale foranstaltninger vedtaget, offentliggjort og gjort offentligt tilgængelige af medlemsstaterne for at begrænse flytning af visse arter eller racer af selskabsdyr på grundlag af andre forhold end dem, der vedrører dyresundhed.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »ikke-kommerciel flytning«: enhver flytning, der hverken har til formål at sælge eller at overdrage ejendomsretten til et selskabsdyr
b) »selskabsdyr«: et dyr af en art, der er opført i bilag I, og som ledsager sin ejer eller en bemyndiget person ved en ikke-kommerciel flytning, og som forbliver under ejerens eller den bemyndigede persons ansvar under en sådan ikke-kommerciel flytning
c) »ejer«: en fysisk person, der er angivet som ejer i identifikationsdokumentet
d) »bemyndiget person«: en fysisk person, som har skriftlig bemyndigelse fra ejeren til at foretage ikke-kommerciel flytning af selskabsdyret på ejerens vegne
e) »transponder«: en passiv anordning til radiofrekvensidentifikation, der kun kan aflæses
f) »identifikationsdokument«: et dokument udarbejdet i overensstemmelse med gennemførelsesretsakter, der skal vedtages i medfør af denne forordning, og som gør det muligt at identificere selskabsdyret entydigt og at kontrollere, at dyrets sundhedstilstand er i overensstemmelse med denne forordning
g) »bemyndiget dyrlæge«: en dyrlæge, som den kompetente myndighed har bemyndiget til at udføre særlige opgaver i overensstemmelse med denne forordning eller med retsakter, der er vedtaget i medfør af denne forordning
h) »embedsdyrlæge«: en dyrlæge udpeget af den kompetente myndighed
i) »dokumentkontrol«: kontrol af det identifikationsdokument, der følger med selskabsdyret
j) »identitetskontrol«: kontrol af, om der er overensstemmelse mellem identifikationsdokumentet og selskabsdyret og, hvis det er relevant, af, om der findes mærkning, og om den er overensstemmende
k) »indgangssted for rejsende«: ethvert område udpeget af medlemsstaterne med henblik på de i artikel 34, stk. 1, omhandlede kontroller.
Artikel 4
Generelle forpligtelser
Ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr, der opfylder de dyresundhedsmæssige betingelser, som er fastsat i denne forordning, må ikke forbydes, begrænses eller hindres af dyresundhedsmæssige årsager bortset fra dem, der følger af anvendelsen af denne forordning.
Artikel 5
Maksimalt antal selskabsdyr
1. Det maksimale antal selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som må ledsage ejeren eller en bemyndiget person under en enkelt, ikke-kommerciel flytning, må ikke overstige fem.
2. Som en undtagelse fra stk. 1 må det maksimale antal af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, overstige fem, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
den ikke-kommercielle flytning af selskabsdyr sker med henblik på deltagelse i konkurrencer, udstillinger eller sportsarrangementer eller træning til sådanne arrangementer
b)
ejeren eller den bemyndigede person fremlægger skriftlig dokumentation for, at selskabsdyrene er enten registrerede til at deltage i et arrangement, jf. litra a), eller registrerede hos en forening, der afholder sådanne arrangementer
c)
selskabsdyrene er over seks måneder gamle.
3. Medlemsstaterne kan foretage standardstikprøvekontroller for at kontrollere rigtigheden af de oplysninger, der er fremlagt i henhold til stk. 2, litra b).
4. Overskrides det maksimale antal af de pågældende selskabsdyr som omhandlet i stk. 1, og opfyldes de i stk. 2 omhandlede betingelser ikke, skal de pågældende selskabsdyr opfylde de dyresundhedsmæssige krav i direktiv 92/65/EØF for de pågældende arter, og medlemsstaterne sikrer, at de pågældende dyr, alt efter hvad der er relevant, underkastes den i direktiv 90/425/EØF eller 91/496/EØF omhandlede veterinærkontrol.
5. Med henblik på at undgå, at kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, finder sted svigagtigt under foregivende af, at der er tale om ikke-kommerciel flytning, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 39 til at fastsætte det maksimale antal selskabsdyr af de pågældende arter, der kan ledsage ejeren eller en bemyndiget person under en enkelt ikke-kommerciel flytning.
6. Senest den 29. juni 2018 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne artikel. På grundlag af sin rapport foreslår Kommissionen om nødvendigt ændringer af denne forordning.
KAPITEL II
BETINGELSER FOR IKKE-KOMMERCIEL FLYTNING AF SELSKABSDYR TIL EN MEDLEMSSTAT FRA EN ANDEN MEDLEMSSTAT
AFDELING 1
Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
Artikel 6
Betingelser for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, må ikke flyttes til en medlemsstat fra en anden medlemsstat, medmindre de opfylder følgende betingelser:
a)
de er mærket i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1
b)
de har fået foretaget en rabiesvaccination, der opfylder gyldighedskravene i bilag III
c)
de er i overensstemmelse med eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies, der er fastsat i medfør af artikel 19, stk. 1,
d)
de ledsages af et identifikationsdokument, der er behørigt udfyldt og udstedt i overensstemmelse med artikel 22.
Artikel 7
Dispensation fra betingelsen om rabiesvaccination for unge selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
1. Uanset artikel 6, litra b), kan medlemsstaterne med forbehold af stk. 2 tillade ikke-kommerciel flytning til eget område fra en anden medlemsstat af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som
a)
enten er under 12 uger gamle og ikke har fået foretaget en rabiesvaccination, eller
b)
er mellem 12 og 16 uger gamle og har fået foretaget en rabiesvaccination, men endnu ikke opfylder gyldighedskravene omhandlet i bilag III, punkt 2, litra e).
2. Tilladelsen omhandlet i stk. 1 gives kun, hvis
a)
enten ejeren eller den bemyndigede person fremlægger en underskrevet erklæring om, at selskabsdyrene fra deres fødsel og frem til tidspunktet for den ikke-kommercielle flytning ikke har haft kontakt med vildtlevende dyr af arter, der er modtagelige for rabies, eller
b)
selskabsdyrene ledsages af deres moder, som de stadig er afhængige af, idet det ud fra identifikationsdokumentet, der ledsager deres moder, kan fastslås, at moderen inden deres fødsel har fået foretaget en rabiesvaccination, der opfyldte gyldighedskravene i bilag III.
3. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt vedtage bestemmelser vedrørende format, layout og sprog i de erklæringer, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a). Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
Artikel 8
Dispensation fra betingelsen om rabiesvaccination for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
1. Uanset artikel 6, litra b), kan direkte ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr mellem medlemsstater eller dele heraf af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som ikke er blevet vaccineret mod rabies, tillades i overensstemmelse med den i stk. 2 omhandlede procedure efter en fælles anmodning fra de pågældende medlemsstater.
2. Kommissionen vedtager i overensstemmelse med denne artikels stk. 1 ved hjælp af en gennemførelsesretsakt en liste over medlemsstater, der er bemyndigede til at indgå gensidige aftaler med henblik på at fravige artikel 6, litra b). Listen angiver, på hvilke dele af de pågældende medlemsstater fravigelsen kan finde anvendelse.
3. De medlemsstater, der er interesserede i en sådan gensidig aftale, tilsender med henblik på at blive optaget på den i stk. 2 omhandlede liste Kommissionen en fælles anmodning, der omfatter enkeltheder i udkastet til aftale, og som under hensyntagen til procedurerne i den zoosanitære kodeks vedrørende landdyr fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE) for egenerklæring med hensyn til, at et land eller en zone er rabiesfrit, godtgør, at de som minimum opfylder følgende betingelser:
a)
de anmodende medlemsstater har fungerende og løbende overvågnings- og rapporteringssystemer for rabies
b)
de anmodende medlemsstater eller de dele af deres område, som anmodningen vedrører, har været frie for rabies, og rabies vides ikke at have været udbredt blandt vildtlevende dyr på de berørte medlemsstaters område eller dele heraf i mindst de to år forud for den fælles anmodning på basis af de i litra a) omhandlede systemer
c)
de anmodende medlemsstater har indført virkningsfulde og effektive kontrolforanstaltninger for at forhindre indførsel og spredning af rabies på deres område
d)
anvendelsen af dispensationen fra artikel 6, litra b), er begrundet og står i et rimeligt forhold til de risici for folke- eller dyresundheden, der er forbundet med direkte ikke-kommerciel flytning af uvaccinerede selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, fra en af de anmodende medlemsstater til den anden eller dele af dens område.
Den fælles anmodning indeholder fyldestgørende, pålidelige og videnskabeligt validerede oplysninger.
4. Kommissionen fjerner ved hjælp af en gennemførelsesretsakt medlemsstater fra den i stk. 2 omhandlede liste for hele eller en del af deres område, hvis en ændring af oplysningerne i stk. 3 ikke længere støtter anvendelsen af dispensationen.
5. De i stk. 2 og 4 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
6. I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde vedrørende risici for dyre- eller folkesundheden vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 41, stk. 3, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, om opdatering af listen over medlemsstater eller dele heraf som omhandlet i denne artikels stk. 2.
AFDELING 2
Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B
Artikel 9
Betingelser for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B
1. For så vidt som Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt i medfør af artikel 19, stk. 1, med hensyn til selskabsdyr af en af de arter, der er opført i bilag I, del B, er ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af denne art til en medlemsstat fra en anden medlemsstat underlagt betingelserne i denne artikels stk. 2.
2. Selskabsdyr af de i stk. 1 omhandlede arter må kun flyttes til en medlemsstat fra en anden medlemsstat, hvis de opfylder følgende betingelser:
a)
de er mærket eller beskrevet i overensstemmelse med de krav, der er vedtaget i medfør af artikel 17, stk. 2
b)
de overholder eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies, der er vedtaget i medfør af artikel 19, stk. 1
c)
de ledsages af et identifikationsdokument, der er behørigt udfyldt og udstedt i overensstemmelse med artikel 29.
3. Medlemsstaterne kan anvende eksisterende nationale bestemmelser på ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, til deres område fra en anden medlemsstat, indtil de i stk. 1 omhandlede relevante delegerede retsakter er vedtaget, forudsat at de pågældende nationale bestemmelser:
a)
står i rimeligt forhold til den risiko for folke- eller dyresundheden, der er forbundet med ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de pågældende arter, og
b)
ikke er strengere end dem, der gælder for handel med dyr af de pågældende arter i henhold til direktiv 92/65/EØF eller 2006/88/EF.
KAPITEL III
BETINGELSER FOR IKKE-KOMMERCIEL FLYTNING AF SELSKABSDYR TIL EN MEDLEMSSTAT FRA ET OMRÅDE ELLER ET TREDJELAND
AFDELING 1
Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
Artikel 10
Betingelser for ikkekommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
1. Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, må ikke flyttes til en medlemsstat fra et område eller et tredjeland, medmindre de opfylder følgende betingelser:
a)
de er mærket i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1
b)
de har fået foretaget en rabiesvaccination, der opfylder gyldighedskravene i bilag III
c)
de har fået foretaget en rabiesantistoftitreringstest, der opfylder gyldighedskravene i bilag IV
d)
de er i overensstemmelse med eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies, der er truffet i medfør af artikel 19, stk. 1,
e)
de ledsages af et identifikationsdokument, der er behørigt udfyldt og udstedt i overensstemmelse med artikel 26.
2. Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, må kun flyttes til en medlemsstat fra et andet område eller tredjeland end dem, der er opført på den i medfør af artikel 13, stk. 1, fastsatte liste, gennem et indgangssted for rejsende, der er opført på listen som krævet i medfør af artikel 34, stk. 3.
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne tillade, at registrerede militær- eller spor- og redningshunde flyttes gennem et andet indgangssted end det, der er angivet for rejsende, forudsat at:
a)
ejeren eller den bemyndigede person på forhånd har indgivet en ansøgning om en tilladelse, og at medlemsstaten har givet en sådan tilladelse og
b)
hundene kontrolleres i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, på et sted, der er udpeget til dette formål af de kompetente myndigheder, og i overensstemmelse med de ordninger, der er fastlagt i den i nærværende stykkes litra a) nævnte tilladelse.
Artikel 11
Dispensation fra betingelsen om rabiesvaccination for unge selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
1. Uanset artikel 10, stk. 1, litra b), kan medlemsstaterne med forbehold af stk. 2 tillade ikke-kommerciel flytning til deres område fra områder eller tredjelande, der er opført på den i medfør af artikel 13, stk. 1 eller 2, fastsatte liste, af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som:
a)
enten er under 12 uger gamle og ikke har fået foretaget en rabiesvaccination, eller
b)
er mellem 12 og 16 uger gamle og har fået foretaget en rabiesvaccination, men endnu ikke opfylder de i bilag III, punkt 2, litra e), omhandlede gyldighedskrav.
2. Tilladelsen i henhold til stk. 1 gives kun, hvis
a)
enten ejeren eller den bemyndigede person forelægger en underskrevet erklæring om, at selskabsdyrene fra deres fødsel og frem til tidspunktet for den ikke-kommercielle flytning ikke har haft nogen kontakt med vildtlevende dyr af arter, der er modtagelige for rabies, eller
b)
selskabsdyrene ledsages af deres moder, som de stadig er afhængige af, idet det ud fra identifikationsdokumentet, der ledsager deres moder, kan fastslås, at moderen inden deres fødsel har fået foretaget en rabiesvaccination, der opfyldte gyldighedskravene i bilag III.
3. Efterfølgende ikke-kommerciel flytning til en anden medlemsstat af de i denne artikels stk. 1 omhandlede selskabsdyr er dog forbudt, medmindre de flyttes i overensstemmelse med de i artikel 6 fastsatte betingelser, eller hvor de har fået tilladelse til at blive flyttet i overensstemmelse med artikel 7, og bestemmelsesmedlemsstaten også har givet tilladelse til flytning til dens område fra områder eller tredjelande i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1.
4. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt vedtage bestemmelser vedrørende format, layout og sprog i de erklæringer, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a). Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
Artikel 12
Dispensation fra betingelsen om en antistoftitreringstest for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
1. Uanset artikel 10, stk. 1, litra c), er antistoftitreringstesten ikke påkrævet for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som flyttes til en medlemsstat fra et område eller et tredjeland, der er opført på den i medfør af artikel 13, stk. 1 eller 2, fastsatte liste:
a)
enten direkte
b)
efter ophold udelukkende i en eller flere af de pågældende områder eller tredjelande eller
c)
efter transit gennem et andet område eller tredjeland end dem, der er opført på en liste i medfør af artikel 13, stk. 1 eller 2, forudsat at ejeren eller en bemyndiget person fremlægger en underskrevet erklæring om, at selskabsdyrene under transitten ikke har været i kontakt med dyr af arter, der er modtagelige for rabies, og at de holdes sikkert om bord på et transportmiddel eller forbliver på en international lufthavns område.
2. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt vedtage bestemmelser vedrørende format, layout og sprog i de erklæringer, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, litra c). Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
Artikel 13
Opstilling af en liste over områder og tredjelande
1. Kommissionen fastlægger ved hjælp af en gennemførelsesretsakt en liste over områder og tredjelande, der har indgivet en ansøgning om at blive optaget på listen, hvori de dokumenterer, at de for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, anvender bestemmelser, der har samme indhold og virkning som bestemmelserne i kapitel II, afdeling 1, nærværende afdeling, og i kapitel VI, afdeling 2, samt om nødvendigt bestemmelser, der er vedtaget i medfør af de pågældende bestemmelser.
2. Kommissionen fastlægger ved hjælp af en gennemførelsesretsakt en liste over områder og tredjelande, der har indgivet en ansøgning om at blive optaget på listen, hvori de dokumenterer, at de for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, som minimum opfylder følgende kriterier:
a)
det er obligatorisk at anmelde tilfælde af rabies til de kompetente myndigheder
b)
der har været etableret et effektivt rabiesovervågningssystem i mindst to år inden ansøgningen, idet mindstekravet er et fortsat program for tidlig påvisning for at sikre undersøgelse og rapportering af dyr, der mistænkes for at have rabies
c)
veterinær- og kontrolmyndighedernes struktur og organisation, de pågældende myndigheders beføjelser og det tilsyn, de er underlagt, samt de midler, der står til deres rådighed, herunder personale og laboratoriekapacitet, er tilstrækkelige til:
i)
at sikre effektiv anvendelse og håndhævelse af national lovgivning om ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr og
ii)
at garantere gyldigheden af identifikationsdokumenter i det format, der er omhandlet i artikel 25 og udstedt i overensstemmelse med artikel 26
d)
der gælder bestemmelser om forebyggelse og bekæmpelse af rabies, og disse gennemføres effektivt med henblik på at minimere risikoen for infektion af selskabsdyr, idet der blandt andet er indført regler for import af selskabsdyr fra andre lande eller områder og om nødvendigt om
i)
kontrol med populationen af herreløse hunde og katte
ii)
vaccination af husdyr mod rabies, navnlig hvor rabies forekommer blandt flagermus og
iii)
kontrol med og udryddelse af rabies blandt vildtlevende dyr
e)
der gælder bestemmelser for udstedelse af licens for og markedsføring af rabiesvacciner.
3. De i denne artikels stk. 1 og 2 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde vedrørende risici for dyre- eller folkesundheden vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 41, stk. 3, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, om opdatering af listen over områder eller tredjelande som omhandlet i nærværende artikels stk. 1 og 2.
AFDELING 2
Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B
Artikel 14
Betingelser for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B
1. For så vidt som Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt i medfør af artikel 19, stk. 1, med hensyn til selskabsdyr af en af de arter, der er opført i bilag I, del B, er ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af den pågældende art til en medlemsstat fra et område eller et tredjeland underlagt betingelserne nærværende artikels stk. 2.
2. De i stk. 1 omhandlede selskabsdyr må kun flyttes til en medlemsstat fra et område eller et tredjeland, hvis de opfylder følgende betingelser:
a)
de er mærket eller beskrevet i overensstemmelse med de krav, der er vedtaget i medfør af artikel 17, stk. 2
b)
de overholder eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies, der er vedtaget i medfør af artikel 19, stk. 1
c)
de ledsages af et identifikationsdokument, der er behørigt udfyldt og udstedt i overensstemmelse med artikel 31
d)
de er indført gennem et indgangssted for rejsende, når de kommer fra et andet område eller tredjeland end dem, der er opført på en liste i medfør af artikel 15.
3. Medlemsstater kan anvende nationale bestemmelser på ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, til deres område fra et område eller et tredjeland, indtil de i stk. 1 omhandlede relevante delegerede retsakter er vedtaget, forudsat at de pågældende nationale bestemmelser:
a)
står i rimeligt forhold til den risiko for folke- eller dyresundheden, der er forbundet med den ikke-kommercielle flytning af selskabsdyr af de pågældende arter og
b)
ikke er strengere end dem, der gælder for import af dyr af de pågældende arter i henhold til direktiv 92/65/EØF eller 2006/88/EF.
Artikel 15
Opstilling af en liste over områder og tredjelande
Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge en liste over områder og tredjelande, der har dokumenteret, at de for selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, anvender bestemmelser, der har samme indhold og virkning som bestemmelserne i kapitel II, afdeling 2, nærværende afdeling, samt kapitel VI, afdeling 2, og om nødvendigt de bestemmelser, der er vedtaget i medfør af de pågældende bestemmelser.
AFDELING 3
Dispensation fra betingelserne for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr
Artikel 16
Dispensation fra betingelserne for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr mellem visse lande og områder
Uanset artikel 10 og 14 kan ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr mellem følgende lande og områder fortsætte på de betingelser, der er fastsat i disse landes og områders nationale bestemmelser:
a)
San Marino og Italien
b)
Vatikanstaten og Italien
c)
Monaco og Frankrig
d)
Andorra og Frankrig
e)
Andorra og Spanien
f)
Norge og Sverige
g)
Færøerne og Danmark
h)
Grønland og Danmark.
KAPITEL IV
MÆRKNING OG FOREBYGGENDE SUNDHEDSMÆSSIGE FORANSTALTNINGER
AFDELING 1
Mærkning
Artikel 17
Mærkning af selskabsdyr
1. Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, mærkes ved implantering af en transponder, eller med en letlæselig tatovering påført inden den 3. juli 2011.
Hvis den i første afsnit omhandlede transponder ikke opfylder de tekniske krav i bilag II, stiller ejeren eller den bemyndigede person det nødvendige udstyr til aflæsning af transponderen til rådighed ved enhver kontrol af dyrets mærkning, jf. artikel 22, stk. 1 og 2, artikel 26, og kontrollen af dyrets identitet, jf. artikel 33 og artikel 34, stk. 1.
2. Selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, mærkes eller beskrives under hensyntagen til de særlige karakteristika ved hver enkelt art, således at der sikres en forbindelse mellem selskabsdyret og dets identifikationsdokument.
I betragtning af mangfoldigheden af de arter, der er opført i bilag I, del B, tillægges Kommissionen beføjelse til, under hensyntagen til eventuelle relevante nationale krav, at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 39 om sådanne artsspecifikke krav vedrørende mærkning eller beskrivelse af selskabsdyr af de pågældende arter.
Artikel 18
Kvalifikationskrav for personer, der implanterer transpondere hos selskabsdyr
Hvis en medlemsstat har til hensigt at give andre personer end dyrlæger tilladelse til at implantere transpondere, fastsætter den bestemmelser om de minimumskvalifikationer, som sådanne personer skal være i besiddelse af.
AFDELING 2
Forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies
Artikel 19
Forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger og betingelser for anvendelse heraf
1. Kommissionen tillægges beføjelser til, hvor det er nødvendigt at træffe forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger til beskyttelse af folkesundheden eller sundheden for selskabsdyr med henblik på kontrol med andre sygdomme eller infektioner end rabies, der vil kunne spredes i forbindelse med flytning af de pågældende selskabsdyr, at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 39 vedrørende artsspecifikke forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod sådanne sygdomme eller infektioner.
Hvis det i tilfælde af risici for dyre- eller folkesundheden er påkrævet af særligt hastende årsager, anvendes proceduren i artikel 40 på delegerede retsakter vedtaget i medfør af dette stykke.
2. De artsspecifikke forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger, der godkendes ved en delegeret retsakt vedtaget i medfør af stk. 1, baseres på fyldestgørende, pålidelige og validerede videnskabelige oplysninger og skal stå i rimeligt forhold til den risiko for folke- eller dyresundheden, der er forbundet med ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr, som vil kunne blive berørt af andre sygdomme eller infektioner end rabies.
3. De i stk. 1 omhandlede delegerede retsakter kan ligeledes omfatte:
a)
regler for kategorisering af medlemsstater og dele heraf i overensstemmelse med disses dyresundhedsstatus samt overvågnings- og rapporteringssystemer for visse andre sygdomme eller infektioner end rabies
b)
betingelser, som medlemsstaterne skal opfylde for fortsat at være berettiget til at anvende de i stk. 2 omhandlede forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger
c)
betingelser vedrørende anvendelse af og dokumentation for berettigelsen af forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger som omhandlet i stk. 2 forud for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr
d)
betingelser for dispensation under visse, nærmere angivne omstændigheder fra anvendelsen af de i stk. 2 omhandlede forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger.
Artikel 20
Liste over medlemsstater og dele heraf omhandlet i artikel 19, stk. 3, litra a)
Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge lister over medlemsstater og dele af medlemsstater i overensstemmelse med de i artikel 19, stk. 3, litra a), omhandlede regler for kategorisering af medlemsstater og dele heraf. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
KAPITEL V
IDENTIFIKATIONSDOKUMENTER
AFDELING 1
Identifikationsdokumenter til brug ved ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
Artikel 21
Det i artikel 6, litra d), omhandlede identifikationsdokuments format og indhold
1. Det i artikel 6, litra d), omhandlede identifikationsdokument skal have form af et pas, i overensstemmelse med den model, der vedtages i henhold til nærværende artikels stk. 2, og skal indeholde rubrikker til angivelse af følgende oplysninger:
a)
transponderens eller tatoveringens placering, transponderens eller tatoveringens påførings-/anbringelsesdato eller aflæsningsdato samt transponderens eller tatoveringens alfanumeriske kode
b)
navn, art, race, køn, farve, fødselsdato som angivet af ejeren og vigtige eller fremtrædende træk eller karakteristika ved selskabsdyret
c)
ejerens navn og kontaktoplysninger
d)
navnet på den bemyndigede dyrlæge, der udsteder eller udfylder identifikationsdokumentet, og vedkommendes kontaktoplysninger og underskrift
e)
ejerens underskrift
f)
nærmere oplysninger om rabiesvaccinationen
g)
datoen for udtagning af blodprøver til rabiesantistoftitreringstesten
h)
overensstemmelse med eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies
i)
andre relevante oplysninger vedrørende selskabsdyrets sundhedstilstand.
2. Kommissionen vedtager en gennemførelsesretsakt om fastlæggelse af den model, der er fastlagt i denne artikels stk. 1, samt bestemmelser vedrørende sprog, layout og sikkerhedsdetaljer for det i nævnte stykke omhandlede pas, og de regler, der er nødvendige for overgangen til den pasmodel. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
3. Det i stk. 1 omhandlede pas skal være forsynet med et nummer bestående af ISO-koden for den udstedende medlemsstat efterfulgt af en entydig alfanumerisk kode.
Artikel 22
Udstedelse og udfyldelse af det i artikel 6, litra d), omhandlede identifikationsdokument
1. Det i artikel 6, litra d), omhandlede identifikationsdokument udstedes af en dyrlæge, der er bemyndiget hertil, efter at
a)
dyrlægen har kontrolleret, at selskabsdyret er mærket i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1,
b)
dyrlægen har udfyldt de relevante rubrikker i identifikationsdokumentet med de oplysninger, der er nævnt i artikel 21, stk. 1, litra a)-d), og
c)
ejeren har underskrevet identifikationsdokumentet.
2. En bemyndiget dyrlæge udfylder efter at have kontrolleret, at selskabsdyret er mærket i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, de relevante rubrikker i identifikationsdokumentet med de oplysninger, der er nævnt i artikel 21, stk. 1, litra d), f), g) og h), hvormed det attesteres, at betingelserne i artikel 6, litra b) og c), og i givet fald i artikel 27, litra b), nr. ii), er opfyldt.
Uanset første afsnit kan rubrikken med de oplysninger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, litra h), udfyldes af en anden dyrlæge end en bemyndiget dyrlæge, hvis dette tillades af den i medfør af artikel 19, stk. 1, vedtagne delegerede retsakt.
3. Den bemyndigede dyrlæge, der udsteder identifikationsdokumentet, registrerer de oplysninger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, litra a) og c), samt artikel 21, stk. 3, og opbevarer disse i en af den kompetente myndighed fastsat minimumsperiode, som skal være mindst tre år.
4. Om nødvendigt kan opfyldelse af betingelserne i nærværende artikels stk. 2, dokumenteres ved mere end ét identifikationsdokument udstedt i det i artikel 21, stk. 1, angivne format.
Artikel 23
Distribution af blanke identifikationsdokumenter
1. De kompetente myndigheder sikrer, at blanke identifikationsdokumenter kun distribueres til bemyndigede dyrlæger, og at deres navn og kontaktoplysninger registreres med henvisning til det nummer, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3.
2. De registreringer, der er omhandlet i stk. 1, opbevares i en af den kompetente myndighed fastsat minimumsperiode, som skal være mindst tre år.
Artikel 24
Dispensation fra kravene til identifikationsdokumentets format i artikel 21, stk. 1
1. Uanset artikel 21, stk. 1, tillader medlemsstaterne ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som ledsages af identifikationsdokumentet udstedt i overensstemmelse med artikel 26.
2. Om nødvendigt attesteres overensstemmelse med kravene i artikel 6, litra c), i det i stk. 1 omhandlede identifikationsdokument efter afslutningen af den i artikel 34, stk. 1, omhandlede kontrol.
AFDELING 2
Identifikationsdokumenter til brug ved ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra et område eller et tredjeland af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A
Artikel 25
Det i artikel 10, stk. 1, litra e), omhandlede identifikationsdokuments format og indhold
1. Det i artikel 10, stk. 1, litra e), omhandlede identifikationsdokument skal have form af et dyresundhedscertifikat i overensstemmelse med den model, der fastlægges i medfør af nærværende artikels stk. 2, og skal indeholde rubrikker til angivelse af følgende oplysninger:
a)
transponderens eller tatoveringens placering, transponderens eller tatoveringens påførings-/anbringelsesdato eller aflæsningsdato samt transponderens eller tatoveringens alfanumeriske kode
b)
selskabsdyrets art, race, fødselsdato som angivet af ejeren, køn og farve
c)
et entydigt referencenummer på certifikatet
d)
ejerens eller den bemyndigede persons navn og kontaktoplysninger
e)
navnet på embedsdyrlægen eller den bemyndigede dyrlæge, der udsteder identifikationsdokumentet, og vedkommendes kontaktoplysninger og underskrift
f)
nærmere oplysninger om rabiesvaccinationen
g)
datoen for udtagning af blodprøver til rabiesantistoftitreringstesten
h)
overensstemmelse med eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies,
i)
navnet på repræsentanten for den påtegnende kompetente myndighed og vedkommendes underskrift
j)
navnet på repræsentanten for den kompetente myndighed, der foretager de i artikel 34 omhandlede kontroller, og vedkommendes underskrift og kontaktoplysninger samt datoen for disse kontroller
k)
andre relevante oplysninger vedrørende selskabsdyrets sundhedstilstand.
2. Kommissionen vedtager en gennemførelsesretsakt om fastlæggelse af den model, der omhandles i denne artikels stk. 1, samt bestemmelser vedrørende sprog og layout for samt gyldighed af det i nævnte stykke omhandlede dyresundhedscertifikat. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
3. En skriftlig erklæring underskrevet af ejeren eller den bemyndigede person, som bekræfter, at flytningen af selskabsdyret til Unionen er en ikke-kommerciel flytning, skal være en del af det identifikationsdokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, litra e).
Artikel 26
Udstedelse og udfyldelse af det i artikel 10, stk. 1, litra e), omhandlede identifikationsdokument
Det i artikel 10, stk. 1, litra e), omhandlede identifikationsdokument skal udstedes enten af en embedsdyrlæge i afsendelsesområdet eller -tredjelandet på grundlag af den fornødne dokumentation eller af en dyrlæge, der er bemyndiget hertil af den kompetente myndighed i afsendelsesområdet eller -tredjelandet, og skal efterfølgende påtegnes af denne kompetente myndighed, efter at den udstedende dyrlæge
a)
har kontrolleret, at selskabsdyret er mærket i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, og
b)
på behørig vis har udfyldt de relevante rubrikker i identifikationsdokumentet med de i artikel 25, stk. 1, litra a)-h), omhandlede oplysninger, hvormed det attesteres, at betingelserne i artikel 10, stk. 1, litra a), og i givet fald artikel 10, stk. 1, litra b), c) og d), er opfyldt.
Artikel 27
Dispensation fra kravene til identifikationsdokumentets format i artikel 25, stk. 1
Uanset artikel 25, stk. 1, tillader medlemsstaterne ikke-kommerciel flytning til deres område af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, og som ledsages af identifikationsdokumentet udstedt i overensstemmelse med artikel 22, når
a)
identifikationsdokumentet er udstedt i et af de områder eller tredjelande, der er opført på en liste i medfør af artikel 13, stk. 1, eller
b)
de pågældende selskabsdyr indføres i en medlemsstat efter flytning til eller transit gennem et område eller tredjeland fra en medlemsstat, og identifikationsdokumentet blev udfyldt og udstedt af en bemyndiget dyrlæge, hvori det blev attesteret, at selskabsdyrene, inden de forlod Unionen:
i)
havde fået den rabiesvaccination, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, litra b), og
ii)
havde fået foretaget den rabiesantistoftitreringstest, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, litra c), medmindre der er dispenseret i henhold til artikel 12.
AFDELING 3
Identifikationsdokumenter til brug ved ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B
Artikel 28
Det i artikel 9, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokuments format og indhold
1. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge en model for det i artikel 9, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokument, som skal indeholde rubrikker til angivelse af følgende oplysninger:
a)
kendetegnene ved mærket eller beskrivelsen af selskabsdyret, jf. artikel 17, stk. 2
b)
selskabsdyrets art og, hvis det er relevant, race, fødselsdato som angivet af ejeren, køn og farve
c)
ejerens navn og kontaktoplysninger
d)
navnet på den bemyndigede dyrlæge, der udsteder eller udfylder identifikationsdokumentet, og vedkommendes kontaktoplysninger og underskrift
e)
ejerens underskrift
f)
nærmere oplysninger om eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies
g)
andre relevante oplysninger vedrørende selskabsdyrets sundhedstilstand.
2. Ved den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakt fastsættes også krav vedrørende det i nævnte stykke omhandlede identifikationsdokuments sprog, layout, gyldighed eller sikkerhedsdetaljer. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
Artikel 29
Udstedelse og udfyldelse af det i artikel 9, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokument
1. Det i artikel 9, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokument udstedes af en dyrlæge, der er bemyndiget hertil, efter at
a)
dyrlægen har kontrolleret, at selskabsdyret er mærket eller beskrevet i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2,
b)
dyrlægen på behørig vis har udfyldt de relevante rubrikker med de i artikel 28, stk. 1, litra a)-d), omhandlede oplysninger og
c)
ejeren har underskrevet identifikationsdokumentet.
2. En bemyndiget dyrlæge udfylder efter at have kontrolleret, at selskabsdyret er mærket eller beskrevet i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, de relevante rubrikker i det i artikel 9, stk. 2, litra c), identifikationsdokument med de oplysninger, der er nævnt i artikel 28, stk. 1, litra d) og f), hvormed det attesteres, hvor det er relevant, at betingelserne i artikel 9, stk. 2, litra b), er opfyldt.
AFDELING 4
Identifikationsdokumenter til brug ved ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra et område eller et tredjeland af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B
Artikel 30
Det i artikel 14, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokuments format og indhold
1. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge en model for det i artikel 14, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokument, som skal indeholde rubrikker til angivelse af følgende oplysninger:
a)
kendetegnene ved mærket eller beskrivelsen af selskabsdyret, jf. artikel 17, stk. 2
b)
selskabsdyrets art og, hvis det er relevant, race, fødselsdato som angivet af ejeren, køn og farve
c)
ejerens eller den bemyndigede persons navn og kontaktoplysninger
d)
navnet på den embedsdyrlæge, der udsteder identifikationsdokumentet, eller den bemyndigede dyrlæge, og vedkommendes kontaktoplysninger og underskrift
e)
et entydigt referencenummer på certifikatet
f)
nærmere oplysninger om eventuelle forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger mod andre sygdomme eller infektioner end rabies
g)
navnet på repræsentanten for den påtegnende kompetente myndighed og vedkommendes underskrift
h)
navnet på repræsentanten for den kompetente myndighed, der foretager de i artikel 34 omhandlede kontroller, og vedkommendes underskrift og kontaktoplysninger samt datoen for disse kontroller
i)
andre relevante oplysninger vedrørende selskabsdyrets sundhedstilstand.
2. Ved den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakt fastsættes desuden krav vedrørende sprog og layout for samt gyldighed af det i nævnte stykke omhandlede identifikationsdokument. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
3. En skriftlig erklæring underskrevet af ejeren eller den bemyndigede person, som bekræfter, at flytningen af selskabsdyret til Unionen er en ikke-kommerciel flytning, skal være en del af det identifikationsdokument, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, litra c).
Artikel 31
Udstedelse og udfyldelse af det i artikel 14, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokument
Det i artikel 14, stk. 2, litra c), omhandlede identifikationsdokument skal udstedes enten af en embedsdyrlæge i afsendelsesområdet eller -tredjelandet på grundlag af den fornødne dokumentation eller af en dyrlæge, der er bemyndiget hertil af den kompetente myndighed i afsendelsesområdet eller -tredjelandet, og skal efterfølgende påtegnes af den kompetente myndighed i afsendelsesområdet eller tredjelandet, efter at den dyrlæge, der udsteder eller udfylder identifikationsdokumentet:
a)
har kontrolleret, at selskabsdyret er mærket eller beskrevet i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, og
b)
på behørig vis har udfyldt de relevante rubrikker i identifikationsdokumentet med de i artikel 30, stk. 1, litra a)-f), omhandlede relevante oplysninger, hvormed det attesteres, hvor det er relevant, at betingelserne i artikel 14, stk. 2, litra a) og b), er opfyldt.
KAPITEL VI
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
AFDELING 1
Dispensation for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr til medlemsstaterne
Artikel 32
Dispensation fra betingelserne i artikel 6, 9, 10 og 14
1. Uanset betingelserne i artikel 6, 9, 10 og 14 kan medlemsstaterne i ekstraordinære situationer tillade ikke-kommerciel flytning til deres område af selskabsdyr, der ikke opfylder de i nævnte artikler fastsatte betingelser, forudsat at:
a)
en ansøgning om tilladelse hertil på forhånd er indgivet af ejeren, og bestemmelsesmedlemsstaten har givet en sådan tilladelse
b)
selskabsdyrene isoleres under officielt tilsyn, så længe det er nødvendigt for at opfylde disse betingelser, og ikke over seks måneder:
i)
på et sted, der er godkendt af den kompetente myndighed og
ii)
i overensstemmelse med det, der er fastsat i tilladelsen.
2. Den i stk. 1, litra a), omhandlede tilladelse kan omfatte tilladelse til transit gennem en anden medlemsstat, forudsat at transitmedlemsstaten forinden har givet bestemmelsesmedlemsstaten sit samtykke hertil.
AFDELING 2
Almindelige betingelser vedrørende overholdelse af bestemmelserne
Artikel 33
Dokumentkontrol og identitetskontrol, som skal foretages for så vidt angår ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller et område eller tredjeland, der er opført på den i medfør af artikel 13, stk. 1, og artikel 15 fastlagte liste
1. Med forbehold af artikel 16 foretager medlemsstaterne med henblik på at kontrollere, at kapitel II er overholdt, på ikke-diskriminerende vis dokumentkontrol og identitetskontrol af selskabsdyr, der i ikke-kommercielt øjemed flyttes til deres område fra en anden medlemsstat eller fra et område eller tredjeland, der er opført på en liste i medfør af artikel 13, stk. 1, og, hvis det er relevant, artikel 15.
2. Ved enhver ikke-kommerciel flytning til en medlemsstat fra en anden medlemsstat eller et område eller tredjeland, der er opført på en liste i medfør af artikel 13, stk. 1, og, hvis det er relevant, artikel 15, skal ejeren eller den bemyndigede person efter anmodning fra den kompetente myndighed, der er ansvarlig for den i nærværende artikel, stk. 1, omhandlede kontrol:
a)
forevise det i henhold til denne forordning påkrævede identifikationsdokument for selskabsdyret, der dokumenterer overensstemmelse med betingelserne for en sådan flytning og
b)
stille selskabsdyret til rådighed for den pågældende kontrol.
Artikel 34
Dokumentkontrol og identitetskontrol, som skal foretages for så vidt angår ikke-kommerciel flytning fra et område eller tredjeland, der ikke er opført på en liste i medfør af artikel 13, stk. 1, eller artikel 15
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat foretager med henblik på at kontrollere, at kapitel III er overholdt, dokumentkontrol og identitetskontrol på indgangsstedet for rejsende af selskabsdyr, der i ikke-kommercielt øjemed flyttes til den pågældende medlemsstat fra andre områder eller tredjelande end dem, der er opført på en liste i medfør af artikel 13, stk. 1, og, hvis det er relevant, artikel 15.
2. Ejeren eller den bemyndigede person skal ved indrejse i en medlemsstat fra andre områder eller tredjelande end dem, der er opført på en liste i medfør af artikel 13, stk. 1, og, hvis det er relevant, artikel 15, rette henvendelse til den kompetente myndighed, der er til stede på indgangsstedet, med henblik på den i stk. 1 omhandlede kontrol og:
a)
forevise selskabsdyrets identifikationsdokument, jf. kravene i denne forordning, der dokumenterer overensstemmelse med betingelserne for en sådan flytning, og
b)
stille selskabsdyret til rådighed for den pågældende kontrol.
3. Medlemsstaterne udarbejder en liste over indgangssteder for rejsende og holder listen opdateret.
4. Medlemsstaterne sikrer, at den kompetente myndighed, som de har udpeget til at foretage den i stk. 1 omhandlede kontrol:
a)
har fuldt kendskab til de regler, der er fastsat i kapitel III, og at den kompetente myndigheds embedsmænd har den fornødne uddannelse til at anvende dem
b)
fører bog over det samlede antal kontroller, der er foretaget, og over tilfælde af manglende overholdelse, der konstateres ved disse kontroller, og
c)
dokumenterer den kontrol, der er foretaget, i det relevante punkt i identifikationsdokumentet, når en sådan dokumentation er nødvendig med henblik på ikke-kommerciel flytning til andre medlemsstater i overensstemmelse med artikel 24, stk. 1.
Artikel 35
Foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse, der er konstateret ved den i artikel 33 og 34 omhandlede kontrol
1. Hvis det i forbindelse med den i artikel 33 og 34 omhandlede kontrol konstateres, at et selskabsdyr ikke opfylder de i kapitel II eller III fastsatte betingelser, beslutter den kompetente myndighed efter samråd med embedsdyrlægen og, i fornødent omfang, med ejeren eller den bemyndigede person:
a)
at sende selskabsdyret tilbage til afsendelseslandet eller -området
b)
at holde selskabsdyret isoleret under officiel kontrol, indtil dyret opfylder de i kapitel II eller III fastsatte betingelser, eller
c)
som en sidste udvej, hvis det ikke er muligt at sende dyret tilbage eller praktisk muligt at isolere det, at aflive selskabsdyret, i overensstemmelse med gældende nationale bestemmelser om beskyttelse af selskabsdyr på aflivningstidspunktet.
2. Hvis den ikke-kommercielle flytning af selskabsdyr til Unionen afvises af den kompetente myndighed, isoleres selskabsdyrene under officiel kontrol, indtil:
a)
de enten sendes tilbage til afsendelseslandet eller -området, eller
b)
der træffes en anden administrativ afgørelse vedrørende de pågældende selskabsdyr.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede foranstaltninger anvendes for ejerens regning og uden mulighed for økonomisk kompensation til ejeren eller den bemyndigede person.
Artikel 36
Beskyttelsesforanstaltninger
1. Hvis rabies eller andre sygdomme eller infektioner end rabies konstateres eller spredes i en medlemsstat, et område eller et tredjeland og vil kunne udgøre en alvorlig trussel mod folke- eller dyresundheden, kan Kommissionen på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat øjeblikkelig og i overensstemmelse med situationens alvor træffe en af følgende foranstaltninger ved hjælp af en gennemførelsesretsakt:
a)
suspendere ikke-kommerciel flytning eller transit af selskabsdyr fra hele eller dele af den pågældende medlemsstat eller det pågældende område eller tredjeland
b)
fastsætte særlige betingelser for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr fra hele eller dele af den pågældende medlemsstat eller det pågældende område eller tredjeland.
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 41, stk. 2.
2. I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde vedrørende inddæmning eller håndtering af en alvorlig risiko for folke- eller dyresundheden vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 41, stk. 3, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks.
Artikel 37
Oplysningsforpligtelser
1. Medlemsstaterne giver offentligheden klare og lettilgængelige oplysninger om de dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel flytning af selskabsdyr og bestemmelserne i denne forordning vedrørende kontrol af overholdelsen i forbindelse med en sådan flytning.
2. De oplysninger, der er nævnt i stk. 1, omfatter navnlig følgende:
a)
de kvalifikationer, der kræves af personer, som udfører implantering af transponderen, jf. artikel 18
b)
tilladelsen til at fravige betingelsen om rabiesvaccination for unge selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del A, jf. artikel 7 og 11
c)
de betingelser, der gælder for ikke-kommerciel flytning til medlemsstaternes område af selskabsdyr
i)
som ikke opfylder betingelserne i artikel 6, 9, 10 og 14
ii)
som kommer fra visse lande og områder på de betingelser, der er fastsat i disses nationale bestemmelser, jf. artikel 16
d)
listen over indgangssteder for rejsende udarbejdet i medfør af artikel 34, stk. 3, herunder den kompetente myndighed, der er udpeget til at foretage den i artikel 34, stk. 4, omhandlede kontrol
e)
de betingelser, der gælder for ikke-kommerciel flytning til medlemsstaternes område af selskabsdyr af de arter, der er opført i bilag I, del B, som fastsat i deres nationale bestemmelser, jf. artikel 9, stk. 3, og artikel 14, stk. 3
f)
oplysninger om rabiesvaccinationer, hvortil de kompetente myndigheder i medlemsstaterne har udstedt en markedsføringstilladelse i henhold til punkt 1, litra b), i bilag III, og navnlig den tilhørende vaccinationsprotokol.
3. Medlemsstaterne opretter internetsider, der indeholder de i stk. 1 omhandlede oplysninger, og meddeler Kommissionen internetadressen på disse sider.
4. Kommissionen bistår medlemsstaterne med at gøre disse oplysninger tilgængelige for offentligheden ved på sin internetside at give adgang til:
a)
linkene til medlemsstaternes internetbaserede informationssider og
b)
de i denne artikels stk. 2, litra b), d) og e), omhandlede oplysninger og de oplysninger, der er gjort tilgængelige for offentligheden, jf. artikel 2, stk. 2, litra b), eventuelt på flere sprog.
AFDELING 3
Procedurebestemmelser
Artikel 38
Ændringer i bilagene
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 39 vedrørende ændring af bilag II-IV for at tage hensyn til tekniske fremskridt, den videnskabelige udvikling og beskyttelsen af folkesundheden og sundheden for selskabsdyr.
Artikel 39
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, stk. 5, artikel 17, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 1, første afsnit, og artikel 38, tillægges Kommissionen i en periode på fem år fra den 28. juni 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 5, stk. 5, artikel 17, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 1, første afsnit, og artikel 38 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 5, artikel 17, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 1, første afsnit, og artikel 38, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 40
Hasteprocedure
1. Delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel træder i kraft straks og anvendes, så længe der ikke er gjort indsigelse i henhold til stk. 2. I meddelelsen til Europa-Parlamentet og Rådet af en delegeret retsakt anføres begrundelsen for anvendelse af hasteproceduren.
2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan efter proceduren i artikel 39, stk. 5, gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. I så fald skal Kommissionen ophæve retsakten straks efter Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre indsigelse.
Artikel 41
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, som er nedsat ved artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (19). Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Når komitéens udtalelse indhentes efter en skriftlig procedure, afsluttes proceduren uden noget resultat, hvis formanden for komitéen træffer beslutning herom, eller et simpelt flertal af komitéens medlemmer anmoder herom inden for tidsfristen for afgivelse af udtalelsen.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011, sammenholdt med dennes artikel 5.
Artikel 42
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.
Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
KAPITEL VII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 43
Ophævelse
1. Forordning (EF) nr. 998/2003 ophæves, bortset fra bilag II, del B, afdeling 2, og del C, som forbliver i kraft indtil ikrafttræden af de gennemførelsesretsakter, der vedtages i medfør af henholdsvis artikel 13, stk. 1 og 2, i nærværende forordning.
Henvisninger i nærværende forordning til listen i de i medfør af artikel 13, stk. 1 eller 2, vedtagne gennemførelsesretsakter gælder som henvisninger til listen over tredjelande og områder i henholdsvis del B, afdeling 2, og i del C i bilag II til forordning (EF) nr. 998/2003, indtil disse gennemførelsesretsakters ikrafttræden.
2. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
3. Ophævelsen af forordning (EF) nr. 998/2003 berører ikke opretholdelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1152/2011 af 14. juli 2011 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 998/2003 for så vidt angår forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af Echinococcus multilocularis-infektioner hos hunde (20), som blev vedtaget i medfør af artikel 5, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 998/2003.
Artikel 44
Overgangsbestemmelser vedrørende identifikationsdokumenter
1. Uanset artikel 21, stk. 1, anses det i artikel 6, litra d), omhandlede identifikationsdokument for at være i overensstemmelse med denne forordning, når det er:
a)
udfærdiget i overensstemmelse med det standardpas, der er fastlagt ved beslutning 2003/803/EF, og
b)
udstedt før den 29. december 2014.
2. Uanset artikel 25, stk. 1, og artikel 27, litra a), anses det i artikel 10, stk. 1, litra e), omhandlede identifikationsdokument for at være i overensstemmelse med denne forordning, når det er:
a)
udfærdiget i overensstemmelse med det standardcertifikat, der er fastsat i bilag II til afgørelse 2011/874/EU, eller, hvor dette er relevant, det standardpas, der er fastlagt ved beslutning 2003/803/EF, og
b)
udstedt før den 29. december 2014.
Artikel 45
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 29. december 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 12. juni 2013.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 576/2013
ze dne 12. června 2013
o neobchodních přesunech zvířat v zájmovém chovu a o zrušení nařízení (ES) č. 998/2003
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 168 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 (3) stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo ze třetích zemí do členských států, jakož i kontroly těchto přesunů. Jeho cílem je v rámci těchto neobchodních přesunů zajistit dostatečnou úroveň bezpečnosti s ohledem na rizika pro veřejné zdraví a zdraví zvířat a odstranit veškeré neodůvodněné překážky bránící těmto přesunům.
(2)
V prohlášení připojeném k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 438/2010 ze dne 19. května 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu (4), se Komise zavázala, že navrhne úplnou revizi nařízení (ES) č. 998/2003, zejména pak pokud jde o ustanovení týkající se aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů. V důsledku vstupu Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je proto třeba uvést pravomoci svěřené Komisi nařízením (ES) č. 998/2003 do souladu s články 290 a 291 uvedené smlouvy. S přihlédnutím k počtu změn, které musí být u veterinárních podmínek stanovených nařízením (ES) č. 998/2003 učiněny, a za účelem zajištění dostatečné srozumitelnosti a přístupnosti těchto podmínek pro řadového občana by mělo být uvedené nařízení zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(3)
Toto nařízení by mělo stanovit seznam druhů zvířat, u kterých by měly být uplatňovány harmonizované veterinární podmínky, pokud jsou zvířata těchto druhů chována v zájmovém chovu a pokud dochází k jejich neobchodnímu přesunu. Při vytváření tohoto seznamu je třeba vzít v úvahu jejich vnímavost ke vzteklině nebo jejich úlohu v epidemiologii vztekliny.
(4)
Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (5), stanoví mimo jiné veterinární podmínky pro obchodování se psy, kočkami a fretkami a jejich dovoz, neboť se jedná o zvířata vnímavá ke vzteklině. Protože jsou zvířata těchto druhů rovněž chována v zájmovém chovu a často doprovázejí svého majitele nebo oprávněnou osobu během neobchodních přesunů uvnitř Unie a do Unie, mělo by toto nařízení stanovit veterinární podmínky pro neobchodní přesuny těchto druhů do členských států. Tyto druhy by měly být uvedeny v části A přílohy I tohoto nařízení.
(5)
Podobně by měl být vytvořen právní rámec pro veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat těch druhů, které nejsou náchylné ke vzteklině nebo představují bezvýznamné riziko z hlediska epidemiologie vztekliny a na něž by se, pokud by nebyla chována v zájmovém chovu, vztahovaly jiné právní předpisy Unie, včetně právních předpisů pro zvířata určená k výrobě potravin. Tyto druhy by měly být uvedeny v části B přílohy I.
(6)
Seznam v části B přílohy I by měl zahrnovat bezobratlé s výjimkou včel a čmeláků, na něž se vztahuje směrnice 92/65/EHS, a měkkýšů a korýšů, na něž se vztahuje směrnice Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (6). Měl by rovněž zahrnovat okrasné vodní živočichy chované v nekomerčních akváriích, již jsou vyjmuti z oblasti působnosti směrnice 2006/88/ES, jakož i obojživelníky a plazy.
(7)
Seznam v části B přílohy I by měl dále zahrnovat všechny druhy ptáků kromě těch, na které se vztahuje směrnice Rady 2009/158/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (7), hlodavce a králíky jiné než ty, kteří jsou určeni k produkci potravin a definováni v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (8).
(8)
V zájmu jednotnosti práva Unie by však až do doby, než budou stanovena pravidla Unie pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu, mělo být možné uplatňovat na tyto přesuny vnitrostátní pravidla za předpokladu, že nejsou přísnější než pravidla pro přesuny pro obchodní účely.
(9)
Zvířata druhů uvedených v části B přílohy I tohoto nařízení mohou náležet ke druhům vyžadujícím zvláštní ochranu, a proto by uplatňováním tohoto nařízení nemělo být dotčeno nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (9).
(10)
S cílem jasně rozlišit mezi pravidly pro neobchodní přesuny a pravidly pro obchod se psy, kočkami a fretkami, na které se vztahují veterinární podmínky směrnice 92/65/EHS, a pro jejich dovoz ze třetích zemí do Unie by toto nařízení nemělo definovat pouze pojem zvířete v zájmovém chovu, ale také pojem neobchodního přesunu zvířete v zájmovém chovu, během nějž toto zvíře doprovází svého majitele nebo oprávněnou osobu. Zkušenosti ukazují, že není vždy možné zajistit, aby zvíře v zájmovém chovu bylo během neobchodního přesunu v každém okamžiku v bezprostřední blízkosti majitele nebo oprávněné osoby. V řádně odůvodněných a doložených případech by se mělo mít za to, že zvíře v zájmovém chovu doprovází svého majitele nebo oprávněnou osobu i tehdy, kdy neobchodní přesun tohoto zvířete následuje nebo předchází o nejvýše pět dnů pohyb jeho majitele nebo oprávněné osoby nebo probíhá na jiném místě než pohyb jeho majitele nebo oprávněné osoby.
(11)
Zkušenosti s uplatňováním stávajících pravidel ukazují, že obchod se zvířaty v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I a jejich dovoz ze třetích zemí do Unie mohou být podvodně vydávány za neobchodní přesun. S cílem zabránit těmto praktikám, které mohou představovat riziko pro zdraví zvířat, by toto nařízení mělo stanovit maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která mohou doprovázet svého majitele nebo oprávněnou osobu. Za určitých stanovených podmínek by však mělo být možné tento maximální počet překročit. Dále by mělo být upřesněno, že pokud stanovené podmínky nebudou splněny a pokud počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I tohoto nařízení přesáhne stanovený maximální počet, budou se na tato zvířata vztahovat příslušná ustanovení směrnice 92/65/EHS a směrnice 90/425/EHS (10) nebo směrnice 91/496/EHS (11).
(12)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že během přechodného období mají být zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v částech A a B přílohy I považována za identifikovaná, pokud jsou opatřena buď zřetelně čitelným tetováním, nebo elektronickým systémem identifikace („transpondérem“). Toto nařízení by proto mělo stanovit pravidla pro označování zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I tohoto nařízení po uplynutí přechodného období dne 3. července 2011.
(13)
Aplikace transpondéru je invazivní zákrok a k jeho provedení je třeba určitá kvalifikace. Proto by ji měla provádět pouze osoba s náležitou kvalifikací. Pokud členský stát povolí, aby transpondéry aplikovaly osoby jiné než veterinární lékaři, měl by stanovit pravidla týkající se minimálních kvalifikačních předpokladů, které musí tyto osoby splňovat.
(14)
Příloha Ia nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví technické požadavky na identifikaci zvířat v zájmovém chovu prostřednictvím transpondérů. Tyto technické požadavky odpovídají mezinárodně uznávaným normám a měly by být bez podstatných změn stanoveny v příloze II tohoto nařízení.
(15)
Pro účely ochrany veřejného zdraví a zdraví zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I by v tomto nařízení měla být stanovena možnost přijmout preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina. Tato opatření by měla být založena na ověřených vědeckých informacích a uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny těch zvířat v zájmovém chovu, která by mohla být těmito nákazami nebo infekcemi postižena. Opatření by měla zahrnovat pravidla kategorizace členských států nebo jejich částí, postupy, podle kterých by členské státy, které vyžadují uplatňování preventivních zdravotních opatření, měly průběžně zdůvodňovat opodstatnění těchto opatření, podmínky pro uplatňování a zaznamenávání preventivních zdravotních opatření a případně podmínky, za kterých nemusí být tato opatření výjimečně uplatněna. Prováděcí akt přijatý na základě tohoto nařízení by proto měl stanovit seznam členských států nebo jejich částí kategorizovaných podle příslušných pravidel.
(16)
Očkovací látky proti vzteklině podané zvířatům v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I před dosažením věku tří měsíců nemusí vzhledem k interferenci mateřských protilátek vyvolat ochrannou imunitní reakci. Z tohoto důvodu výrobci očkovacích látek doporučují mladá zvířata v zájmovém chovu před dosažením tohoto věku neočkovat. Aby bylo možné povolit neobchodní přesuny mladých zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, jež nebyla proti vzteklině očkována, nebo jež očkována byla, ale dosud nezískala ochrannou imunitu vůči vzteklině, mělo by toto nařízení stanovit přijetí určitých preventivních opatření a členským státům umožnit, aby v případě dodržení těchto opatření vstup těchto mladých zvířat na své území povolily.
(17)
V zájmu zjednodušení podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I mezi členskými státy s rovnocenným příznivým statusem, pokud jde o vzteklinu, by toto nařízení mělo rovněž stanovit možnost výjimky z požadavků na očkování proti vzteklině. Tato výjimka by měla být umožněna na společnou žádost dotyčných členských států. Měla by být založena na ověřených vědeckých informacích a měla by být uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny zvířat, která by mohla být vzteklinou nakažena. Členské státy nebo jejich části, které tyto výjimky využívají, by měly být uvedeny v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení.
(18)
Země a území uvedené v oddíle 2 části B přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003 uplatňují pravidla rovnocenná pravidlům, která uplatňují členské státy, zatímco země a území uvedené v části C přílohy II uvedeného nařízení splňují kritéria stanovená v článku 10 uvedeného nařízení. Tyto seznamy by měly být bez podstatných změn stanoveny prováděcím aktem přijatým na základě tohoto nařízení.
(19)
Pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I by měl být dále v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení stanoven seznam území nebo třetích zemí, které uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v tomto nařízení.
(20)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví určité požadavky na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi členskými státy nebo ze zemí či území uvedených v oddíle 2 části B a v části C přílohy II uvedeného nařízení. Tyto požadavky zahrnují platné očkování proti vzteklině prováděné u daných zvířat v zájmovém chovu očkovacími látkami, jež splňují minimální normy stanovené v příslušné kapitole Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) nebo jimž byla udělena registrace v souladu se směrnicí 2001/82/ES (12) nebo s nařízením (ES) č. 726/2004 (13). Ukázalo se, že tyto očkovací látky jsou při ochraně zvířat proti vzteklině účinné a jsou jedním z požadavků týkajících se platnosti očkování proti vzteklině uvedených v příloze Ib nařízení (ES) č. 998/2003. Tyto požadavky by bez podstatných změn měly být stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
(21)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví přísnější veterinární podmínky pro zvířata v zájmovém chovu, jež jsou přemisťována ze zemí či území jiných než těch, které jsou uvedeny v části C přílohy II uvedeného nařízení, do členských států. Tyto požadavky zahrnují kontroly účinnosti očkování proti vzteklině u jednotlivých zvířat sérologickým testem prokazujícím titr protilátek prováděným v laboratoři schválené v souladu s rozhodnutím Rady 2000/258/ES ze dne 20. března 2000 o určení zvláštního institutu odpovědného za stanovení kritérií nezbytných pro normalizaci sérologických testů pro sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině (14). Uvedený požadavek by proto měl být zachován v příloze IV tohoto nařízení a současně by měla být stanovena podmínka, že test by měl být proveden v souladu s postupy stanovenými v příslušné kapitole Příručky týkající se norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat.
(22)
Pro ověřování souladu s tímto nařízením jsou nezbytné identifikační doklady provázející zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, jež jsou v rámci neobchodních přesunů přemisťována do členských států. Toto nařízení by proto mělo stanovit podmínky pro vystavování těchto identifikačních dokladů a požadavky na jejich obsah, platnost, bezpečnostní prvky, formát a grafickou úpravu.
(23)
Toto nařízení by mělo členským státům umožnit, aby na své území povolily v rámci neobchodního přesunu přemisťovat zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným na určitém území nebo ve třetí zemi, která uplatňuje pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel uplatňovaných členskými státy. Mělo by rovněž členským státům umožnit, aby na své území povolily v rámci neobchodního přesunu přemisťovat po pohybu na určité území nebo v třetí zemi ta zvířata v zájmovém chovu, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v některém členském státě, za předpokladu, že podmínky pro návrat z těchto území nebo třetích zemí jsou splněny dříve, než zvíře opustí Unii.
(24)
Toto nařízení by rovněž mělo členským státům umožnit, aby v případě nezbytného naléhavého odjezdu majitele, například z důvodu náhlé přírodní katastrofy, politických nepokojů nebo jiného případu vyšší moci týkajícího se majitele, povolily přivézt přímo na své území zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, která nesplňují podmínky stanovené v tomto nařízení, za předpokladu, že žádost o povolení byla podána předem, že členský stát určení toto povolení udělil a že za účelem splnění podmínek stanovených v tomto nařízení budou zvířata po vymezenou dobu v izolaci pod úředním dohledem. I přes nutnost takového naléhavého odjezdu jsou tato povolení nezbytná vzhledem k rizikům pro zdraví zvířat vyplývajícím ze skutečnosti, že do Unie vstoupí zvíře v zájmovém chovu, které nesplňuje podmínky stanovené v tomto nařízení.
(25)
Na veterinární kontroly zvířat v zájmovém chovu provázejících cestující v rámci neobchodních přesunů se nevztahují směrnice 90/425/EHS a směrnice 91/496/EHS.
(26)
Aby členské státy mohly ověřit soulad s tímto nařízením a přijmout nezbytná opatření, mělo by toto nařízení stanovit pro osoby provázející zvířata v zájmovém chovu povinnost předložit požadovaný identifikační doklad při jakémkoli neobchodním přesunu zvířete v zájmovém chovu do členského státu a stanovit rovněž odpovídající kontroly dokladů i totožnosti zvířat v zájmovém chovu, která provázejí svého majitele během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitých území nebo třetích zemí do členského státu.
(27)
Členským státům by toto nařízení rovněž mělo stanovit povinnost provádět na určených místech vstupu systematické kontroly dokladů a totožnosti zvířat v zájmovém chovu, která provázejí svého majitele během neobchodního přesunu z určitých území nebo třetích zemí do členského státu. Tyto kontroly by měly zohlednit příslušné zásady nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (15). V případech, kdy je to nezbytné pro účely dalších přesunů do jiných členských států, by členské státy měly mít povinnost zaznamenávat kontroly do identifikačního dokladu, aby tak bylo možné podle data těchto kontrol určit dobu platnosti identifikačního dokladu.
(28)
Kromě toho by toto nařízení mělo stanovit ochranná opatření pro účely řešení rizik pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, která jsou s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu spojena.
(29)
S cílem poskytnout občanům jasné a dostupné informace o pravidlech, která platí pro vstup zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I na území Unie v rámci neobchodního přesunu, by členské státy měly mít povinnost tyto informace, zejména příslušná ustanovení vnitrostátních právních předpisů, zpřístupnit veřejnosti.
(30)
Za účelem zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o druhově specifické požadavky na označování zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I a druhově specifická preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, které postihují druhy uvedené v příloze I, dále přijímat pravidla pro omezení počtu zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I, jež provázejí svého majitele v rámci neobchodního přesunu, jakož i změny příloh II až IV. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Dále by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty postupem pro naléhavé případy v řádně odůvodněných případech rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, pokud jde o preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, kterými by mohla být postižena zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I.
(32)
S cílem zajistit jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o seznam členských států nebo jejich částí, které mají rovnocenný příznivý statut z hlediska vztekliny a které jsou oprávněny uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, seznam členských států kategorizovaných v souladu s pravidly týkajícími se preventivních zdravotních opatření proti nákazám a infekcím jiným než vzteklina, seznamy území a třetích zemí stanovené za účelem výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny, vzor identifikačních dokladů, které musí během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu provázet zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků podepisovaných prohlášení a ochranná opatření v případě výskytu nebo šíření vztekliny nebo nákazy či infekce jiných než vzteklina. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (16).
(33)
Komise by měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, jimiž aktualizuje seznam členských států nebo jejich částí s rovnocenným příznivým statusem z hlediska vztekliny oprávněných uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, seznam území nebo třetích zemí stanovený pro účely výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny a ochranná opatření v případě výskytu nebo šíření vztekliny nebo nákazy či infekce jiné než vzteklina, je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(34)
V řadě členských států byly zjištěny určité nedostatky při dodržování pravidel stanovených v nařízení (ES) č. 998/2003. Členské státy by proto měly stanovit sankce za porušování tohoto nařízení.
(35)
Rozhodnutí Komise 2003/803/ES ze dne 26. listopadu 2003, kterým se stanoví vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství (17), zavádí vzorový pas pro přesun některých zvířat v zájmovém chovu, totiž psů, koček a fretek, mezi členskými státy podle nařízení (ES) č. 998/2003. S cílem omezit administrativní a finanční zátěž majitelů těchto zvířat by identifikační doklady vystavené v souladu se vzorovým pasem měly za určitých podmínek zůstat platné po celou dobu života zvířete v zájmovém chovu.
(36)
Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/874/EU ze dne 15. prosince 2011, kterým se stanoví seznam třetích zemí a území, z nichž je povolen dovoz psů, koček a fretek a neobchodní přesuny více než pěti psů, koček a fretek do Unie, a vzorová osvědčení pro dovoz a neobchodní přesuny uvedených zvířat do Unie (18), zavádí vzorové zdravotní osvědčení prokazující soulad s nařízením (ES) č. 998/2003 pro neobchodní přesun nejvýše pěti psů, koček nebo fretek do Unie. Za účelem zajištění hladkého přechodu k novým pravidlům stanoveným v tomto nařízení by s výhradou určitých podmínek mělo toto vzorové osvědčení zůstat v platnosti.
(37)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení veterinárních podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I s cílem zabránit rizikům pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat vyplývajícím z těchto přesunů nebo tato rizika minimalizovat, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(38)
S cílem zajistit souběžné zveřejnění tohoto nařízení a prováděcích aktů, jimiž se stanoví seznamy území a třetích zemí za účelem odchylek od určitých podmínek pro neobchodní přesuny, vzor identifikačních dokladů, které musí během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu provázet zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, a pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků podepisovaných prohlášení, by toto nařízení mělo vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidla pro kontrolu toho, zda jsou při těchto přesunech uvedené podmínky dodržovány.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny:
a)
nařízení (ES) č. 338/97;
b)
žádná vnitrostátní opatření přijatá, zveřejněná a zpřístupněná veřejnosti členskými státy, jejichž cílem je omezit přesuny některých druhů nebo plemen zvířat v zájmovém chovu na základě jiných hledisek, než je zdraví zvířat.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„neobchodním přesunem“ přesun, jehož cílem není prodej ani převod vlastnictví zvířete v zájmovém chovu;
b)
„zvířetem v zájmovém chovu“ zvíře některého z druhů uvedených v příloze I, které po celou dobu neobchodního přesunu provází svého majitele nebo oprávněnou osobu a ten za ně během tohoto přesunu zůstává odpovědný;
c)
„majitelem“ fyzická osoba uvedená jako majitel v identifikačním dokladu;
d)
„oprávněnou osobou“ fyzická osoba, kterou majitel písemně zmocnil, aby jeho jménem provedla neobchodní přesun zvířete v zájmovém chovu;
e)
„transpondérem“ pasivní radiofrekvenční identifikační zařízení pouze pro odečítání;
f)
„identifikačním dokladem“ doklad vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, jenž umožňuje jednoznačnou identifikaci zvířete v zájmovém chovu a kontrolu souladu jeho nákazového statusu s tímto nařízením;
g)
„schváleným veterinárním lékařem“ veterinární lékař schválený příslušným orgánem pro výkon určitých činností v souladu s tímto nařízením nebo s akty přijatými na jeho základě;
h)
„úředním veterinárním lékařem“ veterinární lékař jmenovaný příslušným orgánem;
i)
„kontrolou dokladů“ ověření identifikačního dokladu, který provází zvíře v zájmovém chovu;
j)
„kontrolou totožnosti“ ověření toho, zda se identifikační doklad týká příslušného zvířete v zájmovém chovu a tam, kde je to vhodné, ověření přítomnosti a správnosti označení;
k)
„místem vstupu“ prostor určený členskými státy pro účely kontrol uvedených v čl. 34 odst. 1.
Článek 4
Obecné povinnosti
Neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, která splňují veterinární podmínky stanovené v tomto nařízení, nelze zakázat, omezovat nebo ztěžovat z veterinárních důvodů jiných než těch, které vyplývají z uplatňování tohoto nařízení.
Článek 5
Maximální počet zvířat v zájmovém chovu
1. Maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která mohou během jednoho neobchodního přesunu doprovázet majitele či oprávněnou osobu, nesmí být vyšší než pět.
2. Odchylně od odstavce 1 může být maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I vyšší než pět, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
účelem neobchodního přesunu těchto zvířat je účast na soutěžích, výstavách nebo sportovních akcích či přípravě na tyto akce;
b)
majitel nebo oprávněná osoba předloží písemné potvrzení dokládající, že tato zvířata jsou přihlášena k účasti na některé z akcí uvedených v písmenu a) nebo jsou registrována u sdružení pořádajícího takové akce;
c)
tato zvířata jsou starší šesti měsíců.
3. Členské státy mohou vykonávat běžné namátkové kontroly, jejichž cílem je ověřit správnost informací předložených v souladu s odst. 2 písm. b).
4. Je-li maximální počet zvířat v zájmovém chovu uvedený v odstavci 1 překročen a podmínky uvedené v odstavci 2 nejsou splněny, musí tato zvířata splňovat veterinární podmínky stanovené pro dotčené druhy ve směrnici 92/65/EHS a členské státy zajistí, aby u těchto zvířat byly provedeny veterinární kontroly stanovené ve směrnici 90/425/EHS nebo 91/496/EHS, podle okolností.
5. S cílem zabránit tomu, aby byly obchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I podvodně vydávány za neobchodní přesuny, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, jimiž stanoví pravidla pro určování maximálního počtu zvířat v zájmovém chovu uvedených druhů, která mohou během jednoho neobchodního přesunu doprovázet majitele nebo oprávněnou osobu.
6. Do 29. června 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto článku. V případě potřeby Komise navrhne na základě této zprávy změny tohoto nařízení.
KAPITOLA II
PODMÍNKY PRO NEOBCHODNÍ PŘESUNY ZVÍŘAT V ZÁJMOVÉM CHOVU Z JEDNOHO ČLENSKÉHO STÁTU DO JINÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
ODDÍL 1
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Článek 6
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemisťována z jednoho členského státu do jiného členského státu, pouze pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou označena v souladu s čl. 17 odst. 1;
b)
byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III;
c)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina přijatým podle čl. 19 odst. 1;
d)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 22.
Článek 7
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. S výhradou odstavce 2 mohou členské státy odchylně od čl. 6 písm. b) povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu z jiného členského státu přemístěna zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou:
a)
buď mladší dvanácti týdnů a nebyla očkována proti vzteklině;
b)
nebo ve věku mezi dvanácti a šestnácti týdny a byla očkována proti vzteklině, ale ještě nesplňují požadavky na platnost uvedené v bodě 2 písm. e) přílohy III.
2. Povolení uvedené v odstavci 1 lze udělit, pouze pokud:
a)
buď majitel, nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata v zájmovém chovu nepřišla od narození až do okamžiku neobchodního přesunu do styku s volně žijícími zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině;
b)
nebo jsou daná zvířata v zájmovém chovu přemisťována společně se svou matkou, na které jsou dosud závislá, a z identifikačního dokladu provázejícího jejich matku vyplývá, že před jejich narozením byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III.
3. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 2 písm. a) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 8
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Výjimkou z čl. 6 písm. b) může být postupem podle odstavce 2 a na společnou žádost dotčených členských států povoleno, aby se mezi členskými státy nebo jejich částmi uskutečnil přímý neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která nebyla očkována proti vzteklině.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam členských států, které jsou oprávněny uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z čl. 6 písm. b) v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Na tomto seznamu jsou uvedeny části těch členských států, na které se může výjimka vztahovat.
3. Aby byly členské státy mající zájem o takovou vzájemnou dohodu zařazeny na seznam uvedený v odstavci 2, podají Komisi společnou žádost, včetně podrobného znění návrhu dohody, jejímž prostřednictvím mohou s přihlédnutím k postupům stanoveným v Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) pro účely vlastního prohlášení, že daná země nebo dané území je prosté vztekliny, prokázat, že splňují alespoň tyto podmínky:
a)
žádající členské státy mají zavedeny systémy průběžného sledování a ohlašování vztekliny;
b)
žádající členské státy nebo části jejich území, které jsou předmětem žádosti, byly na základě systémů uvedených v písmenu a) nejméně ve dvou letech předcházejících podání společné žádosti prosté vztekliny a není známo, že by na území dotčených členských států nebo jejich částí byla vzteklina zjištěna u divokých zvířat;
c)
žádající členské státy mají zavedena účinná a účelná kontrolní opatření s cílem zabránit zavlečení vztekliny na jejich území a jejímu šíření;
d)
uplatňování výjimky z čl. 6 písm. b) je odůvodněné a úměrné rizikům pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícím s přímým neobchodním přesunem neočkovaných zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z jednoho ze žádajících členských států do jiného nebo části jeho území.
Společná žádost musí obsahovat dostatečné, spolehlivé a vědecky ověřené informace.
4. Pozbude-li v důsledku změny okolností uvedených v odstavci 3 uplatňování výjimky opodstatnění, Komise prostřednictvím prováděcího aktu vyškrtne členské státy ze seznamu uvedeného v odstavci 2, a to buď ve vztahu k celému jejich území nebo jeho části.
5. Prováděcí akty uvedené v odstavcích 2 a 4 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
6. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty, kterými aktualizuje seznam členských států nebo jejich částí uvedený v odstavci 2 tohoto článku.
ODDÍL 2
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
Článek 9
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
1. Pokud Komise přijala akt v přenesené pravomoci podle čl. 19 odst. 1 týkající se zvířat v zájmovém chovu některého z druhů uvedených v části B přílohy I, musí neobchodní přesuny těchto zvířat z jednoho členského státu do jiného splňovat podmínky stanovené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v odstavci 1 smějí být přemístěna z jednoho členského státu do jiného pouze tehdy, pokud splňují tyto podmínky:
a)
jsou označena nebo popsána v souladu s požadavky stanovenými podle čl. 17 odst. 2;
b)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1;
c)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 29.
3. Do přijetí příslušných aktů v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 1 mohou členské státy na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jiného členského státu na své území uplatňovat vnitrostátní pravidla, pokud:
a)
jsou uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícímu s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu těchto druhů a
b)
nejsou přísnější než pravidla, která se používají pro obchod se zvířaty těchto druhů v souladu se směrnicí 92/65/EHS nebo 2006/88/ES.
KAPITOLA III
PODMÍNKY PRO NEOBCHODNÍ PŘESUNY ZVÍŘAT V ZÁJMOVÉM CHOVU Z URČITÉHO ÚZEMÍ NEBO TŘETÍ ZEMĚ DO ČLENSKÉHO STÁTU
ODDÍL 1
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Článek 10
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemisťována z určitého území nebo třetí země do členského státu, pouze pokud splňují tyto podmínky:
a)
jsou označena v souladu s čl. 17 odst. 1;
b)
byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III;
c)
byla podrobena sérologickému testu prokazujícímu titr protilátek proti vzteklině, jenž splňuje požadavky na platnost podle přílohy IV;
d)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1, a
e)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 26.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemístěna z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1, do členského státu pouze přes jedno z míst vstupu uvedených na seznamu podle čl. 34 odst. 3.
3. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy povolit, aby registrovaní vojenští nebo hledací a záchranářští psi byli přemístěni přes jiné místo, než je místo vstupu, pokud:
a)
majitel nebo oprávněná osoba předem požádali o povolení a členský stát je udělil a
b)
tito psi jsou v souladu s čl. 34 odst. 2 podrobeni kontrole splnění podmínek na místě k tomu určeném příslušným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými v povolení uvedeném v písmenu a) tohoto odstavce.
Článek 11
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. S výhradou odstavce 2 mohou členské státy odchylně od čl. 10 odst. 1 písm. b) povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu přemístěna z území nebo třetích zemí uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou:
a)
buď mladší dvanácti týdnů a nebyla očkována proti vzteklině;
b)
nebo ve věku mezi dvanácti a šestnácti týdny a byla očkována proti vzteklině, ale ještě nesplňují požadavky na platnost uvedené v bodě 2 písm. e) přílohy III.
2. Povolení uvedené v odstavci 1 lze udělit, pouze pokud:
a)
buď majitel, nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata v zájmovém chovu nepřišla od narození až do okamžiku neobchodního přesunu do styku s volně žijícími zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině;
b)
nebo jsou daná zvířata v zájmovém chovu přemisťována společně se svou matkou, na které jsou dosud závislá, a z identifikačního dokladu provázejícího jejich matku vyplývá, že před jejich narozením byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III.
3. Následný neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu uvedených v odstavci 1 tohoto článku do jiného členského státu je zakázán s výjimkou případů, kdy jsou přemisťována v souladu s podmínkami stanovenými v článku 6 nebo kdy byl jejich přesun povolen v souladu s článkem 7 a kdy členský stát určení rovněž povolil jejich přesun na své území z území nebo třetích zemí v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
4. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 2 písm. a) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 12
Výjimka z povinného sérologického testu prokazujícího titr protilátek pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Odchylně od čl. 10 odst. 1 písm. c) není sérologický test prokazující titr protilátek požadován u zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou přemisťována z určitého území nebo třetí země, jež jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2, do členského státu:
a)
buď přímo;
b)
nebo poté, co pobývala výhradně na jednom či více z těchto území nebo v jedné či více z těchto třetích zemí;
c)
nebo po tranzitu přes určité území nebo třetí zemi jiné než uvedené na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 za podmínky, že majitel nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata nepřišla během tohoto tranzitu do styku se zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině a že jsou v dopravním prostředku nebo v areálu mezinárodního letiště bezpečně zajištěna.
2. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 1 písm. b) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 13
Vyhotovení seznamu území a třetích zemí
1. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které podaly žádost o zápis na tento seznam a prokázaly v ní, že na zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v oddíle 1 kapitoly II, v tomto oddíle a v oddíle 2 kapitoly VI a případných pravidel přijatých na jejich základě.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které podaly žádost o zápis na tento seznam a prokázaly v ní, že ve vztahu ke zvířatům v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I splňují alespoň tato kritéria:
a)
případy vztekliny jsou povinně hlášeny příslušným orgánům;
b)
nejméně po dva roky předcházející podání žádosti fungoval účinný systém sledování případů vztekliny, pro nějž je minimálním požadavkem průběžný program včasného odhalování s cílem zajistit vyšetřování a ohlašování případů zvířat s podezřením na vzteklinu;
c)
struktura a organizace jejich veterinárních a kontrolních služeb, pravomoci těchto služeb a dozor, kterému podléhají, a prostředky, jimiž disponují, včetně personálního zajištění a laboratorní kapacity, dostačují k:
i)
účinnému uplatňování a prosazování vnitrostátních právních předpisů týkajících se neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu a
ii)
zaručení platnosti identifikačních dokladů ve formátu stanoveném v článku 25 vystavených v souladu s článkem 26;
d)
jsou zavedena a účinně uplatňována pravidla prevence a tlumení vztekliny s cílem minimalizovat riziko nákazy zvířat v zájmovém chovu, včetně pravidel pro dovoz zvířat v zájmovém chovu z jiných zemí nebo území a tam, kde je to vhodné, pravidel pro:
i)
sledování populací toulavých psů a koček,
ii)
očkování domácích zvířat proti vzteklině, zejména v případě výskytu vztekliny u netopýrů podčeledi upíři (Desmodontinae), a
iii)
tlumení a eradikaci vztekliny u volně žijících živočichů;
e)
jsou v platnosti pravidla pro udělování licencí, pro očkovací látky proti vzteklině a pro uvádění těchto očkovacích látek na trh.
3. Prováděcí akty uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty, kterými aktualizuje seznam území nebo třetích zemí uvedený v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
ODDÍL 2
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
Článek 14
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
1. Pokud Komise přijala akt v přenesené pravomoci podle čl. 19 odst. 1 týkající se zvířat v zájmovém chovu některého z druhů uvedených v části B přílohy I, musí neobchodní přesuny takových zvířat z určitého území nebo třetí země do členského státu splňovat podmínky stanovené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Zvířata v zájmovém chovu uvedená v odstavci 1 smějí být přemístěna z určitého území nebo třetí země do členského státu pouze tehdy, pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou označena nebo popsána v souladu s požadavky stanovenými podle čl. 17 odst. 2;
b)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1;
c)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 31;
d)
jestliže pocházejí z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle článku 15, vstoupila přes jedno z míst vstupu.
3. Do přijetí příslušných aktů v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 1 mohou členské státy na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z určitého území nebo třetí země na své území uplatňovat vnitrostátní pravidla, pokud:
a)
jsou uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícímu s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu těchto druhů a
b)
nejsou přísnější než pravidla, která se používají pro dovoz zvířat těchto druhů v souladu se směrnicí 92/65/EHS nebo 2006/88/ES.
Článek 15
Vyhotovení seznamu území a třetích zemí
Komise může přijmout prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které prokázaly, že na zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v oddíle 2 kapitoly II, v tomto oddíle a v oddíle 2 kapitoly VI a případných pravidel přijatých na jejich základě.
ODDÍL 3
Výjimka z podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu
Článek 16
Výjimka z podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi některými zeměmi a územími
Odchylně od článků 10 a 14 lze neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi následujícími zeměmi a územími nadále provádět za podmínek stanovených vnitrostátními pravidly těchto zemí a území:
a)
San Marino a Itálie;
b)
Vatikán a Itálie;
c)
Monako a Francie;
d)
Andorra a Francie;
e)
Andorra a Španělsko;
f)
Norsko a Švédsko;
g)
Faerské ostrovy a Dánsko;
h)
Grónsko a Dánsko.
KAPITOLA IV
OZNAČOVÁNÍ A PREVENTIVNÍ ZDRAVOTNÍ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Označování
Článek 17
Označování zvířat v zájmovém chovu
1. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I musí být označena aplikací transpondéru nebo zřetelně čitelným tetováním provedenými před 3. červencem 2011.
Nesplňuje-li transpondér uvedený v prvním pododstavci technické požadavky stanovené v příloze II, majitel nebo oprávněná osoba zajistí zařízení nezbytné pro jeho odečítání při každém ověřování označení podle čl. 22 odst. 1 a 2 a článku 26 a každé kontrole totožnosti podle článku 33 a čl. 34 odst. 1.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I musí být označena nebo popsána s přihlédnutím k charakteristickým rysům každého druhu takovým způsobem, aby byla zajištěna spojitost mezi daným zvířetem a jeho identifikačním dokladem.
S ohledem na rozmanitost druhů uvedených v části B přílohy I je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, pokud jde o druhově specifické požadavky na označování nebo popis zvířat v zájmovém chovu těchto druhů, a to s přihlédnutím k veškerým příslušným vnitrostátním požadavkům.
Článek 18
Kvalifikační předpoklady požadované pro aplikaci transpondérů zvířatům v zájmovém chovu
Pokud členský stát hodlá povolit, aby transpondéry aplikovaly jiné osoby než veterinární lékař, stanoví pravidla týkající se minimálních kvalifikačních předpokladů, které musí tyto osoby splňovat.
ODDÍL 2
Preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina
Článek 19
Preventivní zdravotní opatření a podmínky jejich uplatňování
1. V případech, kdy je na ochranu veřejného zdraví nebo zdraví zvířat v zájmovém chovu nezbytné zavést preventivní zdravotní opatření za účelem tlumení nákaz nebo infekcí jiných než vzteklina, které se mohou při přesunu těchto zvířat šířit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, pokud jde o druhově specifická preventivní zdravotní opatření zaměřená na tyto nákazy nebo infekce.
Ve zvláště závažných naléhavých případech, kdy je ohroženo veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto odstavce použije postup stanovený v článku 40.
2. Druhově specifická preventivní zdravotní opatření povolená aktem v přenesené pravomoci přijatým podle odstavce 1 musí být založena na dostatečných, spolehlivých a ověřených vědeckých informacích a uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu, která by mohla být nákazami nebo infekcemi jinými než vzteklina postižena.
3. Akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1 mohou rovněž zahrnovat:
a)
pravidla pro kategorizaci členských států nebo jejich částí podle jejich nákazového statusu a jejich systémů sledování a ohlašování některých nákaz nebo infekcí jiných než vzteklina;
b)
podmínky, které mají členské státy splňovat, aby mohly i nadále uplatňovat preventivní zdravotní opatření uvedená v odstavci 2;
c)
podmínky pro používání a zaznamenávání preventivních zdravotních opatření uvedených v odstavci 2 před uskutečněním neobchodního přesunu zvířat v zájmovém chovu;
d)
podmínky pro udělování výjimek z uplatňování preventivních zdravotních opatření uvedených v odstavci 2 za určitých specifických okolností.
Článek 20
Seznam členských států nebo jejich částí uvedených v čl. 19 odst. 3 písm. a)
Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout seznamy členských států nebo jejich částí, které jsou v souladu s pravidly kategorizace členských států nebo jejich částí podle čl. 19 odst. 3 písm. a). Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
KAPITOLA V
IDENTIFIKAČNÍ DOKLADY
ODDÍL 1
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z jednoho členského státu do jiného
Článek 21
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 6 písm. d)
1. Identifikační doklad podle čl. 6 písm. d) má formát pasu odpovídajícího vzoru, který má být přijat podle odstavce 2 tohoto článku, a obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
umístění transpondéru nebo tetování, datum aplikace nebo datum odečtení transpondéru nebo tetování, jakož i alfanumerický kód zobrazený transpondérem nebo tetováním;
b)
jméno, druh, plemeno, pohlaví, barva, datum narození uvedené majitelem a veškeré výrazné nebo rozeznatelné rysy či vlastnosti zvířete v zájmovém chovu;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil nebo vyplnil;
e)
podpis majitele;
f)
podrobnosti o očkování proti vzteklině;
g)
datum odběru vzorku krve pro sérologický test prokazující titr protilátek proti vzteklině;
h)
vyhovění veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
i)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Komise přijme prováděcí akt stanovící vzor uvedený v odstavci 1 tohoto článku, jakož i požadavky týkající se jazyků, grafické úpravy a bezpečnostních prvků pasu uvedeného v uvedeném odstavci, a pravidla nezbytná pro přechod ke vzoru tohoto pasu. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Pas uvedený v odstavci 1 je opatřen číslem, které se skládá z kódu ISO členského státu, kde byl pas vystaven, a jedinečného alfanumerického kódu.
Článek 22
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 6 písm. d)
1. Identifikační doklad uvedený v čl. 6 písm. d) vystavuje schválený veterinární lékař poté, co:
a)
ověřil, že zvíře v zájmovém chovu je označeno podle čl. 17 odst. 1;
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. a) až d) a
c)
identifikační doklad podepsal majitel.
2. Schválený veterinární lékař po ověření, že zvíře v zájmovém chovu je označeno v souladu s čl. 17 odst. 1, vyplní do příslušných kolonek identifikačního dokladu údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. d), f), g) a h), a tím potvrdí splnění podmínek stanovených v čl. 6 písm. b) a c) a tam, kde je to relevantní, v čl. 27 písm. b) bodě ii).
Bez ohledu na první pododstavec může údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. h) vyplnit jiný než schválený veterinární lékař, pokud to umožňuje akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 19 odst. 1.
3. Schválený veterinární lékař, který identifikační doklad vystavil, uchovává záznamy týkající se údajů uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) až c) a v čl. 21 odst. 3 minimálně po dobu, kterou stanoví příslušný orgán a která nesmí být kratší než tři roky.
4. V případě potřeby může být splnění podmínek uvedených v odstavci 2 tohoto článku zaznamenáno ve více než jednom identifikačním dokladu ve formátu stanoveném v čl. 21 odst. 1.
Článek 23
Distribuce tiskopisů identifikačních dokladů
1. Příslušné orgány zajistí, aby tiskopisy identifikačních dokladů byly distribuovány pouze schváleným veterinárním lékařům a aby u jejich jména a kontaktních údajů byl uveden odkaz na číslo stanovené v čl. 21 odst. 3.
2. Záznamy uvedené v odstavci 1 se uchovávají minimálně po dobu, kterou stanoví příslušný orgán a která nesmí být kratší než tři roky.
Článek 24
Výjimka z formátu identifikačního dokladu podle čl. 21 odst. 1
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 členské státy povolí, aby byla zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v souladu s článkem 26, v rámci neobchodního přesunu přemístěna z jednoho členského státu do jiného.
2. V případě potřeby se soulad s požadavky podle čl. 6 písm. c) zaznamená v identifikačním dokladu uvedeném v odstavci 1 až po dokončení kontrol stanovených v čl. 34 odst. 1.
ODDÍL 2
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z určitého území nebo třetí země do členského státu
Článek 25
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e)
1. Identifikační doklad podle čl. 10 odst. 1 písm. e) má formát veterinárního osvědčení odpovídajícího vzoru, který má být přijat podle odstavce 2 tohoto článku, a obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
umístění transpondéru nebo tetování, datum aplikace nebo datum odečtení transpondéru nebo tetování, jakož i alfanumerický kód zobrazený transpondérem nebo tetováním;
b)
druh, plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva zvířete;
c)
jedinečné referenční číslo osvědčení;
d)
jméno a kontaktní údaje majitele nebo oprávněné osoby;
e)
jméno, kontaktní údaje a podpis úředního nebo schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil;
f)
podrobnosti o očkování proti vzteklině;
g)
datum odběru vzorku krve pro sérologický test prokazující titr protilátek proti vzteklině;
h)
vyhovění veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
i)
jméno a podpis zástupce schvalujícího příslušného orgánu;
j)
jméno, podpis a kontaktní údaje zástupce příslušného orgánu provádějícího kontroly podle článku 34 a datum těchto kontrol;
k)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Komise přijme prováděcí akt stanovící vzor zmíněný v odstavci 1 tohoto článku, jakož i požadavky na jazyky, grafickou úpravu a platnost veterinárního osvědčení uvedeného v uvedeném odstavci. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Součástí identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e) je písemné prohlášení podepsané majitelem nebo oprávněnou osobou potvrzující, že zvíře v zájmovém chovu je přemisťováno do Unie v rámci neobchodního přesunu.
Článek 26
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e)
Identifikační doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. e) vystavuje na základě podpůrných dokumentů buď úřední veterinární lékař území nebo třetí země, z nichž je zvíře v zájmovém chovu odesíláno, nebo schválený veterinární lékař, a následně jej schvaluje příslušný orgán území nebo třetí země odeslání poté, co veterinární lékař vystavující doklad:
a)
ověřil, že toto zvíře je označeno podle čl. 17 odst. 1; a
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 25 odst. 1 písm. a) až h), a tím potvrdil splnění podmínek stanovených v čl. 10 odst. 1 písm. a) a tam, kde je to relevantní, v čl. 10 odst. 1 písm. b), c) a d).
Článek 27
Odchylka od formátu identifikačního dokladu podle čl. 25 odst. 1
Odchylně od čl. 25 odst. 1 členské státy povolí neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v souladu s článkem 22, na své území, pokud:
a)
byl daný identifikační doklad vystaven na jednom z území nebo třetích zemí uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo
b)
tato zvířata v zájmovém chovu vstupují do členského státu po přesunu z členského státu na určité území nebo do třetí země nebo po tranzitu z členského státu přes toto území nebo třetí zemi a identifikační doklad vyplnil a vystavil schválený veterinární lékař, který potvrdil, že tato zvířata před opuštěním Unie byla:
i)
očkována proti vzteklině v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) a
ii)
podrobena sérologickému testu prokazujícímu titr ochranných protilátek proti vzteklině stanovenému v čl. 10 odst. 1 písm. c), kromě případů, na které se vztahuje výjimka stanovená v článku 12.
ODDÍL 3
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jednoho členského státu do jiného
Článek 28
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c)
1. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout vzor identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c), který obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
charakteristika označení nebo popis zvířete v zájmovém chovu, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 2;
b)
druh zvířete v zájmovém chovu a případně jeho plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil nebo vyplnil;
e)
podpis majitele;
f)
podrobné údaje o všech preventivních zdravotních opatřeních proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
g)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Prováděcí akt uvedený v odstavci 1 tohoto článku stanoví rovněž požadavky na identifikační doklad uvedený ve zmíněném odstavci, pokud jde o jazyky, grafickou úpravu, platnost nebo bezpečnostní prvky. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 29
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c)
1. Identifikační doklad uvedený v čl. 9 odst. 2 písm. c) vystaví schválený veterinární lékař poté, co:
a)
ověřil, že zvíře v zájmovém chovu je označeno nebo popsáno podle čl. 17 odst. 2;
b)
do příslušných kolonek řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 28 odst. 1 písm. a) až d) a
c)
identifikační doklad podepsal majitel.
2. Schválený veterinární lékař po ověření, že zvíře v zájmovém chovu je označeno nebo popsáno v souladu s čl. 17 odst. 2, vyplní do příslušných kolonek identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c) údaje uvedené v čl. 28 odst. 1 písm. d) a f), a tím potvrdí splnění podmínek stanovených v čl. 9 odst. 2, je-li to relevantní.
ODDÍL 4
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z určitého území nebo třetí země do členského státu
Článek 30
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c)
1. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout vzor identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c), který obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
charakteristika označení nebo popis zvířete v zájmovém chovu, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 2;
b)
druh zvířete v zájmovém chovu a případně jeho plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele nebo oprávněné osoby;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis úředního nebo schváleného veterinárního lékaře, který doklad vystavil;
e)
jedinečné referenční číslo osvědčení;
f)
podrobné údaje o všech preventivních zdravotních opatřeních proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
g)
jméno a podpis zástupce schvalujícího příslušného orgánu;
h)
jméno, podpis a kontaktní údaje zástupce příslušného orgánu provádějícího kontroly podle článku 34 a datum těchto kontrol;
i)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Prováděcí akt uvedený v odstavci 1 tohoto článku stanoví rovněž požadavky na identifikační doklad uvedený ve zmíněném odstavci, pokud jde o jazyky, grafickou úpravu a platnost. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Součástí identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c) je písemné prohlášení podepsané majitelem nebo oprávněnou osobou potvrzující, že zvíře v zájmovém chovu je přemisťováno do Unie v rámci neobchodního přesunu.
Článek 31
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c)
Identifikační doklad uvedený v čl. 14 odst. 2 písm. c) vystavuje na základě podpůrných dokumentů buď úřední veterinární lékař území nebo třetí země, z níž je zvíře v zájmovém chovu odesíláno, nebo schválený veterinární lékař, a následně jej schvaluje příslušný orgán území nebo třetí země odeslání poté, co veterinární lékař vystavující doklad:
a)
ověřil, že toto zvíře je označeno nebo popsáno podle čl. 17 odst. 2; a
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 30 odst. 1 písm. a) až f), a tím potvrdil splnění podmínek stanovených v čl. 14 odst. 2 písm. a) a b), je-li to relevantní.
KAPITOLA VI
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Výjimka pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu do členských států
Článek 32
Výjimka z podmínek stanovených v článcích 6, 9, 10 a 14
1. Odchylně od podmínek stanovených v článcích 6, 9, 10 a 14 mohou členské státy ve výjimečných situacích povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu přemístěna zvířata v zájmovém chovu, která nesplňují podmínky stanovené v uvedených článcích, za předpokladu, že:
a)
majitel podal žádost o povolení předem a členský stát určení toto povolení udělil;
b)
tato zvířata budou v izolaci pod úředním dohledem po dobu nezbytnou pro splnění těchto podmínek a nepřevyšující šest měsíců:
i)
v místě schváleném příslušným orgánem a
ii)
v souladu s podmínkami stanovenými v povolení.
2. Povolení uvedené v odst. 1 písm. a) může obsahovat oprávnění k tranzitu přes jiný členský stát za předpokladu, že členský stát tranzitu předem udělil členskému státu určení souhlas.
ODDÍL 2
Obecné podmínky týkající se souladu
Článek 33
Kontroly dokladů a totožnosti prováděné u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a článku 15 do členského státu
1. Aniž je dotčen článek 16, a k ověření souladu s kapitolou II provádějí členské státy nediskriminačním způsobem kontroly dokladů a totožnosti u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z jiného členského státu nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15 na své území.
2. Během neobchodního přesunu zvířete v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15 do členského státu majitel nebo oprávněná osoba na žádost příslušného orgánu odpovědného za kontroly stanovené v odstavci 1 tohoto článku:
a)
předloží identifikační doklad tohoto zvířete požadovaný podle tohoto nařízení, který prokazuje soulad s požadavky na takový přesun, a
b)
umožní, aby tyto kontroly byly u tohoto zvířete provedeny.
Článek 34
Kontroly dokladů a totožnosti prováděné u neobchodních přesunů z území nebo třetích zemí jiných než uvedených na seznamech podle čl. 13 odst. 1 nebo článku 15
1. K ověření souladu s kapitolou III provádí příslušný orgán členského státu v místě vstupu kontrolu dokladů a totožnosti u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z území nebo třetích zemí jiných než těch, jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15, do tohoto členského státu.
2. Majitel nebo oprávněná osoba se při vstupu z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15, do členského státu obrátí na příslušný orgán přítomný v místě vstupu za účelem kontrol uvedených v odstavci 1 a:
a)
předloží identifikační doklad zvířete v zájmovém chovu vyžadovaný podle tohoto nařízení, který prokazuje soulad s podmínkami pro takový přesun; a
b)
umožní, aby tyto kontroly byly u zvířete v zájmovém chovu provedeny.
3. Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam míst vstupu.
4. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán, který pověřily prováděním kontrol uvedených v odstavci 1:
a)
byl plně informován o pravidlech stanovených v kapitole III a aby jeho úředníci byli dostatečně zaškoleni k jejich uplatňování;
b)
vedl záznamy o celkovém počtu provedených kontrol a o případech nesplnění podmínek zjištěných během těchto kontrol a
c)
zaznamenával provedené kontroly do příslušné kolonky identifikačního dokladu, pokud je takový záznam nezbytný pro účely neobchodního přesunu do jiných členských států, jak je stanoveno v čl. 24 odst. 1.
Článek 35
Opatření v případech nesplnění podmínek zjištěných během kontrol stanovených v článcích 33 a 34
1. Pokud kontroly uvedené v článcích 33 a 34 odhalí, že zvíře v zájmovém chovu nesplňuje podmínky stanovené v kapitolách II nebo III, rozhodne příslušný orgán po konzultaci s úředním veterinárním lékařem a v případě potřeby také s majitelem nebo oprávněnou osobou, že:
a)
zvíře odešle zpět do země nebo na území, z něhož bylo odesláno;
b)
zvíře izoluje pod úřední kontrolou po dobu nezbytnou pro dosažení souladu s podmínkami stanovenými v kapitolách II nebo III nebo
c)
v krajním případě, pokud navrácení zvířete není možné nebo jeho izolace není z praktických důvodů proveditelná, usmrtí je v souladu s příslušnými vnitrostátními pravidly týkajícími se ochrany zvířat v zájmovém chovu při usmrcování.
2. Pokud příslušný orgán neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu do Unie zamítne, jsou tato zvířata izolována pod úřední kontrolou do doby buď:
a)
jejich návratu do země nebo území, z něhož byla odeslána nebo
b)
přijetí jakéhokoliv jiného správního rozhodnutí o těchto zvířatech.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 se provádějí na náklady majitele a majitel ani oprávněná osoba nemají nárok na finanční odškodnění.
Článek 36
Ochranná opatření
1. Pokud se v členském státě, na určitém území nebo v třetí zemi vyskytne nebo rozšíří vzteklina nebo nákaza či infekce jiná než vzteklina, která by mohla vážně ohrozit veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v závislosti na závažnosti situace neprodleně přijmout prostřednictvím prováděcího aktu některé z těchto opatření:
a)
pozastavit neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu nebo jejich tranzit z celého území nebo z části území členského státu nebo z dotčeného území či třetí země;
b)
stanovit zvláštní podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z celého území nebo z části území členského státu nebo z dotčeného území či třetí země.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, kdy je třeba omezit nebo odstranit vážné riziko pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Článek 37
Informační povinnosti
1. Členské státy poskytnou veřejnosti jasné a snadno dostupné informace o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidlech pro kontrolu dodržování uvedených podmínek při těchto přesunech, jak jsou stanoveny v tomto nařízení.
2. Informace podle odstavce 1 se týkají zejména:
a)
kvalifikačních předpokladů, jež musí splňovat osoby aplikující transpondér podle článku 18;
b)
povolování výjimky z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I podle článků 7 a 11;
c)
podmínek pro vstup zvířat v zájmovém chovu na území členských států přemisťovaných v rámci neobchodního přesunu,
i)
která nesplňují podmínky článku 6, 9, 10 nebo 14,
ii)
která pocházejí z určitých zemí a území za podmínek stanovených jejich vnitrostátními pravidly podle článku 16;
d)
seznamu míst vstupu vypracovaného podle čl. 34 odst. 3, včetně uvedení příslušného orgánu pověřeného prováděním kontrol podle čl. 34 odst. 4;
e)
podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I na území členských států, které stanoví jejich vnitrostátní pravidla podle čl. 9 odst. 3 a čl. 14 odst. 3;
f)
informací o očkovacích látkách proti vzteklině, kterým příslušný orgán členských států udělil registraci, jak je uvedeno v bodě 1 písm. b) přílohy III, a zejména o příslušném očkovacím protokolu.
3. Členské státy vytvoří internetové stránky, na nichž uvedou informace podle odstavce 1, a jejich internetovou adresu sdělí Komisi.
4. Komise je členským státům nápomocna při zprostředkovávání těchto informací veřejnosti tím, že na své internetové stránce uvede:
a)
odkazy na internetové informační stránky členských států a
b)
informace uvedené v odst. 2 písm. b), d) a e) tohoto článku a informace zpřístupněné veřejnosti v souladu s čl. 2 odst. 2 písm. b) případně v dalších jazycích.
ODDÍL 3
Procesní ustanovení
Článek 38
Změny příloh
1. Za účelem zohlednění technického pokroku, vědeckého vývoje a ochrany veřejného zdraví nebo zdraví zvířat v zájmovém chovu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39 měnící přílohy II až IV.
Článek 39
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhém pododstavci, čl. 19 odst. 1 prvním pododstavci a článku 38 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 28. června 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhém pododstavci, čl. 19 odst. 1 prvním pododstavci a článku 38 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhého pododstavce, čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce a článku 38 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 40
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 39 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 41
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, zřízený článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (19). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 42
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy Komisi neprodleně oznámí takto stanovené sankce a všechny následné změny těchto ustanovení.
KAPITOLA VII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 43
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 998/2003 se zrušuje s výjimkou oddílu 2 části B přílohy II, který zůstává v platnosti až do vstupu prováděcího aktu přijatého podle čl. 13 odst. 1 tohoto nařízení v platnost, a části C přílohy II, která zůstává v platnosti až do vstupu prováděcího aktu přijatého podle čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení v platnost.
Odkazy v tomto nařízení na seznam obsažený v prováděcích aktech přijatých podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 se do vstupu uvedených prováděcích aktů v platnost považují za odkazy na seznamy třetích zemí a území obsažené - ve vztahu k čl. 13 odst. 1 - v oddíle 2 části B přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003 a - ve vztahu k čl. 13 odst. 2 - v části C přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
3. Zrušením nařízení (ES) č. 998/2003 není dotčena skutečnost, že nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1152/2011 ze dne 14. července 2011, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003, pokud jde o preventivní zdravotní opatření pro tlumení infekce Echinococcus multilocularis u psů (20), jež bylo přijato na základě čl. 5 odst. 1 druhého pododstavce uvedeného nařízení, zůstává v platnosti.
Článek 44
Přechodná opatření týkající se identifikačních dokladů
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 je identifikační doklad uvedený v čl. 6 písm. d) považován za vyhovující tomuto nařízení, pokud byl:
a)
vyhotoven v souladu se vzorovým pasem zavedeným rozhodnutím 2003/803/ES; a
b)
vystaven před 29. prosincem 2014.
2. Odchylně od čl. 25 odst. 1 a čl. 27 písm. a) je identifikační doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. e) považován za vyhovující tomuto nařízení, pokud byl:
a)
vyhotoven v souladu se vzorovým osvědčením uvedeným v příloze II rozhodnutí 2011/874/EU nebo případně se vzorovým pasem zavedeným rozhodnutím 2003/803/ES a
b)
vystaven před 29. prosincem 2014.
Článek 45
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 29. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. června 2013.