KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 886/2013
af 15. maj 2013
om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU hvad angår data og procedurer for vederlagsfri tilrådighedsstillelse, om muligt, af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU af 7. juli 2010 om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer (1), særlig artikel 3, litra c), og artikel 6, stk. 1,
efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 3, litra c), i direktiv 2010/40/EU fastslår, at data og procedurer for vederlagsfri tilrådighedsstillelse, når dette er muligt, af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation er en prioriteret foranstaltning.
(2)
I henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 2010/40/EU skal Kommissionen vedtage delegerede retsakter om de nødvendige specifikationer til sikring af kompatibilitet, interoperabilitet og kontinuitet med henblik på indførelse og praktisk anvendelse af intelligente transportsystemer (ITS) i henhold til de prioriterede foranstaltninger.
(3)
I meddelelsen »På vej mod et europæisk trafiksikkerhedsområde: politiske retningslinjer for trafiksikkerheden for 2011-2020« (2) erkendes det, at »Intelligente transportsystemer har potentiale til at spille en betydelig rolle for forbedring af trafiksikkerheden, f.eks. gennem indførelse af systemer til detektion af hændelser og overvågning af trafikken, som vil kunne give realtidsinformation til trafikanterne«.
(4)
Hvad angår levering af informationstjenester fastsætter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17. november 2003 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (3) et minimum af regler for videreanvendelse af den offentlige sektors informationer i Unionen og opfordrer medlemsstaterne til at bevæge sig ud over minimumsreglerne og vedtage politikker, der muliggør en bred anvendelse af de informationer, som offentlige myndigheder råder over.
(5)
Gennemførelse og anvendelse af ITS-applikationer og -tjenester indebærer behandling af personoplysninger, som skal foretages i overensstemmelse med EU-lovgivningen, således som den især er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (5). Derfor bør principperne om formålsbegrænsning og dataminimering gælde for ITS-applikationer og -tjenester.
(6)
For at opnå kompatibilitet, interoperabilitet og kontinuitet er det nødvendigt at stille minimumskrav til trafiksikkerhedstjenester. Disse krav bør vedrøre fastlæggelse og anvendelse af en standardiseret liste over sikkerhedsrelaterede trafikhændelser eller forhold, som bør meddeles brugerne, såvel som indholdet af den information, der stilles til rådighed for brugerne. Hvis brugerne modtager oplysninger fra en række forskellige kanaler, som kontrolleres af offentlige og/eller private vejoperatører, tjenesteudbydere og radiostationer, der sender trafikinformation, bør disse oplysninger ikke være indbyrdes modstridende og bør derfor bestå af de samme elementer og være baseret på samme beskrivelse af den pågældende hændelse eller de pågældende forhold.
(7)
Trafiksikkerhedsdata er afgørende for tilrådighedsstillelse af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation. Disse data indsamles og opbevares af offentlige og/eller private operatører og tjenesteudbydere. For at dataene let kan udveksles og videreanvendes til tilrådighedsstillelse af informationstjenester, bør offentlige og/eller private operatører og tjenesteudbydere gøre dem tilgængelige via individuelle adgangspunkter eller sikre, at de er tilgængelige via nationale adgangspunkter, som etableres og forvaltes af medlemsstaterne. Disse nationale adgangspunkter kan have form af arkiver, registre, webportaler eller lignende.
(8)
Tilgængeliggørelse af trafiksikkerhedsdata skal ske i overensstemmelse med kravene om databeskyttelse (f.eks. anonymisering af personoplysninger). Hvis informationstjenesten skal være baseret på dataindsamling, herunder geografisk lokalisering, fra slutbrugerne selv eller - i fremtiden - via systemer, der samarbejder, skal slutbrugerne informeres fuldt ud om, at sådanne data indsamles, hvordan de indsamles, muligheden for sporing, samt hvor længe dataene bliver opbevaret. Offentlige og/eller private vejoperatører, tjenesteudbydere og bilindustrien skal træffe de nødvendige tekniske foranstaltninger for at sikre, at de data, de modtager fra slutbrugerne og deres køretøjer, anonymiseres.
(9)
For de medlemsstater, hvor der allerede stilles en form for trafiksikkerhedsinformation til rådighed, bør det være muligt at fortsætte med at anvende de eksisterende metoder, for så vidt at disse er forenelige med kravene i denne forordning. For at maksimere de positive virkninger ved informationstjenesterne om vejsikkerhed og trafikforhold, dvs. nedbringe antallet af trafikulykker og dræbte i Unionen, bør tilrådighedsstillelsen af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation være kompatibel, interoperabel og kontinuerlig i alle medlemsstater, ligesom den skal holde et vist kvalitetsniveau og, om muligt, være vederlagsfri for alle slutbrugere.
(10)
For at alle medlemsstater kan udvikle en harmoniseret og gnidningsfri tilgang til tilrådighedsstillelse af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation i hele Unionen, er det relevant at fastsætte krav, der skal gælde i hele Unionen for tilrådighedsstillelse af enhver form for tjeneste til levering af et minimum af generel trafikinformation. Medlemsstaterne kan forlade sig på eksisterende tekniske løsninger og åbne standarder, som de europæiske og internationale standardiseringsorganisationer har udarbejdet for at sikre interoperabilitet og kontinuitet i tilrådighedsstillelsen af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation i Unionen.
(11)
For at sikre, at tilrådighedsstillelsen af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation er både pålidelig og umagen værd, skal der holdes et vist kvalitetsniveau. Medlemsstaterne bør arbejde videre og udveksle erfaringer med fastsættelse af relevante kvalitetskriterier, metoder til kvalitetsmåling og -kontrol og kvalitetsmål for hver type vejsikkerhedsrelateret hændelse eller forhold, vejnet og/eller driftsmiljøer. Medlemsstaterne bør videreformidle deres viden og bedste praksis ved at underrette Kommissionen om resultaterne af deres analyser og erfaringer på området.
(12)
Selvom et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation om muligt bør stilles til rådighed for brugerne uden vederlag, kan der være resterende omkostninger, som brugerne må afholde i form af telekommunikationsafgifter og radiolicens eller køb af udstyr, der gør det muligt at modtage informationen.
(13)
Et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation bør nå så mange slutbrugere som muligt, da det er teknisk muligt at tage højde for køretøjernes forskellige tekniske formåen, samt de distributionskanaler og modtagerenheder, der findes på markedet.
(14)
Offentlige og private vejoperatører og tjenesteudbydere bør stile mod at harmonisere præsentationen af den information, som formidles til slutbrugerne, uanset sprog. De medlemsstater, der har underskrevet Wienerkonventionen om færdselstavler og -signaler, som FN's Økonomiske og Sociale Råd nåede til enighed om den 8. november 1968, især den konsoliderede resolution om færdselstavler og -signaler, der er udarbejdet af arbejdsgruppen om færdselssikkerhed (6), bør henholde sig hertil.
(15)
På baggrund af en national vurdering skal det være muligt for medlemsstaterne at afgrænse dækningen af tjenesten til levering af et minimum af generel trafikinformation langs det transeuropæiske vejnet i deres område med det formål at fokusere på vejsektioner og områder, hvor trafik- og sikkerhedsforholdene kræver informationstjenester og berettiger den dermed forbundne investering. Eftersom der findes mange forskellige situationer og interessenter, erkendes det dog, at denne forordnings krav ikke bør gælde for byknudepunkter. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om informationstjenestens nationale afgrænsning.
(16)
Ifølge artikel 17, stk. 4, i direktiv 2010/40/EU skal Kommissionen hvert tredje år fremlægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af dette direktiv. Rapporten skal ledsages af en analyse af funktionen og gennemførelsen af direktivets artikel 5-11 og artikel 16, og skal, når det er relevant, vurdere behovet for eventuelt at ændre direktivet. Denne gennemgang skal ligeledes vurdere behovet for at ændre og/eller supplere de specifikationer, der vedtages i forbindelse med de prioriterede foranstaltninger, når det er relevant, på baggrund af den nationale gennemførelse, den teknologiske udvikling og standardiseringsfremskridtene -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter de specifikationer, der er nødvendige for at sikre kompabilitet, interoperabilitet og kontinuitet i forbindelse med indførelse og anvendelse af data og procedurer for vederlagsfri tilrådighedsstillelse for brugerne, om muligt, af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation på EU-plan i henhold til direktiv 2010/40/EU.
Forordningen gælder for tilrådighedsstillelse af tjenester til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation på det transeuropæiske vejnet.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a)
»det transeuropæiske vejnet«: vejnettet som beskrevet i afsnit 2 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 661/2010/EU (7) med undtagelse af byknudepunkter
b)
»midlertidigt glat vej«: ethvert uforudset forhold, som gør vejens overflade glat for et vist tidsrum, og som giver køretøjer et dårligere vejgreb
c)
»dyr, mennesker, hindringer, genstande på vejen«: enhver situation, hvor dyr, genstande, hindringer eller mennesker befinder sig på vejen, hvor de ikke forventes at være, så man som bilist kan blive nødt til at foretage en undvigemanøvre for at undgå dem
d)
»uafsikret ulykkesområde«: et område, hvor der er sket en ulykke, og som endnu ikke er blevet afsikret af den kompetente myndighed
e)
»kortvarigt vejarbejde«: enhver form for midlertidigt vejarbejde, som udføres på vejen eller i vejkanten, og som kun angives med få skilte pga. arbejdets kortvarige karakter
f)
»nedsat sigtbarhed«: det forhold at sigtbarheden er påvirket af omstændigheder, som nedsætter trafikanternes synsvidde og kan påvirke sikker kørsel
g)
»spøgelsesbilist«: et køretøj, som kører i den forkerte side af en vej med midteradskillelse imod de andre trafikanter
h)
»uskiltet blokering af vej«: enhver hel eller delvis blokering af en vej, som ikke er tilstrækkelig afsikret og skiltet
i)
»usædvanlige vejrforhold« usædvanlige eller alvorlige vejrforhold eller vejrforhold, som er atypiske for sæsonen, og som kan påvirke sikker kørsel
j)
»bruger af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation«: enhver juridisk eller fysisk person, som indgår i tilrådighedsstillelsen af tjenester til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation, såsom offentlige og private vejoperatører, trafikstyringspersonale, tjenesteudbydere og radiostationer, der sender trafikinformation
k)
»slutbruger«: enhver bilist, der benytter tjenester til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation
l)
»tjeneste til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation«: en trafikinformationstjeneste i realtid, som leverer et aftalt minimum af sikkerhedsrelateret indhold, og som kan tilgås ved en minimal indsats af et maksimalt antal slutbrugere
m)
»trafiksikkerhedsdata«: de data, der er nødvendige for at stille tjenesten til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation til rådighed, og som stammer fra en hvilken som helst privat eller offentlig kilde
n)
»et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation«: enhver form for uddraget, aggregeret og behandlet trafiksikkerhedsdata, som tilbydes af offentlige og/eller private operatører og/eller tjenesteudbydere til slutbrugerne via enhver form for distributionskanal
o)
»adgangspunkt«: et digitalt adgangspunkt, hvor de trafiksikkerhedsdata, som er nødvendige for at generere et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation, indsamles, formateres og gøres tilgængelige for udveksling og videreanvendelse
p)
»uden vederlag«: tilrådighedsstillelse af tjenesten til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation uden ekstra omkostninger for slutbrugerne i anvendelsessituationen.
Artikel 3
Liste over vejsikkerhedsrelaterede hændelser eller forhold
De hændelser eller forhold, som er omfattet af tjenesten til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation, omfatter mindst én af følgende kategorier:
a)
midlertidigt glat vej
b)
dyr, mennesker, hindringer, genstande på vejen
c)
uafsikret ulykkesområde
d)
kortvarigt vejarbejde
e)
nedsat sigtbarhed
f)
spøgelsesbilist
g)
uskiltet blokering af vej
h)
usædvanlige vejrforhold.
Artikel 4
Informationsindhold
1. De informationer, som formidles om vejsikkerhedsrelaterede hændelser eller forhold skal indeholde følgende elementer:
a)
hvor hændelsen eller forholdet finder sted
b)
hvilken kategori af hændelser eller forhold som nævnt i artikel 3, det drejer sig om, og, hvis det er passende, en kort beskrivelse heraf
c)
anbefalet kørselsadfærd, hvis det er hensigtsmæssigt.
2. Hvis hændelsen eller forholdet ophører, skal informationen skal trækkes tilbage, og hvis hændelsen eller forholdet ændrer sig, skal informationen tilpasses.
Artikel 5
Tilrådighedsstillelse af informationstjenesten
1. Medlemsstaterne udpeger sektioner af det transeuropæiske vejnet, hvor trafik- og sikkerhedsforholdene kræver indførelse af en tjeneste til levering af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation.
De underretter Kommissionen om disse vejsektioner.
2. Informationstjenesten skal stilles til rådighed i henhold til kravene i artikel 6-8.
Artikel 6
Detektion af hændelser eller forhold samt dataindsamling
Offentlige og private vejoperatører og/eller tjenesteudbydere etablerer eller anvender midler til at detektere hændelser eller identificere forhold og indsamler trafiksikkerhedsdata med det ene formål at stille informationstjenesten til rådighed.
Anvendelsen af disse metoder skal stemme overens med de betingelser og krav, der er fastsat i den nationale lovgivning.
Artikel 7
Tilgængelighed, udveksling og videreanvendelse af data
1. Offentlige og/eller private vejoperatører og/eller tjenesteudbydere videreformidler og udveksler de data, som de indsamler i henhold til artikel 6. Til det formål gør de disse data tilgængelige i formatet DATEX II (CEN/TS 16157) eller et andet maskinlæsbart format, som via et adgangspunkt er fuldt kompatibelt og interoperabelt med DATEX II.
2. Medlemsstaterne forvalter et nationalt adgangspunkt til dataene, jf. stk. 1, som samler de adgangspunkter, som offentlige og/eller private vejoperatører og/eller tjenesteudbydere har etableret på deres område.
3. Enhver bruger af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation har adgang til udveksling og videreanvendelse af disse data:
a)
uden forskelsbehandling
b)
inden for Unionen, uanset hvilken medlemsstat vedkommende er etableret i
c)
i overensstemmelse med de adgangsrettigheder og procedurer, som er fastlagt i direktiv 2003/98/EF
d)
inden for en tidsramme, som sikrer rettidig levering af informationstjenesten
e)
via det nationale adgangspunkt.
4. Offentlige og private vejoperatører og tjenesteudbydere sikrer rettidig ajourføring og kvaliteten af de data, som gøres tilgængelige via deres adgangspunkt.
Artikel 8
Formidling af information
1. Offentlige vejoperatører, tjenesteudbydere og radiostationer, som sender trafikinformation, stiller et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation til rådighed for slutbrugerne, før enhver anden form for ikke-sikkerhedsrelateret trafikinformation stilles til rådighed.
2. Informationstjenesten skal opfylde følgende betingelser:
a)
Den stilles til rådighed på en sådan vis, at den kan nå flest muligt slutbrugere, som er berørt af den pågældende hændelse eller forhold nævnt i artikel 3
b)
Den stilles til rådighed af offentlige og/eller private vejoperatører og/eller tjenesteudbydere og/eller radiostationer, som leverer trafikinformation, om muligt uden vederlag for slutbrugerne.
3. Offentlige og private vejoperatører og tjenesteudbydere samarbejder for at harmonisere præsentationen af den information, som stilles til rådighed for slutbrugerne.
De informerer slutbrugerne om eksistensen af informationstjenesten og dens dækning.
Artikel 9
Vurdering af overholdelsen af kravene
1. Medlemsstaterne udpeger et neutralt og uafhængigt nationalt organ, som har kompetence til at vurdere, hvorvidt kravene i artikel 3-8 er opfyldt af de offentlige og private vejoperatører og tjenesteudbydere og de radiostationer, som sender trafikinformation. To eller flere medlemsstater kan udpege ét fælles organ, som har kompetence til at vurdere, hvorvidt kravene opfyldes på deres områder.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de udpegede nationale organer.
2. Offentlige og private vejoperatører, tjenesteudbydere og radiostationer, som sender trafikinformation, stiller deres identifikationsoplysninger og en beskrivelse af den tjeneste, som de udbyder, til rådighed for de udpegede nationale organer og fremlægger en erklæring om, at de overholder kravene i artikel 3-8.
Erklæringen skal indeholde følgende elementer, hvor det er relevant:
a)
de vejsikkerhedsrelaterede kategorier og det vejnet, som er omfattet af informationstjenesten
b)
information om adgangspunktet for trafiksikkerhedsdata og betingelserne for anvendelse heraf
c)
formatet på de trafiksikkerhedsdata, som er tilgængelige via adgangspunktet
d)
hvilke midler der anvendes til at formidle informationerne til slutbrugerne.
Offentlige og private vejoperatører, tjenesteudbydere og radiostationer, som sender trafikinformation, ajourfører straks deres erklæringer om overholdelse af kravene, hvis der sker ændringer i tilrådighedstillelsen af tjenesten.
3. De udpegede nationale organer foretager stikprøvekontrol blandt en række offentlige og private vejoperatører, tjenesteudbydere og radiostationer, som sender trafikinformation, for at sikre, at erklæringerne er korrekte, og anmoder om bevis for, at kravene i artikel 3-8 overholdes.
De udpegede nationale organer underretter hvert år de nationale myndigheder om de indgivne erklæringer og resultaterne af deres stikprøvekontrol.
Artikel 10
Opfølgning
1. Medlemsstaterne underretter senest 12 måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen om følgende:
a)
det nationale organ, som er udpeget til at vurdere overholdelsen af kravene i artikel 3-8
b)
en beskrivelse af de eksisterende eller planlagte nationale adgangspunkter.
2. Senest 12 måneder efter denne forordnings ikrafttræden og hvert kalenderår herefter underretter medlemsstaterne Kommissionen om følgende:
a)
de fremskridt, der er gjort i gennemførelsen af informationstjenesten, herunder de kriterier, som bruges til at fastsætte kvalitetsniveauet, og de metoder, der anvendes til at kontrollere kvaliteten
b)
resultaterne af vurderingen af, hvorvidt kravene i artikel 3-8 overholdes
c)
om relevant, en beskrivelse af ændringer af det nationale adgangspunkt.
Artikel 11
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. oktober 2013. Med hensyn til de informationstjenester, som allerede er indført på datoen for denne forordnings ikrafttræden, anvendes den imidlertid fra 1. oktober 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2013.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 886/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o údaje a postupy pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům, pokud možno bezplatně
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (1), a zejména na čl. 3 písm. c) a čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 3 písm. c) směrnice 2010/40/EU určuje jako prioritní akci údaje a postupy pro, je-li to možné, poskytování bezplatných minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům.
(2)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise přijala specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti, pokud jde o zavádění a provozní využití inteligentních dopravních systémů (ITS) v případě prioritních akcí.
(3)
Sdělení „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ (2) uznává, že ITS „mají potenciál hrát významnou roli ve zvýšení bezpečnosti provozu, například pomocí zavedení systémů detekce dopravních nehod a dohledu nad silničním provozem, které jsou schopny poskytovat účastníkům silničního provozu informace v reálném čase“.
(4)
V souvislosti s poskytováním informačních služeb směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (3) stanoví minimální pravidla pro opakované použití informací veřejného sektoru v Unii a vybízí členské státy, aby šly za hranice těchto minimálních pravidel a přijaly politiky umožňující široké využívání informací nebo údajů v držení subjektů veřejného sektoru.
(5)
Zavádění a používání aplikací a služeb ITS zahrnuje zpracování osobních údajů, jež by mělo probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoveno zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (5). Proto by na aplikace a služby ITS měly být použity zásady omezení účelu a minimalizace údajů.
(6)
Pro dosažení kompatibility, interoperability a návaznosti je nutné definovat minimální požadavky na služby univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Tyto požadavky by se měly vztahovat na určení a používání standardizovaného seznamu událostí nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, které mají být sdělovány koncovým uživatelům, jakož i na obsah informací poskytovaných koncovým uživatelům. Pokud koncoví uživatelé získávají informace z různých komunikačních kanálů pod kontrolou veřejných a/nebo soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, tyto informace by si neměly odporovat, a měly by proto sestávat ze stejných prvků a měly by být založeny na totožném popisu dotyčné události nebo podmínek.
(7)
Údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu jsou nezbytné k poskytování minimálních univerzálních dopravních informací souvisejících s bezpečností silničního provozu. Jsou shromažďovány a ukládány veřejnými a/nebo soukromými subjekty a poskytovateli služeb. Aby tyto údaje byly snadno k dispozici pro výměnu a opětovné použití pro účely poskytování informačních služeb, měli by je veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zpřístupnit prostřednictvím individuálních přístupových míst nebo zajistit, aby byly přístupné prostřednictvím vnitrostátních přístupových míst zřízených a spravovaných členskými státy. Tyto vnitrostátní přístupové body mohou mít podobu depozitáře, registru, internetového portálu, nebo podobnou.
(8)
Tyto údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by měly být přístupné v souladu s požadavky na ochranu údajů (např. anonymizace osobních údajů). Pokud má informační služba využívat shromažďování údajů, včetně zjišťování polohy, od samotných koncových uživatelů nebo v budoucnosti prostřednictvím kooperativních systémů, měli by být koncoví uživatelé jasně informováni o shromažďování těchto údajů, mechanismech sběru údajů a potenciálním sledování a o období, po které jsou tyto údaje uchovávány. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a automobilový průmysl by měli zavést vhodná technická opatření k zajištění anonymity údajů získaných od koncových uživatelů nebo z jejich vozidel.
(9)
Členským státům, které na svém území již poskytují určitou formu informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, by mělo být umožněno v tom pokračovat s využitím jejich stávajících metod, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení. Aby se maximalizoval příznivý dopad poskytování informačních služeb o bezpečnosti silničního provozu a dopravních podmínkách v podobě snižování počtu dopravních nehod a úmrtí v Unii, mělo by být poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu mezi členskými státy kompatibilní, interoperabilní a návazné, se zachováním minimální úrovně kvality a je-li to možné, bezplatné pro všechny koncové uživatele.
(10)
Aby všechny členské státy vypracovaly v celé Unii harmonizovaný a bezproblémový přístup k poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, je důležité definovat pro celou Unii požadavky, jež by se vztahovaly na poskytování veškerých služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Členské státy mohou pro zajištění interoperability a návaznosti poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v Unii využívat existující technická řešení a otevřené standardy stanovené evropskými a mezinárodními normalizačními organizacemi.
(11)
Aby se zajistilo, že poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu je spolehlivé a užitečné, mělo by být dosaženo minimální úrovně kvality. Členské státy by měly dále spolupracovat a sdílet své zkušenosti ohledně definice relevantních kritérií kvality, metod měření a sledování kvality a kvalitativních cílů pro každý druh události nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, silniční sítě a/nebo provozního prostředí. Členské státy by měly sdílet své znalosti a osvědčené postupy tím, že budou Komisi sdělovat výsledky svých analýz a zkušeností týkajících se tohoto tématu.
(12)
Přestože by minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu měly být, je-li to možné, jako univerzální služba poskytovány koncovým uživatelům bezplatně, mohou tito uživatelé nést ostatní náklady spojené s telekomunikačními nebo rozhlasovými poplatky nebo s nákupem vybavení umožňujícího příjem uvedených informací.
(13)
Minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by se měly dostat k co největšímu počtu koncových uživatelů, jak je technicky proveditelné s ohledem na různé technické schopnosti vozidel, komunikačních kanálů a přijímacích zařízení dostupných na trhu.
(14)
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb by měli usilovat o harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům nezávisle na jejich jazyce. Pokud ji členské státy podepsaly, měly by vycházet z Vídeňské úmluvy o silničních značkách a signálech z roku 1968, na níž se Hospodářská a sociální rada Organizace spojených národů dohodla dne 8. listopadu 1968, zejména z Konsolidované rezoluce o dopravních značkách a signálech, kterou vypracovala pracovní skupina pro bezpečnost silniční dopravy (6).
(15)
Na základě vnitrostátního hodnocení by měly být členské státy schopny vymezit rozsah minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v rámci transevropské silniční sítě na svém území a zaměřit se na silniční úseky a oblasti, kde dopravní a bezpečnostní podmínky vyžadují poskytování informačních služeb a odůvodňují související investice. Uznává se nicméně, že by se vzhledem k různým situacím a zúčastněným stranám požadavky tohoto nařízení neměly vztahovat na městské uzly. Členské státy by měly Komisi oznámit vnitrostátní vymezení informační služby.
(16)
Ustanovení čl. 17 odst. 4 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise každé tři roky předkládala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku dosaženém při provádění uvedené směrnice. Ke zprávě by měla být připojena analýza fungování a provádění článků 5 až 11 a článku 16, a mělo by se vyhodnotit, zda je třeba směrnici upravit. Tento přezkum by měl rovněž posoudit nutnost změnit a/nebo doplnit specifikace přijaté pro prioritní opatření, je-li to na místě, s ohledem na jejich vnitrostátní zavádění, technologický vývoj a pokrok ve standardizaci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a rozsah působnosti
Toto nařízení stanoví specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti pro zavádění a provozní využití údajů a postupů pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům na úrovni Unie, pokud možno bezplatně, v souladu se směrnicí 2010/40/EU.
Použije se na poskytování služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu na transevropské silniční síti.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„transevropskou silniční sítí“ se rozumí silniční síť podle definice v části 2 přílohy I rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 661/2010/EU (7), s výjimkou městských uzlů;
b)
„dočasně kluzkou vozovkou“ se rozumí jakékoli nepředvídané podmínky povrchu vozovky, v důsledku čehož je vozovka po určitou dobu kluzká a vozidla na ní mají nízkou přilnavost;
c)
„zvířaty, osobami, překážkami, předměty na vozovce“ se rozumí jakákoli situace, kdy se zvířata, předměty, překážky nebo osoby neočekávaně nacházejí na vozovce, takže může být nutný nouzový manévr k vyhnutí;
d)
„nezajištěným místem nehody“ se rozumí oblast, v níž došlo k nehodě a která dosud nebyla zajištěna příslušným orgánem;
e)
„krátkodobými pracemi na silnici“ se rozumí dočasné práce na silnici prováděné na vozovce nebo na okraji silnice, jež jsou vzhledem ke své krátkodobé povaze jen minimálně označeny;
f)
„sníženou viditelností“ se rozumí viditelnost ovlivněná podmínkami, které omezují dohled řidičů a které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
g)
„vozidlem v protisměru“ se rozumí vozidlo jedoucí na nesprávné straně vozovky s oddělenými jízdními pruhy v každém směru proti správně jedoucím vozidlům;
h)
„nezajištěnou zablokovanou silnicí“ se rozumí částečné nebo úplné zablokování silnice, které není odpovídajícím způsobem zabezpečeno a označeno;
i)
„mimořádnými povětrnostními podmínkami“ se rozumí neobvyklé, drsné nebo pro dané období netypické povětrnostní podmínky, které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
j)
„uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakákoli právnická nebo fyzická osoba, která se účastní poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, například veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, pracovníci řízení dopravního provozu, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu;
k)
„koncovým uživatelem“ se rozumí kterýkoli řidič, jenž využívá službu minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu;
l)
„službou minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí služba informací o dopravním provozu, která v reálném čase poskytuje dohodnutý minimální obsah související s bezpečností silničního provozu a která je s minimálním úsilím dostupná pro maximální možný počet koncových uživatelů;
m)
„údaji o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí údaje nezbytné pro poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, jež jsou shromažďovány prostřednictvím jakéhokoli soukromého či veřejného zdroje;
n)
„minimálními univerzálními informacemi o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakékoli extrahované, souhrnné a zpracované údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu nabízené veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb koncovým uživatelům prostřednictvím jakýchkoli komunikačních kanálů;
o)
„přístupovým místem“ se rozumí digitální přístupové místo, v němž se údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, jež jsou nezbytné pro vytvoření minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, shromažďují, formátují a zpřístupňují pro výměnu a opětovné použití;
p)
pojmem „bezplatně“ se rozumí poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v místě použití bez jakýchkoli dodatečných nákladů pro koncové uživatele.
Článek 3
Seznam událostí a podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu
Události nebo podmínky zahrnuté ve službě minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu sestávají alespoň z jedné z těchto kategorií:
a)
dočasně kluzká vozovka;
b)
zvířata, osoby, překážky, předměty na vozovce;
c)
nezajištěné místo nehody;
d)
krátkodobé práce na silnici;
e)
snížená viditelnost;
f)
vozidlo v protisměru;
g)
nezajištěná zablokovaná silnice;
h)
mimořádné povětrnostní podmínky.
Článek 4
Obsah informací
1. Informace poskytované o událostech nebo podmínkách týkajících se bezpečnosti silničního provozu musí obsahovat tyto údaje:
a)
umístění události nebo podmínek;
b)
kategorie události nebo podmínek podle článku 3 a případně jejich stručný popis;
c)
je-li to na místě, doporučení pro řidiče.
2. Pokud událost nebo podmínky skončí, musí být informace staženy; dojde-li ke změně událostí nebo podmínek, musí být informace změněny.
Článek 5
Poskytování informační služby
1. Členské státy určí úseky transevropské silniční sítě, na nichž provozní a bezpečnostní podmínky vyžadují zavedení služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu.
O uvedených úsecích silnic informují Komisi.
2. Poskytování informační služby musí splňovat požadavky stanovené v článcích 6 až 8.
Článek 6
Zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďování údajů
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb vytvoří či užívají prostředky pro zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďují relevantní údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, a to výlučně pro účely poskytování informační služby.
Zavedení těchto prostředků musí být v souladu s podmínkami a požadavky vnitrostátních právních předpisů.
Článek 7
Dostupnost, výměna a opakované použití údajů
1. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb musí sdílet a vyměňovat si údaje, které shromažďují podle článku 6. Za tímto účelem tyto údaje zpřístupní prostřednictvím přístupového místa ve formátu DATEX II (CEN/TS 16157) nebo v jakémkoli strojově čitelném formátu, jenž je plně kompatibilní a interoperabilní s normou DATEX II.
2. Členské státy spravují vnitrostátní přístupové místo pro údaje uvedené v odstavci 1, v němž jsou seskupena přístupová místa zřízená veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb působícími na jejich území.
3. Tyto údaje jsou přístupné pro výměnu a opakované použití jakýmkoli uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu:
a)
na nediskriminačním základě;
b)
v rámci Unie bez ohledu na členský stát usazení;
c)
v souladu s přístupovými právy a postupy definovanými ve směrnici 2003/98/ES;
d)
v časovém rámci, který zajišťuje včasné poskytování informační služby;
e)
prostřednictvím vnitrostátního přístupového místa.
4. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zajistí včasnou obnovu a kvalitu údajů zpřístupněných prostřednictvím jejich přístupového místa.
Článek 8
Šíření informací
1. Veřejní provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu poskytují koncovým uživatelům minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu před poskytnutím jakýchkoli jiných informací o dopravním provozu nesouvisejících s bezpečností silničního provozu.
2. Informační služba musí splňovat tyto podmínky:
a)
poskytuje se takovým způsobem, aby se zajistilo co největší zasažení koncových uživatelů, jichž se týká daná událost nebo podmínky uvedené v článku 3;
b)
je koncovým uživatelům poskytována veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb a/nebo provozovateli vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, pokud možno bezplatně.
3. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci a poskytovatelé služeb spolupracují na harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům.
Informují koncové uživatele o existenci informační služby a jejím pokrytí.
Článek 9
Posouzení souladu s požadavky
1. Členské státy určí nestranný a nezávislý vnitrostátní subjekt příslušný k posuzování toho, zda veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu splňují požadavky stanovené v článcích 3 až 8. Dva nebo více členských států mohou určit společný subjekt příslušný k posuzování souladu s těmito požadavky na jejich územích.
Členské státy oznámí uvedené vnitrostátní subjekty Komisi.
2. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu předají určeným vnitrostátním subjektům své identifikační údaje a popis informační služby, kterou poskytují, a předloží prohlášení o shodě s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8.
Prohlášení obsahuje tyto prvky, je-li to na místě:
a)
kategorie týkající se bezpečnosti silničního provozu a pokrytí silniční sítě informační službou;
b)
informace o jejich přístupovém místě k údajům o dopravním provozu souvisejícím s bezpečností silničního provozu a podmínky jeho použití;
c)
formát údajů o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, které jsou přístupné prostřednictvím jejich přístupového místa;
d)
způsob šíření informační služby koncovým uživatelům.
Po provedení jakékoli změny v poskytování jejich služby veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu neprodleně aktualizují svá prohlášení o shodě.
3. Určené vnitrostátní subjekty u určitého počtu veřejných a soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu namátkově kontrolují správnost prohlášení a vyžádají si důkaz o splnění požadavků stanovených v článcích 3 až 8.
Určené vnitrostátní subjekty každoročně podávají zprávu o předložených prohlášeních a o výsledcích svých namátkových kontrol vnitrostátním orgánům.
Článek 10
Návazná opatření
1. Členské státy sdělí Komisi do dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost tyto informace:
a)
vnitrostátní subjekt určený k posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
b)
popis existujícího nebo plánovaného vnitrostátního přístupového místa.
2. Do dvanácti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a poté každý následující kalendářní rok sdělí členské státy Komisi tyto informace:
a)
pokrok, kterého dosáhly při zavádění informační služby, včetně kritérií užitých pro definování úrovně její kvality a prostředků používaných ke sledování její kvality;
b)
výsledky posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
c)
je-li to na místě, popis změn vnitrostátního přístupového místa.
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. října 2013. Pokud však jde o informační službu, která je ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost již zavedena, použije se ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.