RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1099/2012
af 26. november 2012
om ændring af forordning (EU) nr. 270/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215, stk. 2,
under henvisning til Rådets afgørelse 2011/172/FUSP af 21. marts 2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten (1),
under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Foranstaltningerne i afgørelse 2011/172/FUSP får virkning ved Rådets forordning (EU) nr. 270/2011 (2).
(2)
Ved Rådets afgørelse 2012/723/FUSP (3) indføres en ændring af afgørelse 2011/172/FUSP for at tillade frigivelsen af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, når det er nødvendigt for at efterkomme en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen, eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i en medlemsstat.
(3)
Artikel 9 i forordning (EU) nr. 270/2011 vedrører oplysninger, som skal leveres af personer, enheder og organer til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, og som skal fremsendes til Kommissionen, for at fremme overholdelsen af nævnte forordning. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, må alle oplysninger, der afgives eller modtages, kun benyttes til de formål, til hvilke de er afgivet eller modtaget. Dette bør dog ikke forhindre medlemsstaterne i at udveksle sådanne oplysninger i henhold til deres nationale ret med Egyptens relevante myndigheder og andre medlemsstater, når det er nødvendigt med det formål at bidrage til inddragelsen af uretmæssigt tilegnede aktiver.
(4)
Forordning (EU) nr. 270/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EU) nr. 270/2011 ændres således:
1)
Artikel 5 affattes således:
»Artikel 5
1. Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. webstederne angivet i bilag II, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet forud for den dato, hvor de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er omhandlet i artikel 2, blev opført på listen i bilag I, eller af en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person eller enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I, og
d)
anerkendelse af afgørelsen er ikke i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i henhold til denne artikel.«
2)
Artikel 6, stk. 1, affattes således:
»1. Artikel 2, stk. 2, finder ikke anvendelse på betalinger, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller andre indtægter fra disse konti, eller
b)
forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enhed eller organ som omhandlet i artikel 2 blev opført på listen i bilag I, eller
c)
forfaldne betalinger i henhold til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser, der er truffet i Unionen eller kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat,
forudsat at sådanne renter, andre indtægter og betalinger er indefrosne i henhold til artikel 2, stk. 1.«
3)
I artikel 9 tilføjes følgende stykke:
»3. Stk. 2 forhindrer ikke medlemsstaterne i at udveksle sådanne oplysninger med Egyptens relevante myndigheder og andre medlemsstater i henhold til deres nationale ret, når det er nødvendigt med det formål at bidrage til inddragelsen af uretmæssigt tilegnede aktiver.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2012.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1099/2012
ze dne 26. listopadu 2012,
kterým se mění nařízení Rady (EU) č. 270/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 215 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 270/2011 (2) se uvádí v účinnost opatření stanovená v rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP.
(2)
Rozhodnutí 2012/723/SZBP (3) stanoví změnu rozhodnutí 2011/172/SZBP tak, aby bylo možné uvolnit finanční prostředky a hospodářské zdroje, jestliže je jich zapotřebí v souvislosti s naplněním soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v členském státě.
(3)
Článek 9 nařízení (EU) č. 270/2011 se týká informací, které mají osoby, subjekty a orgány poskytovat příslušným orgánům členských států a které mají být předány Komisi s cílem usnadnit dodržování uvedeného nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 2 se poskytnuté nebo obdržené informace použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo obdrženy. Tímto se však členským státům v případě potřeby nebrání ve sdílení těchto informací v souladu s jejich vnitrostátním právem s příslušnými orgány Egypta a ostatními členskými státy za účelem pomoci při vymáhání zpronevěřeného majetku.
(4)
Nařízení (EU) č. 270/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 270/2011 se mění takto:
1)
Článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
1. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány v členských státech uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je uveden v příloze II, povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán před zařazením fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených v článku 2 na seznam v příloze I, nebo předmětem soudního či správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě před tímto dnem či po něm;
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;
c)
rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených v příloze I a
d)
uznání rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.
2. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení, které udělí podle tohoto článku.“
2)
V článku 6 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Ustanovení čl. 2 odst. 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů;
b)
plateb splatných na základě smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, kdy byly fyzické či právnické osoby, subjekty nebo orgány uvedené v článku 2 zařazeny do přílohy I, nebo
c)
plateb splatných podle soudních či správních rozhodnutí nebo rozhodčích nálezů vydaných v Unii nebo vykonatelných v dotčeném členském státě,
pokud jsou tyto úroky, jiné výnosy a platby rovněž zmrazeny podle čl. 2 odst. 1.“
3)
V článku 9 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Ustanovení odstavce 2 v případě potřeby nebrání členským státům ve sdílení těchto informací v souladu s jejich vnitrostátním právem s příslušnými orgány Egypta a ostatními členskými státy za účelem pomoci při vymáhání zpronevěřeného majetku.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. listopadu 2012.