KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/309
af 26. februar 2015
om indførelse af en endelig udligningstold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) indførte en midlertidig udligningstold på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1195/2014 (2) (»forordningen om midlertidig told«).
(2)
Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 3. januar 2014 af Dansk Akvakultur (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse former for regnbueørred, ved offentliggørelse af en meddelelse (3) i Den Europæiske Unions Tidende (»indledningsmeddelelse«). Som nævnt i betragtning 1 i forordningen om midlertidig told blev der offentliggjort en berigtigelse (4) til indledningsmeddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende den 4. september 2014 (»berigtigelsen«).
2. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(3)
Som anført i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af subsidiering og skade perioden fra 1. januar 2013 til 31. december 2013 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
3. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre en midlertidig udligningstold (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.
(5)
Aegean Exporters' Association (»AEA«) anmodede om at blive hørt af høringskonsulenten i handelsprocedurer (»høringskonsulent«). Høringen fandt sted den 26. november 2014. Den påståede ændring af varedækningen ved hjælp af en berigtigelse, medtagelsen af røget regnbueørred i varedækningen og beregningen af statusniveauet blev drøftet under høringen. Endnu et møde med høringskonsulenten fandt sted den 8. januar 2015. Ud over de spørgsmål, der var blevet drøftet under høringen den 26. november 2014, drøftedes den metode, der anvendes til skadesanalysen, og den foreslåede fremgangsmåde med hensyn til tilsagn.
(6)
Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(7)
Kommissionen informerede alle parter om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at den havde til hensigt at indføre en endelig udligningstold på importen af regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet og foretage en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse«). Parterne fik en frist til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse.
(8)
De indkomne bemærkninger fra de interesserede parter blev gennemgået og taget i betragtning, hvor dette var relevant.
4. Stikprøveudtagning
(9)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger henviste AEA til berigtigelsen til indledningsmeddelelsen som nævnt i betragtning 2 og hævdede, at Kommissionen med denne berigtigelse udvidede varedefinitionen. På grund af den påståede udvidelse kunne det ikke udelukkes, at nogle af de tyrkiske eksportører ikke gav sig til kende ved indledningen af undersøgelsen og ikke udfyldte stikprøveskemaet. Derfor er stikprøven af eksporterende producenter muligvis ikke længere repræsentativ. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation eller forklaring.
(10)
18 grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet indberettede de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Den samlede oplyste mængde, som disse virksomheder i 2013 eksporterede til Unionen, udgjorde den samlede eksport fra Tyrkiet til Unionen, jf. betragtning 14 i forordningen om midlertidig told. Som nævnt i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told udtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 27, stk. 1, i forordning (EF) nr. 597/2009 en stikprøve bestående af fire grupper af eksporterende producenter baseret på den største repræsentative eksportmængde til Unionen. Stikprøven repræsenterer 64 % af eksporten af den pågældende vare til Unionen. Derfor er stikprøven repræsentativ, og partens påstande i den henseende blev afvist.
(11)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende stikprøveudtagning, bekræftes betragtning 9-17 i forordningen om midlertidig told.
5. Individuel undersøgelse
(12)
11 virksomheder eller grupper af virksomheder anmodede om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3.
(13)
Kommissionen afviste disse anmodninger, da antallet af eksporterende producenter er så stort, at individuelle undersøgelser ville være urimeligt byrdefulde og ville forhindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(14)
Som anført i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told er den pågældende vare regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g,
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (»den pågældende vare«).
(15)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, hævdede en interesseret part, at Kommissionen havde udvidet undersøgelsens varedækning ved en berigtigelse, der angiveligt blev bekræftet i artikel 1, stk. 1, i forordningen om midlertidig told. Denne part fremførte, at en sådan udvidelse af varedækningen var ulovlig. Endvidere blev det hævdet, at de interesserede parter burde have været hørt om den påståede udvidelse af varedækningen. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation eller forklaring.
(16)
Som nævnt i betragtning 25 i forordningen om midlertidig told var varedækningen ikke berørt af berigtigelsen, som var ren redaktionel. Varedækningen omfattede således fra starten alle forskellige fremstillinger af regnbueørred i portionsstørrelse. I løbet af undersøgelsen blev det klart, at beskrivelsen af de forskellige fremstillinger inden for varedækningen var tvetydig, og at der var visse uoverensstemmelser mellem forskellige sprogversioner offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, som krævede afklaring. For eksempel ville en ordlydsfortolkning af varedækningen have medført, at der ville blive renset levende fisk. Det viste sig imidlertid, at alle interesserede parter, som blev anmodet om at udfylde de relevante spørgeskemaer, indberettede om alle varetyper på trods af fejlen, og det blev derfor konkluderet, at der fra indledningen af den foreliggende procedure var en fælles opfattelse af, at alle typer var omfattet af varedækningen. De interesserede parter blev underrettet umiddelbart efter offentliggørelsen af berigtigelsen pr. e-mail, men ingen af dem fremsatte bemærkninger eller påberåbte sig en tilsidesættelse af deres ret til forsvar. I forbindelse med undersøgelsen var alle fremstillinger, der var omfattet af varedefinitionen, desuden blevet indberettet til Kommissionen af de eksporterende producenter. Den pågældende parts påstande i den henseende blev derfor afvist.
(17)
To interesserede parter gentog, at røget ørred bør udelukkes fra varedækningen. De gjorde indsigelse mod Kommissionens konklusion, som blev fremsat i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told om, at de forskellige fremstillinger - »levende«, »kølede«, »frosne« eller »røgede« - der er omfattet af definitionen af den pågældende vare, havde samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, og henviste igen til to tidligere antidumpingundersøgelser vedrørende andre fiskevarer (stor regnbueørred og laks), der blev gennemført i henholdsvis 2004 (5) og 2005 (6), hvor røgede varer ikke var omfattet af varedækningen. Parterne fremlagde oplysninger om virkningerne af røgningen, som angiveligt ændrede de ovennævnte egenskaber. De gentog desuden, at omkostningsstrukturen for røgede fileter og andre fremstillinger ville være væsentligt anderledes, og at produktionsprocessen for røgede fileter omfattede betydelige omkostninger i forbindelse med røgning.
(18)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede AEA, at Kommissionen ikke havde præciseret, hvilke grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber der blev anset for at være ens hos røget og ikke røget ørred. AEA hævdede endvidere, at de havde fremlagt bevis for, at røget ørred eksempelvis havde en anderledes kemisk struktur, forskellige sensoriske egenskaber og en anden ernæringsværdi end ikke røget ørred.
(19)
Trods virkningerne af røgningen fandt Kommissionen, at de væsentligste grundlæggende egenskaber, som forklaret i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told, forbliver ensartede og ikke kunne berettige, at de røgede varer blev udelukket fra varedækningen. I modsætning til AEA's påstand bevarer varen, dvs. forskellige fremstillinger af ørred bestemt til konsum, sine egenskaber og grundlæggende kemiske og ernæringsmæssige kvaliteter, også ved røgning. Oplysningerne om virkningerne af røgeprocessen, som parterne havde fremlagt, gav ikke nogen dokumentation for, at ovennævnte grundlæggende egenskaber ville blive væsentligt ændret under røgningen. Spørgsmålet blev også drøftet under høringen med høringskonsulenten som nævnt i betragtning 5. Desuden er alle kategorier af den pågældende vare, herunder røget ørred, omfattet af kapitel 3 i den kombinerede nomenklatur (7), og er klart adskilt fra fremstillinger af fisk, der er omfattet af kapitel 16 i samme nomenklatur. For så vidt angår forskellige omkostningsstrukturer underbyggede de berørte parter ikke deres påstand yderligere. Endvidere viste undersøgelsen, som allerede nævnt i betragtning 30 i forordningen om midlertidig told, at omkostningsstrukturen for røgede fileter og andre fremstillinger faktisk var ens. Den væsentligste omkostningsfaktor, som udgjorde over 50 % af de samlede omkostninger for hver enkel fremstilling, var opdrætsomkostningerne, der hovedsageligt omfatter foder (fiskemel og fiskeolie), og energiomkostningerne og udgifterne til æg og yngel. Under alle omstændigheder er der gennemført en underbudsberegning, som forklaret i betragtning 112 og 113 i forordningen om midlertidig told, ved at sammenligne priserne pr. varetype. Endelig blev det i forbindelse med tidligere undersøgelser ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede produkter burde udelukkes fra varedækningen, jf. betragtning 31 i forordningen om midlertidig told. Påstandene i den forbindelse blev derfor afvist.
(20)
Efter den endelige fremlæggelse gentog AEA og den tyrkiske regering, at det ville være i modstrid med tidligere praksis at lade røget ørred falde ind under varedækningen i den igangværende undersøgelse, og at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad forklarede den påståede afvigelse fra tidligere praksis.
(21)
Som allerede forklaret i betragtning 31 i forordningen om midlertidig told blev det i forbindelse med tidligere undersøgelser ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede varer burde udelukkes fra varedækningen. Da de røgede varer ikke var omfattet af klagerne i forbindelse med disse tidligere undersøgelser, havde Kommissionen ikke undersøgt, om de kunne have været omfattet af undersøgelserne i den hypotetiske situation, hvor de ville have været nævnt i klagen. Således er påstanden om, at den nuværende undersøgelse afviger fra tidligere praksis, ukorrekt og afvises derfor.
(22)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger vedrørende den pågældende vare eller samme vare, bekræftes betragtning 24-32 i forordningen om midlertidig told.
C. SUBSIDIER
1. Statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren
(23)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren, bekræftes betragtning 38-49 i forordningen om midlertidig told.
2. Direkte og indirekte subsidier til ørredproducenter
(24)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger satte en eksporterende producent, der indgik i stikprøven, og den tyrkiske regering spørgsmålstegn ved Kommissionens metode til beregning af det gennemsnitlige indirekte subsidiebeløb, hvor der kun tages hensyn til den ørredproduktion, der modtager direkte betalinger. De anmodede om, at Kommissionen anvender dataene om den samlede ferskvandsørredproduktion, som blev offentliggjort af det tyrkiske statistiske institut (8) i september 2014. Efter den endelige fremlæggelse gentog begge parter deres påstand. Kommissionen finder de fremlagte data om den samlede ferskvandsørredproduktion i Tyrkiet i undersøgelsesperioden pålidelige, selv om de er indgivet efter kontrolbesøgene, og godkendte derfor denne påstand.
(25)
Følgelig ændredes det gennemsnitlige indirekte subsidiebeløb, som er beregnet med hensyn til indkøb fortaget af to stikprøveudvalgte eksporterende producenter fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører, fra 0,60 TRY til 0,51 TRY pr. kg beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, baseret på følgende beregning:
-
Det samlede landsdækkende subsidiebeløb, som er ydet i henhold til oplysningerne i den tyrkiske regerings spørgeskemabesvarelse
-
minus det direkte subsidiebeløb, der er modtaget af de eksporterende producenter, som indgik i stikprøven (Özpekler, Kilic, GMS)
-
minus det gebyr på 0,2 %, som blev overført til fagforeningerne, som en retlig forudsætning for modtagelse af direkte subsidier.
Dette beløb blev derefter divideret med den samlede ferskvandsørredproduktion minus de stikprøveudvalgte eksporterende producenters ørredproduktion (Özpekler Kilic, GMS) som oplyst i den tyrkiske regerings spørgeskemabesvarelse.
(26)
Derfor blev det gennemsnitlige subsidiebeløb pr. kg, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, baseret på det direkte subsidiebeløb, der blev modtaget til opdrætsvirksomhed, og det gennemsnitlige subsidiebeløb, som den tyrkiske regering ydede, dvs. 0,51 TRY pr. kg beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter for eventuelle varekøb fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører. Den samlede fordel blev derefter udtrykt som en procentdel af cif-værdien.
(27)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger foreslog en af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, en let ændret beregningsmetode for så vidt angår subsidiebeløbet for råmaterialer indkøbt fra en anden eksporterende producent i stikprøven. Kommissionen accepterede dette forslag og opdaterede tabellen i betragtning 33 i overensstemmelse hermed.
(28)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede to eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, at Kommissionen havde udlignet det direkte subsidiebeløb, som de havde fået udbetalt, men ikke den faktiske fordel. De modtagne beløb ville imidlertid udgøre skattepligtig indkomst. Den gældende selskabsskat på 20 % i Tyrkiet bør derfor fratrækkes det samlede direkte subsidiebeløb, som er modtaget. Ifølge grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), antages det, at »ethvert ansøgningsgebyr eller andre omkostninger, der nødvendigvis påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier«, burde fratrækkes ydelsesbeløbet. De eksporterende producenter var af den opfattelse, at betaling af gældende selskabsskat er en forudsætning for modtagelsen af de midler, de får udbetalt, og derfor bør betragtes som en »anden omkostning«, der påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier.
(29)
Kommissionen afviste denne påstand. Grundforordningen indeholder ikke noget retsgrundlag for at støtte den foreslåede metode. Skatter kan ikke betragtes som omkostninger, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Betaling af selskabsskat er en forpligtelse i henhold til tyrkisk skattelovgivning, som gælder for alle virksomheder, uanset om de modtager subsidier eller ej. I modsætning til, hvad de eksporterende producenter mener, er betalingen af selskabsskat ikke en forudsætning for modtagelsen af midler, men snarere den faktiske produktion af den pågældende vare.
(30)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede to eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, at der på grund af den lange ventetid, inden subsidierne udbetales, i mellemtiden påløber betydelige finansielle udgifter. De forventer derfor, at Kommissionen foretager en nedjustering af det modtagne beløb for at afspejle sådanne finansieringsudgifter. I den forbindelse henviser de stikprøveudvalgte eksporterende producenter til betragtning 42 i forordningen om midlertidig told, hvori Kommissionen fandt, at der kunne nydes fordel af momsfritagelsen i forbindelse med køb af maskiner, og kvantificerede denne fordel som »den rente, der betales til en forretningsbank i den periode, indtil momsen refunderes«.
(31)
Denne påstand er ubegrundet. Faktisk er de ansvarlige administrative organer nødt til at etablere de nødvendige procedurer og overvågningsmekanismer for at forvalte en så omfattende subsidieordning. Det er derfor normalt, at det under en sådan ordning, som et stort antal opdrættere i akvakultursektoren i Tyrkiet er omfattet af, kan vare et stykke tid, inden subsidierne tildeles. Det er vildledende at drage en parallel til betragtning 42 i forordningen om midlertidig told. Fordelen af momsfritagelsen, som er beskrevet heri, er en ordning med subsidier ydet af den tyrkiske regering, hvorimod eventuelle finansieringsudgifter er typisk påløbne ekstraomkostninger, som den tyrkiske regering ikke har til hensigt at godtgøre.
(32)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger vedrørende direkte og indirekte subsidier til producenter, bekræftes betragtning 50-64 i forordningen om midlertidig told.
(33)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger er de direkte og indirekte subsidiemargener følgende:
Direkte og indirekte subsidier
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,4 %
Ternaeben
8,0 %
3. Subsiderede lån
(34)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede en eksporterende producent, at Kommissionen havde betragtet et lån som et udligningsberettiget subsidie, selv om det var bestemt til en investering, der ikke var forbundet med den pågældende vare.
(35)
Kommissionen afviste denne påstand. I løbet af undersøgelsen blev det fastslået, at den eksporterende producent af regnbueørred modtog et sådant lån, der er udligningsberettiget, da det er specifikt for akvakultursektoren. Det blev anset for irrelevant, at den pågældende ordning ikke er specifik for den retlige enhed, der producerer den undersøgte vare, så længe programmet som sådan er specifikt, og fordelene derved har forbindelse med produktionen af den pågældende vare. Sidstnævnte forhold er tilfældet, da det subsidierede lån nedbragte producentens samlede finansieringsomkostninger, hvilket også er til fordel for den pågældende vare. Der blev ikke fremlagt beviser for, at de pågældende eksporterende producenters forvaltning af finansielle ressourcer fandt sted på en sådan måde, at virksomhedens samlede finansieringsomkostninger ikke ville blive påvirket af ydelsen af lånet.
(36)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremførte en anden eksporterende producent, der indgik i stikprøven, at Kommissionen ikke på korrekt vis havde fordelt et subsidieret lån mellem to forskellige retlige enheder, der tilhører samme gruppe, hvor kun én retlig enhed producerer den pågældende vare.
(37)
Kommissionen accepterede påstanden og tildelte fordelen baseret på omsætningen i de respektive retlige enheder. Den tildelte fordel i forbindelse med den pågældende vare er stort set lig med nul og bør derfor ikke være afspejlet i det samlede subsidieringsbeløb.
(38)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner anfægtede en af de eksporterende producenter i stikprøven med henvisning til de lån, der blev udlignet, Kommissionens beregning af omsætningsforholdet med henblik på tildeling af fordele til eksport af den pågældende vare til Unionen. Producenten indvendte, at eksportsalget af den pågældende vare burde divideres med virksomhedens samlede omsætning, herunder salget af ørred og andre varer, der både sælges på hjemmemarkedet og eksporteres til EU, for at beregne omsætningsforholdet med henblik på fastsættelse af beløbet for subsidierede lån.
(39)
Kommissionen accepterede denne påstand. Men trods denne nye metode forblev de subsidierede lånemargener de samme.
(40)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende subsidierede lån, bekræftes betragtning 65-81 i forordningen om midlertidig told.
(41)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger er de subsidierede lånemargener følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Özpekler
0,3 %
4. Landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser
(42)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser, bekræftes konklusionerne i betragtning 82-90 i forordningen om midlertidig told.
5. Subsidier til konsulenttjenester
(43)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende subsidier til konsulenttjenester, bekræftes betragtning 91 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. Subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer
(44)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer, bekræftes betragtning 92 i forordningen om midlertidig told hermed.
7. Beregning af de samlede subsidiemargener
(45)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påpegede to virksomheder, der indgik i stikprøven, en afrundingsfejl i beregningen af de samlede subsidiemargener. Kommissionen accepterede denne påstand og opdaterede nedenstående tabel i overensstemmelse hermed.
(46)
I mangel af bemærkninger vedrørende metoden til beregning af de samlede dumpingmargenerne bekræftes metoden som beskrevet i betragtning 93-98 i forordningen om midlertidig told hermed.
(47)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter fastsættes de endelige subsidiemargener, som gælder for nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, til følgende:
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
Vejet gennemsnit for stikprøven
7,6 %
Landsdækkende subsidiemargen
9,5 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktion
(48)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremførte en interesseret part, at Kommissionen skulle have udelukket data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter, fra den samlede EU-produktion. De hævdede, at fiskeforarbejdningsindustrien i Unionen således de facto var udelukket fra undersøgelsen.
(49)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den samme part sine bemærkninger og mente, at Kommissionen burde have foretaget enten i) en integreret analyse baseret på den samlede produktion for opdrættere og forarbejdningsvirksomheder i Unionen eller ii) en totrinsanalyse baseret på en indledende segmenteret analyse af den skade, som er påført opdrætterne på den ene side og forarbejdningsvirksomhederne på den anden side, og herefter en integreret analyse af hele industrien. Det blev hævdet, at sidstnævnte ville være i overensstemmelse med WTO's retspraksis i sagen om EF-laks (9) samt med Kommissionens hidtidige praksis (10). Imidlertid fremlagde parten ikke nogen vurdering af, hvilken virkning, om nogen, de alternative metoder ville have på skadesanalysen. Endelig anførte samme interesserede part, at metoden ikke er i overensstemmelse med den omstændighed, at import, som er bestemt til forarbejdning, indgår både i importmængden og EU-produktionen.
(50)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte også den tyrkiske regering, at data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter, bør indgå i den samlede EU-produktion.
(51)
Desuden hævdede den tyrkiske regering, at den produktionsmængde, der blev anvendt i skadesanalysen, er forskellig fra den produktionsmængde, der blev anvendt i analysen af repræsentativitet, og derfor muligvis er ukorrekt. Den tyrkiske regering gentog også sin bemærkning om de påståede mangler i analysen af repræsentativitet.
(52)
Den nuværende undersøgelse omfattede alle EU-producenter af levende, ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder. Som forklaret i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told omfattede stikprøven af EU-producenter forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred) og blev anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen som helhed. Ovenstående påstand om, at fiskeforarbejdningsindustrien de facto blev udelukket fra analysen, var derfor ukorrekt og blev afvist.
(53)
Desuden forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse af de forskellige produktionstrin og -typer. Som anført i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told er EU-erhvervsgrenen desuden stærkt fragmenteret med over 700 små og mellemstore virksomheder, og det var derfor ikke muligt for Kommissionen at indsamle data om forskellige segmenter. Det var således ikke muligt at foretage en segmenteret analyse i dette tilfælde.
(54)
Endelig blev det valgt at medtage importmængden, der var bestemt til forarbejdning, i produktionstallene for at opnå det bedste skøn over produktionsmængden. Under alle omstændigheder udgjorde importmængden af den pågældende vare (undtagen røget ørred), som var bestemt til forarbejdning, mindre end 3 % af den samlede EU-produktion, beregnet efter denne metode, hvorfor en alternativ metode til udelukkelse af denne import fra EU-produktionstallene ikke ville have haft nogen betydelig indvirkning på denne skadesindikator.
(55)
At der blev beregnet en forskellig produktionsmængde i analysen af repræsentativitet og skadesanalysen er udtryk for, at mere præcise oplysninger blev tilgængelige i undersøgelsesperioden, mens analysen af repræsentativitet var baseret på en forsigtig vurdering af de beviser, der var til rådighed på tidspunktet for analysen af repræsentativitet. Kommissionen har også besvaret specifikke spørgsmål fra den tyrkiske regering vedrørende analysen af repræsentativitet via en særskilt meddelelse fremsendt den 18. december 2014 og under høringen med høringskonsulenten den 8. januar 2015. Derfor afvises påstanden om, at produktionsmængden, som blev anvendt til skadesanalysen, muligvis er ukorrekt på grund af kildeforskelle mellem analysen af repræsentativitet og skadesanalysen.
(56)
Som forklaret i betragtning 123 i forordningen om midlertidig told blev produktionsmængden baseret på data fra sammenslutningen af Europæiske Akvakulturproducenter (»FEAP«), der indsamles ab farm og vedrører levende fisk, der er fanget i de enkelte medlemsstater. Den importmængde, der var bestemt til forarbejdning, blev føjet til EU-produktionen af levende fisk, baseret på oplysninger indsamlet og verificeret i løbet af denne undersøgelse. Da produktionsmængden er beregnet på grundlag af hele fiskeækvivalenter, er der ingen forskel, hvis den beregnes ud fra den første form for salg, dvs. »levende«, eller den sidste form for salg, dvs. »forarbejdet«. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet inddraget i mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette have medført dobbelttælling. På trods af, at den samlede produktionsmængde hovedsageligt var baseret på data fra produktionen af levende fisk for at undgå dobbelttælling, udelukkede den anvendte metode ikke andre EU-produktionstyper (produktion af ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder), og skadesfaktorerne bygger på hele EU-erhvervsgrenen, dvs. levende fisk og yderligere forarbejdning. I modsætning til denne parts påstand udelukkede metoden, der blev anvendt til at fastlægge den samlede EU-produktionsmængde, derfor ikke ørredforarbejdningsindustrien. Påstanden blev derfor afvist.
(57)
Selv hvis metoden foreslået af den interesserede part var blevet godkendt, og dataene fra EU-producenter, der forarbejder levende fisk, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, og selv om dette ville føre til en overvurdering af visse skadesindikatorer som f.eks. produktionsmængde, salgsmængde og beskæftigelse, ville dataene under alle omstændigheder stadig vise samme tendenser i den betragtede periode, fordi de mængder, der fremstilles af forarbejdningsindustrien, er forbundet med produktionsmængden af levende fisk.
(58)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 99 og 100 i forordningen om midlertidig told.
2. EU-forbruget
(59)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 48, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Denne part hævdede, at det samlede EU-forbrug derfor var undervurderet. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sine bemærkninger uden nogen yderligere dokumentation, bortset fra et hypotetisk eksempel vedrørende markedsandele, og hævdede, at Kommissionens metode til fastlæggelse af EU-forbruget ikke er logisk og resulterer i en overvurderet markedsandel for importen fra Tyrkiet.
(60)
Som forklaret i betragtning 52 og 56 blev fiskeforarbejdningsindustrien i EU ikke udelukket fra analysen. Ikke desto mindre blev produktionsdataene fastlagt på grundlag af levende fisk, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for at undgå dobbelttælling. Det samme resultat ville være nået, hvis den samlede produktionsmængde var blevet fastlagt på grundlag af yderligere forarbejdet ørred konverteret til hele fiskeækvivalenter. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet tilføjet mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette imidlertid have medført dobbelttælling og dermed en kunstig forøgelse af EU's samlede produktionsmængde og forbrug. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Derfor blev disse påstande afvist.
(61)
Den påståede indvirkning på markedsandelen for importen fra Tyrkiet er behandlet i betragtning 64.
(62)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 101-105 i forordningen om midlertidig told.
3. Import fra det pågældende land
3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(63)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Den pågældende part hævdede, at denne metode fører til en overvurdering af markedsandelen for importen fra Tyrkiet. Som nævnt i betragtning 59 forelagde parten ikke nogen dokumentation for sin påstand, bortset fra et hypotetisk eksempel vedrørende markedsandele.
(64)
Som forklaret i betragtning 60 blev produktionsdataene fastlagt på grundlag af levende fisk, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for at undgå dobbelttælling. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet føjet til mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette have medført dobbelttælling og dermed en undervurdering af markedsandelen for importen fra Tyrkiet. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
(65)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 106-108 i forordningen om midlertidig told.
3.2. Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud
(66)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en part, at priserne på import fra Tyrkiet ikke burde fastsættes på et gennemsnitligt grundlag, men ud fra den enkelte varetype, da sammensætningen af varetype og vægten af én bestemt type inden for denne sammensætning ville have en betydelig indvirkning på gennemsnitsprisen. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation for sin påstand.
(67)
Det er hensigtsmæssigt, at der med henblik på at fastslå og undersøge de overordnede tendenser for skadesindikatorer for så vidt angår priser på den pågældende vare i den betragtede periode, jf. grundforordningens artikel 3, bør anvendes en vejet gennemsnitlig importpris for den pågældende vare i overensstemmelse med definitionen. I realiteten indsamles der kun detaljerede data for undersøgelsesperioden. Derfor findes der ikke tilgængelige data på varetypeniveau for hele den betragtede periode. Under alle omstændigheder vil den vejede gennemsnitlige importpris gøre det muligt at undersøge tendensen for den pågældende vare. Den omstændighed, at en tendens angiveligt vil være forskellig for visse varetyper, ophæver ikke den overordnede tendens. Endelig vægtes prisen med henblik på navnlig at tage højde for vægten af en hvilken som helst af varetyperne inden for de forskellige sammensætninger.
(68)
På den anden side benyttede Kommissionen, med henblik på fastsættelse af prisunderbud i undersøgelsesperioden, jf. betragtning 112 og 113 i forordningen om midlertidig told, de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, og sammenlignede dem med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen af den pågældende vare fra de samarbejdsvillige tyrkiske producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis (omkostninger, forsikring og fragt), med passende justeringer for told og omkostninger efter importen.
(69)
Af ovennævnte grunde blev påstanden afvist.
(70)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anfægtede samme part, at Kommissionen ikke foretog nogen omkostningsjustering efter importen. På baggrund af denne påstand har Kommissionen yderligere analyseret de foreliggende oplysninger under anvendelse af de gennemsnitlige omkostninger efter importen, der blev afholdt af importøren, som er forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent i stikprøven.
(71)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, i givet fald efter passende justering og fradrag af nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Under hensyntagen til den justering, der er beskrevet i betragtning 70, var den vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen for importen fra det pågældende land på EU-markedet på mellem 2 % og 16 % (den gennemsnitlige underbudsmargen var på 6 %).
(72)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 109-111 og 114-117 i forordningen om midlertidig told.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.1. Generelle bemærkninger
(73)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anmodede den tyrkiske regering Kommissionen om oplysninger vedrørende makroøkonomiske skadesindikatorer, som udelukkende er aggregeret på basis af de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Denne part gentog sin påstand efter den endelige fremlæggelse. Det er Kommissionens praksis, at de makroøkonomiske indikatorer fastlægges og analyseres på EU-plan og ikke på basis af de stikprøveudvalgte EU-producenter. For så vidt angår makroøkonomiske indikatorer er det opfattelsen, at fuldstændige data for EU-erhvervsgrenen som helhed, hvilket også omfatter oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, afspejler situationen bedre i den betragtede periode end oplysninger udelukkende fra en del af branchen. Denne påstand blev derfor afvist.
(74)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 118-122 i forordningen om midlertidig told.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(75)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Denne part hævdede, at den samlede EU-produktionsmængde derfor var undervurderet.
(76)
Som forklaret i betragtning 52 analyserede Kommissionen EU-erhvervsgrenen som helhed, herunder producenter af levende, ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder, og som forklaret i betragtning 56 og 60 var den samlede EU-produktionsmængde ikke berørt af den metode, som anvendes af Kommissionen. Dette argument blev derfor afvist.
(77)
Den tyrkiske regering påstod, at FEAP-oplysningerne kun indeholdt oplysninger for 13 medlemsstater, og at EU's samlede produktionsmængde derfor var undervurderet.
(78)
FEAP-oplysningerne omfattede ikke medlemsstater med en samlet produktionsmængde på under 1 000 ton (»hele fiskeækvivalenter«) pr. år, hvilket dog i betragtning af de lave mængder ikke kunne have haft nogen væsentlig indflydelse på de fastsatte tendenser. Den pågældende part påviste desuden ingen potentielle virkninger af at inkludere de øvrige medlemsstater i de samlede data. Påstanden blev derfor afvist.
(79)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den tyrkiske regering, at produktionstallene for to medlemsstater (Bulgarien og Rumænien), som ikke var medregnet, faktisk havde produceret mere end 1 000 ton i 2011. De produktionsmængder, som den tyrkiske regering havde oplyst, vedrører dog hovedsageligt produktionen af store ørreder, som ikke er den vare, der er genstand for den aktuelle undersøgelse. Derfor blev denne påstand afvist.
(80)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en interesseret part, at den produktionskapacitet, som er angivet i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, var forkert, fordi den blev beregnet på grundlag af den ukorrekt fastsatte produktionsmængde som anført i betragtning 75. Derudover hævdede denne interesserede part, at kapacitetsudnyttelsen ikke bør være baseret på oplysningerne fra de stikprøveudvalgte EU-producenter, eftersom stikprøven omfattede EU-producenter, der repræsenterede forskellige produktionsfaser, f.eks. røgning, mens produktionsmængden angiveligt kun omfattede levende ørreder. Efter den endelige fremlæggelse hævdede denne part, at den anvendte formel fejlagtigt var baseret på en gennemsnitlig kapacitetsudnyttelsesgrad for producenterne, der indgik i stikprøven, i stedet for at anvende specifikke data for produktionen af levende fisk på den ene side og forarbejdningsindustrien på den anden side. Den pågældende part hævdede endvidere, at dataene for forarbejdningsindustrien, der indkøber levende ørred i EU, heller ikke var medtaget, hvilket angiveligt havde en betydelig indvirkning på fastlæggelsen af den samlede produktionskapacitet i EU. Endelig hævdede denne part, at fastsættelse af kapacitet under ingen omstændigheder bør være baseret på en formel, men på de faktiske oplysninger fra EU-producenterne.
(81)
Som anført i betragtning 52, 56 og 60 udelukkede Kommissionen ikke forarbejdningsindustrien i Unionen fra sin analyse, og argumentet om, at produktionsmængden ikke var beregnet korrekt, blev afvist. Som forklaret i betragtning 53 forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse ved hjælp af data fra de to specifikke industrier. Af samme grund kunne fastsættelsen af kapaciteten ikke baseres på faktiske oplysninger fra over 700 små og mellemstore EU-producenter. Som forklaret i betragtning 123 og 124 i forordningen om midlertidig told var den kapacitetsudnyttelsesgrad, der er fastsat af Kommissionen, i overensstemmelse med EU-produktionsmængden. Derfor blev påstanden om, at fastlæggelsen af kapaciteten var baseret på ufuldstændige samlede produktionstal, og at kapacitetsudnyttelsen ikke burde baseres på oplysningerne fra EU-producenterne i stikprøven, ligeledes afvist. Selv hvis den alternative metode til beregning af produktionsmængden, som er foreslået af den interesserede part, blev godkendt, og oplysningerne fra EU's forarbejdningsindustri, der indkøber levende ørred i EU, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, hvilket resulterer i dobbelttælling, som forklaret i betragtning 56, ville udviklingen i kapacitetsudnyttelsesgraden under alle omstændigheder vise samme tendenser i den betragtede periode. Denne påstand blev derfor afvist.
(82)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 123-128 i forordningen om midlertidig told.
4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(83)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Den pågældende part hævdede, at denne del af forarbejdningsindustrien i Unionen blev udelukket fra analysen som sådan. Derfor hævdede denne part, at EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel blev undervurderet, og at markedsandelen beregnet på dette grundlag var ukorrekt. Efter den endelige fremlæggelse gentog den samme part sine bemærkninger og mente, at Kommissionen burde have anvendt alternative metoder som beskrevet i betragtning 49, uden dog at underbygge, hvilken betydning de skulle have for denne konklusion.
(84)
Af de grunde, der er anført i betragtning 52, 56 og 60, afvistes påstanden om, at produktionsmængden ikke var fastsat korrekt, og at en del af EU-erhvervsgrenen ikke var taget i betragtning i analysen. Det følger heraf, at påstanden om, at salgsmængde og markedsandel ikke var korrekt fastsat, ligeledes blev afvist. Som forklaret i betragtning 53 var en segmenteret analyse ikke mulig, og dette blev afvist. Men hvis den metode til beregning af salgsmængde, som er foreslået af den interesserede part, var blevet godkendt, ville det imidlertid have resulteret i dobbelttælling og således en overvurdering af salgsmængden og markedsandelen for EU-erhvervsgrenen. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
(85)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 129 og 133 i forordningen om midlertidig told.
4.2.3. Vækst
(86)
I mangel af bemærkninger bekræftes betragtning 134 i forordningen om midlertidig told.
4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(87)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og at beskæftigelsen derfor var undervurderet. Efter den endelige fremlæggelse hævdede denne part, at den benyttede formel var fejlagtigt baseret på beskæftigelsen hos producenterne i stikprøven i stedet for at anvende data for disse to industrier. Den pågældende part hævdede endvidere, at dataene for forarbejdningsindustrien, der indkøber levende ørred i EU, desuden ikke var medtaget, hvilket angiveligt havde en betydelig indvirkning på fastlæggelsen af den samlede beskæftigelse i EU. Endelig hævdede denne part, at fastlæggelsen af beskæftigelsen under ingen omstændigheder bør være baseret på en formel, men på de faktiske data fra EU-producenterne.
(88)
Af de grunde, der er anført i betragtning 52, 56 og 60, afvistes påstanden om, at en del af EU-erhvervsgrenen ikke var taget i betragtning i analysen. Som forklaret i betragtning 53 forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse ved hjælp af specifikke data for producenterne af levende fisk på den ene side og forarbejdningsindustrien på den anden. Af samme grund kunne fastsættelsen af beskæftigelsen ikke baseres på faktiske oplysninger fra over 700 små og mellemstore EU-producenter. Som forklaret i betragtning 136 i forordningen om midlertidig told var det af Kommissionen fastsatte beskæftigelsestal i overensstemmelse med EU-produktionsmængden. Kommissionen tog faktisk hensyn til hele EU-erhvervsgrenen, herunder forarbejdningsindustrien, ved fastsættelsen af beskæftigelsesdata. Det følger heraf, at påstanden om, at beskæftigelsen ikke var korrekt fastsat, ligeledes blev afvist. Selv hvis den alternative metode til beregning af produktionsmængden, som er foreslået af den interesserede part, blev godkendt, og oplysningerne fra EU's forarbejdningsindustri, der indkøber levende ørred i Unionen, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, hvilket resulterer i dobbelttællingen, som er forklaret i betragtning 56, ville udviklingen i beskæftigelsen under alle omstændigheder vise samme tendenser i den betragtede periode. Denne påstand blev derfor afvist.
(89)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 135-137 i forordningen om midlertidig told.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.3.1. Priser og faktorer, der påvirker priserne
(90)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en part, at EU-erhvervsgrenens salgspriser ikke burde fastsættes på et gennemsnitligt grundlag, men pr. varetype, eftersom sammensætningen af varetype og vægten af en bestemt type af den pågældende vare inden for denne sammensætning ville have en betydelig indvirkning på den gennemsnitlige salgspris. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sine bemærkninger uden nogen yderligere dokumentation for sin påstand.
(91)
Men i lighed med de begrundelser, der er anført i betragtning 67 og 68, blev dette argument afvist.
(92)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 140-142 i forordningen om midlertidig told.
4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(93)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 143 og 144 i forordningen om midlertidig told.
4.3.3. Fortegnelser
(94)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger bekræftes betragtning 145 i forordningen om midlertidig told.
4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(95)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 146-151 i forordningen om midlertidig told.
5. Konklusion vedrørende skade
(96)
På grundlag af ovenstående generelle analyse af de relevante makroøkonomiske og mikroøkonomiske faktorer, og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 152-155 i forordningen om midlertidig told om, at hele EU-erhvervsgrenen, herunder samtlige forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred), har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Virkningerne af den subsidierede import
(97)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 157-161 i forordningen om midlertidig told.
2. Virkningerne af andre faktorer
2.1. Import fra tredjelande
(98)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 162-165 i forordningen om midlertidig told.
2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(99)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 166 og 168 i forordningen om midlertidig told.
2.3. Udviklingen i forbruget
(100)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 169 og 170 i forordningen om midlertidig told.
2.4. Konkurrence med andre fiskearter
(101)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog en række interesserede parter deres påstand om, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes konkurrencen med andre fiskearter. Parterne nævnte undersøgelser (11), som angiveligt viste, at andre fiskearter konkurrerer med regnbueørred i portionsstørrelse på det tyske marked. De berørte parter hævdede yderligere, at bortset fra den påståede konkurrence med store ørreder, laks og pangasius havde også konkurrencen med torsk, hellefisk, makrel og rødfisk forårsaget den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
(102)
Ovennævnte undersøgelser, som de berørte parter henviste til, afslørede ikke nogen afgørende beviser til støtte for påstandene, hverken vedrørende det tyske marked eller EU-markedet som helhed. Disse påstande blev ligeledes modsagt af den omstændighed, at den tyrkiske import af regnbueørred i den betragtede periode steg både med hensyn til markedsandele og salgsmængder i Unionen.
(103)
Den påståede konkurrence fra andre fiskearter kunne under alle omstændigheder ikke forklare den samlede økonomiske og finansielle forringelse af EU-erhvervsgrenens situation og navnlig tabet af markedsandele i forhold til importen fra Tyrkiet, som var stigende i den betragtede periode.
(104)
På det grundlag blev påstandene desangående afvist.
(105)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 171-175 i forordningen om midlertidig told.
2.5. Administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger
(106)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til de negative virkninger af den administrative byrde i medlemsstaterne.
(107)
De administrative og reguleringsmæssige byrder, herunder påstanden om, at kun visse geografiske områder kan anvendes til akvakultur i medlemsstaterne, hvilket blev betragtet som en anden faktor, der kan have påført EU-erhvervsgrenen skade, blev behandlet i betragtning 176-178 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(108)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 176-178 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.6. Pristryk fra de store detailhandlere
(109)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til de negative virkninger af pristrykket fra detailsektoren og dennes store forhandlingsstyrke.
(110)
Pristrykket fra detailsektoren og dennes store forhandlingsstyrke var andre faktorer, som hævdedes at have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, hvilket blev behandlet i betragtning 179-181 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(111)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 179-181 i forordningen om midlertidig told.
2.7. Overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister
(112)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til den negative indvirkning på individuelle EU-producenter, som skyldes andre faktorer såsom påståede overinvesteringer, miljøanliggender og retstvister.
(113)
Disse faktorer blev imidlertid behandlet i betragtning 182-186 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(114)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 182-186 i forordningen om midlertidig told.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(115)
På grundlag af ovenstående og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 187-189 i forordningen om midlertidig told om, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes den subsidierede import, og at ingen andre faktorer, analyseret både individuelt og samlet, bryder årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(116)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 191-194 i forordningen om midlertidig told.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(117)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger gav yderligere to importører sig til kende og påstod, at indførelsen af en told på ørreder fra Tyrkiet ville få en negativ virkning for dem. Disse parter begrundede dog ikke deres påstande. Disse påstande blev derfor afvist.
(118)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 195 og 198 i forordningen om midlertidig told.
3. Brugernes, forbrugernes og leverandørernes interesser
(119)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes betragtning 199-203 i forordningen om midlertidig told.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(120)
På baggrund af ovenstående og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 204 i forordningen om midlertidig told, hvori det anføres, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Tyrkiet.
G. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(121)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige udligningsforanstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af den subsidierede import.
1. Skadestærskel (skadesmargen)
(122)
I betragtning af den justering, der er beskrevet i betragtning 70 og 71, er skadesmargenerne blevet ændret, jf. betragtning 127.
(123)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 206-217 i forordningen om midlertidig told.
2. Endelige foranstaltninger
(124)
I lyset af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15 bør der indføres en endelig udligningstold i overensstemmelse med reglen om lavere told i grundforordningens artikel 15, stk. 1. Kommissionen sammenlignede skades- og subsidiemargenerne. Tolden bør fastsættes på niveauet for subsidie- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
(125)
I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de tyrkiske eksporterende producenter blev tolden for »alle andre virksomheder« fastsat på niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven, eller som var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen. Tolden for alle andre virksomheder pålægges de virksomheder, som ikke samarbejdede i undersøgelsen.
(126)
For de samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder, som ikke indgik i stikprøven, og som er opført i bilaget, fastsættes den endelige told til det vejede gennemsnit af satserne for de stikprøveudvalgte virksomheder.
(127)
På grundlag af ovenstående bør de endelige udligningstoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
Virksomhed
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
GMS
6,9 %
24 %
6,9 %
Kilic
9,5 %
37 %
9,5 %
Özpekler
6,7 %
22 %
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
17 %
8,0 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,6 %
23 %
7,6 %
Alle andre virksomheder
9,5 %
37 %
9,5 %
(128)
Ovennævnte udligningsforanstaltninger er fastlagt i form af værditold, dvs. i forhold til værdien af importen.
(129)
De udligningstoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra undersøgelsens konklusioner. De afspejlede derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, og som er fremstillet af de nævnte retlige enheder.
(130)
Importen af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte enheder, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«.
(131)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle udligningstoldsatser anvendes, hvis den herefter ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (12). Anmodningen skal indeholde alle de relevante oplysninger, der dokumenterer, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at benytte den toldsats, der gælder for den, offentliggøres der en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
(132)
For at sikre korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden for alle andre virksomheder finde anvendelse på ikke blot de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse, men også de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
3. Tilsagn
(133)
Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told afgav 15 eksporterende producenter pristilsagn i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13.
(134)
Kommissionen analyserede disse tilbud nøje i betragtning af de særlige forbindelser med Tyrkiet. Kommissionen fandt imidlertid, at sådanne tilsagn ikke ville kunne anvendes i praksis i den aktuelle procedure. Dette skyldes det høje antal fremstillinger af den pågældende vare, de store prisforskelle mellem de forskellige fremstillinger af den pågældende vare og risikoen for krydskompensation som følge af salget af andre varer til de samme kunder.
(135)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en interesseret part (AEA), at begrundelserne for, at tilsagnene ikke ville kunne anvendes i praksis, var ukorrekte. Først hævdede virksomheden, at antallet af fremstillinger er begrænset, og at disse er tydeligt identificerbare ved hjælp af Taric-koder, og at visse fremstillinger om nødvendigt kan grupperes. Dernæst hævdede virksomheden, at store prisforskelle mellem de forskellige fremstillinger ikke vil gøre det umuligt at anvende tilsagnene, eftersom der kan fastsættes forskellige minimumsimportpriser for forskellige fremstillinger, og endelig hævdede virksomheden, at lignende tilsagn var blevet godtaget tidligere i forbindelse med andre fiskevarer (laks) (13).
(136)
For det første havde de eksporterende producenter i stikprøven, der havde afgivet tilsagn, og hvorom Kommissionen havde detaljerede oplysninger, eksporteret syv forskellige fremstillinger af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Sådanne fremstillinger kan ikke tydeligt identificeres ved hjælp af Taric-koderne. Derudover kan enhver gruppering af fremstillinger, der kræver forskellige priser, føre til krydskompensation mellem minimumsimportpriserne for forskellige fremstillinger. For det andet ville overvågningen af tilsagnene blive endnu mere kompliceret, hvis det store antal eksporterende producenter og fremstillinger, kombineret med de betydelige prisforskelle mellem fremstillingerne, blev forenet med et stort antal minimumsimportpriser som foreslået af den interesserede part. For det tredje ville en mindskelse af risikoen for krydskompensation gennem løbende overvågning af en klausul om ikke længere at sælge andre varer til de samme kunder være uforholdsmæssigt ressourcekrævende og derfor umulig. Endelig har de på det tidspunkt godtagne tilsagn, for så vidt angår laksesagen, vist sig at være umulige at anvende i praksis, således som det fremgår af de mange tilbagetrækninger i løbet af foranstaltningernes levetid. Af ovennævnte grunde afvises påstandene om, at tilsagnene ville kunne anvendes i det foreliggende tilfælde.
(137)
Derfor blev disse tilbud om pristilsagn afslået.
4. Endelig opkrævning af midlertidig told
(138)
Som følge af de konstaterede subsidiemargener og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, bør de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige udligningstold, som blev indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige udligningstold, bør frigives.
(139)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (14) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g,
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (Taric-kode 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 og 0305430011).
2. De endelige udligningstoldsatser fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Udligningstold
Taric-tillægskode
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
6,9 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
6,7 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
8,0 %
B967
Virksomheder anført i bilaget
7,6 %
Alle andre virksomheder
9,5 %
B999
3. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1195/2014, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over de endelige udligningstoldsatser, frigives.
Artikel 3
Hvis en ny eksporterende producent i Tyrkiet over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at den pågældende virksomhed:
-
ikke har eksporteret den vare, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, til Unionen i undersøgelsesperioden (1. januar 2013 til 31. december 2013)
-
ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksportører eller producenter i Tyrkiet, som er genstand for de ved denne forordning indførte foranstaltninger
-
faktisk har eksporteret den pågældende vare til Unionen efter den undersøgelsesperiode, hvorpå foranstaltningerne er baseret, eller har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen,
kan artikel 1, stk. 2, ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgår i stikprøven og dermed er underlagt den vejede gennemsnitlige told på 7,6 %.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. februar 2015.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/309
ze dne 26. února 2015,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prováděcím nařízením (EU) č. 1195/2014 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka.
(2)
Na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2014 Dánské sdružení akvakultury (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové produkce některých pstruhů duhových v Unii, zahájila Komise šetření prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení šetření“) (3). Jak je uvedeno v 1. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zmíněné oznámení předmětem opravy, jež byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie dne 4. září 2014 (dále jen „oprava“) (4).
2. Období šetření a posuzované období
(3)
Jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření subvence a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. Následný postup
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo uloženo prozatímní vyrovnávací clo (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Účastníkům řízení, kteří o to požádali, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Egejské sdružení vývozců (dále jen „sdružení AEA“) požádalo o slyšení u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních (dále jen „úředník pro slyšení“). Slyšení se uskutečnilo dne 26. listopadu 2014. Během uvedeného slyšení se projednávala údajná změna definice výrobku prostřednictvím opravy, začlenění uzeného pstruha duhového do definice výrobku a výpočet reprezentativnosti. Druhé setkání s úředníkem pro slyšení se konalo dne 8. ledna 2015. Kromě otázek projednávaných na slyšení dne 26. listopadu 2014 se diskutovalo o metodice použité pro analýzu újmy a o navrhovaném přístupu ve věci závazků.
(6)
Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(7)
Všem stranám Komise následně sdělila základní skutečnosti a úvahy, na nichž založila svůj záměr uložit konečné vyrovnávací clo na dovoz pstruha duhového pocházejícího z Turecka a provést konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, v níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit.
(8)
Připomínky předložené stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
4. Odběr vzorků
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací se sdružení AEA vyjádřilo k opravě oznámení o zahájení řízení uvedené v 2. bodě odůvodnění a tvrdilo, že prostřednictvím uvedené opravy rozšířila Komise definici výrobku. Kvůli tomuto údajnému rozšíření definice výrobku nebylo možné vyloučit, že někteří turečtí vývozci se při zahájení řízení nepřihlásili a nevyplnili formulář pro výběr vzorku. Výběr vzorku vyvážejících výrobců tedy již nemusí být reprezentativní. Po poskytnutí konečných informací tatáž strana zopakovala svou připomínku, aniž by uvedla další odůvodnění nebo vysvětlení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo 18 skupin vyvážejících výrobců v Turecku. Celkový deklarovaný objem vývozu do Unie uskutečněného těmito společnostmi v roce 2013 představoval veškerý vývoz z Turecka do Unie, jak je stanoveno ve 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř skupin vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie. Na tento vzorek připadá 64 % vývozu dotčeného výrobku do Unie. Vzorek je tedy reprezentativní a tvrzení uvedené strany v tomto ohledu byla zamítnuta.
(11)
Jelikož k výběru vzorku nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 9. až 17. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Individuální zjišťování
(12)
Jedenáct společností nebo skupin společností požádalo o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
(13)
Komise tyto žádosti odmítla, jelikož počet vyvážejících výrobců je tak velký, že individuální zjišťování by představovalo nepřiměřenou zátěž a bránilo by včasnému ukončení šetření.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(14)
Jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss):
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
pocházející z Turecka, v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(15)
Po poskytnutí prozatímních informací, jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise rozšířila v rámci šetření definici výrobku prostřednictvím opravy, což je údajně potvrzeno v čl. 1 odst. 1 prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že toto rozšíření definice výrobku bylo protiprávní. Kromě toho tato strana tvrdila, že zúčastněné strany měly být ohledně tohoto údajného rozšíření definice výrobku konzultovány. Po poskytnutí konečných informací tatáž strana zopakovala svou připomínku, aniž by uvedla další odůvodnění nebo vysvětlení.
(16)
Jak je uvedeno v 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato oprava neměla vliv na rozsah definice, ale byla čistě redakční. Definice výrobku tedy již od začátku zahrnovala porce pstruha duhového ve všech různých obchodních úpravách. Během šetření vyšlo najevo, že popis různých úprav v rámci definice výrobku byl nejednoznačný a že existovaly určité nesrovnalosti mezi různými jazykovými verzemi zveřejněnými v Úředním věstníku Evropské unie, které vyžadovaly objasnění. Například doslovný výklad definice výrobku měl zahrnovat skutečnost, že živé ryby byly vykuchány. Vyšlo však najevo, že všechny zúčastněné strany, které byly požádány, aby vyplnily příslušné dotazníky, uváděly všechny typy výrobku i přes tuto administrativní chybu, a proto se dospělo k závěru, že obecně všichni pochopili, že do definice výrobku byly již při zahájení současného šetření zahrnuty všechny typy. Zúčastněné strany byly informovány ihned po zveřejnění opravy e-mailem, ale žádná z nich nepředložila žádné připomínky ani netvrdila, že bylo porušeno její právo na obhajobu. Během šetření také vyvážející výrobci uváděli Komisi výrobky ve veškerých vyráběných úpravách, na něž se vztahuje definice výrobku. Tvrzení uvedené strany v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(17)
Dvě zúčastněné strany zopakovaly, že uzení pstruzi by měli být z definice výrobku vyloučeni. Zpochybnily závěr Komise v 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, který uvádí, že výrobky v různých úpravách - „živí“, „chlazení“, „zmrazení“ nebo „uzení“ -, na něž se vztahuje definice dotčeného výrobku, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, a znovu odkazovaly na dvě předcházející antidumpingová šetření týkající se jiných rybích produktů (velkých duhových pstruhů a lososů), jež byla dokončena v letech 2004 (5) a 2005 (6) a v nichž uzené výrobky do definice výrobku zahrnuty nebyly. Tyto strany uvedly informace o účincích uzení, které údajně mění výše uvedené vlastnosti. Kromě toho zopakovaly, že struktura nákladů u uzeného filé a jiných úprav výrobku se podstatně liší a že výrobní postup uzeného filé zahrnuje značné náklady na uzení.
(18)
Po poskytnutí konečných informací sdružení AEA tvrdilo, že Komise neobjasnila, jaké jsou základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti uzeného a neuzeného pstruha, které byly shledány podobnými. Sdružení AEA dále tvrdilo, že poskytlo důkazy prokazující, že uzený pstruh má například odlišnou chemickou strukturu, odlišné organoleptické vlastnosti a odlišnou výživovou hodnotu než neuzený pstruh.
(19)
Bez ohledu na účinky uzení se Komise domnívá, že nejdůležitější základní vlastnosti popsané v 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zůstávají podobné a že uzení neodůvodňuje vyloučení uzených výrobků z definice výrobku. V rozporu s tím, co tvrdilo sdružení AEA, si výrobek, kterým je pstruh v různých úpravách určený k lidské spotřebě, uchovává své vlastnosti a své základní chemické a výživové charakteristiky i v uzeném stavu. Informace o účincích uzení, jež strany předložily, neposkytly důkaz o tom, že by se výše uvedené základní charakteristiky v procesu uzení zásadně změnily. Tato otázka byla projednávána rovněž během slyšení u úředníka pro slyšení zmíněných v 5. bodě odůvodnění. Kromě toho jsou všechny kategorie dotčeného výrobku, včetně uzeného pstruha, zahrnuty v kapitole 3 kombinované nomenklatury (7) a jsou jasně odděleny od přípravků z ryb, na něž se vztahuje kapitola 16 téže nomenklatury. Pokud jde o odlišnou strukturu nákladů, dotčené strany své tvrzení nijak konkrétněji nedoložily. Kromě toho, jak je již uvedeno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření ukázalo, že struktura nákladů u uzeného filé a jiných úprav je ve skutečnosti podobná. U každé úpravy byly hlavní nákladovou složkou (představující více než 50 % celkových nákladů) náklady na chov, tvořené v zásadě náklady na krmivo (rybí moučku a rybí tuk), náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince. Nicméně, jak je vysvětleno ve 112. a 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byl proveden výpočet cenového podbízení srovnáním cen podle typu výrobku. Kromě toho, jak je již vysvětleno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, předchozí šetření neshledala, ani specificky nekonstatovala, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrzení v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(20)
Po poskytnutí konečných informací sdružení AEA a turecká vláda zopakovaly, že zahrnutí uzeného pstruha do definice výrobku ve stávajícím šetření je v rozporu s předchozí praxí a že Komise dostatečně nevysvětlila údajný odklon od své předchozí praxe.
(21)
Jak již bylo vysvětleno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, předchozí šetření neshledala, ani specificky nekonstatovala, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Jelikož uzené výrobky nebyly během uvedených předchozích šetření předmětem stížností, Komise skutečně nezjišťovala, zda mohly být zahrnuty do působnosti šetření v hypotetickém případě, že by byly uvedeny v podnětu. Proto je tvrzení, že se současné šetření odchyluje od předchozí praxe, nesprávné, a tudíž bylo zamítnuto.
(22)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně dotčeného výrobku nebo obdobného výrobku, potvrzuje se 24. až 32. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Státní podpora investic do akvakultury
(23)
Jelikož ohledně státní podpory investic do akvakultury nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 38. až 49. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Přímé a nepřímé dotace poskytované producentům pstruhů
(24)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku a turecká vláda zpochybnili metodiku Komise pro výpočet průměrné výše nepřímé subvence, jelikož byli zohledněni pouze producenti pstruhů, kteří dostávají přímé platby. Požadovali, aby Komise použila číselné údaje o celkové produkci pstruhů z vnitrozemských vod zveřejněné tureckým statistickým úřadem (8) v září 2014. Po poskytnutí konečných informací obě strany své tvrzení zopakovaly. Komise se domnívá, že předložené údaje o celkové produkci pstruhů z vnitrozemských vod v Turecku během období šetření, přestože byly předloženy až po inspekcích na místě, jsou spolehlivé, a proto toto tvrzení přijala.
(25)
V důsledku toho byla průměrná výše nepřímé subvence vypočtená s ohledem nákupy dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení, změněna z 0,60 TL na 0,51 TL/kg na základě „ekvivalentu celé ryby“, a sice podle následujícího výpočtu:
-
celková celostátní subvence poskytnutá podle údajů v odpovědi turecké vlády na dotazník,
-
minus výše přímé dotace obdržené vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku (Özpekler, Kilic, GMS),
-
minus poplatek ve výši 0,2 % převedených na odborové svazy jakožto právní předpoklad pro obdržení přímé dotace.
Tato částka pak byla vydělena celkovou produkcí pstruha z vnitrozemských vod bez produkce pstruha vyvážejících výrobců zařazených do vzorku (Özpekler, Kilic, GMS) podle údajů v odpovědi turecké vlády na dotazník.
(26)
Průměrná výše subvence na kg vypočtená na základě „ekvivalentu celé ryby“ u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tedy byla založena na výši přímé subvence obdržené za činnost v oblasti chovu a na průměrné výši subvence poskytované tureckou vládou, tj. 0,51 TL na kg, vypočteno na základě „ekvivalentu celé ryby“, s ohledem na nákupy od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení, pokud existují. Celková výhoda pak byla vyjádřena jako procentní podíl z hodnoty CIF.
(27)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku navrhl mírně upravenou metodu výpočtu, pokud jde o výši subvence u nakoupených surovin od jiného vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku. Komise tento návrh přijala a odpovídajícím způsobem aktualizovala tabulku uvedenou níže v 33. bodě odůvodnění.
(28)
Po poskytnutí prozatímních informací a poté po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku, že Komise napadla částku přímé subvence, která jim byla vyplacena, ale nikoli skutečnou výhodu. Obdržené částky však údajně představovaly zdanitelný příjem. Proto by od celkové výše obdržené přímé subvence měla být odečtena použitelná daň z příjmu právnických osob, která v Turecku činí 20 %. Z čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení údajně vyplývá, že „poplatky za podání žádosti nebo jiné náklady, které byly nezbytně vynaloženy, aby vznikl nárok na poskytnutí subvence nebo aby byla získána“ by měly být odečteny z výše subvence. Vyvážející výrobci se domnívají, že platba použitelné daně z příjmu právnických osob je předpokladem pro získání finančních prostředků, které jim byly vyplaceny, a proto by měla být považována za „jiné náklady“, které byly vynaloženy, aby vznikl nárok na poskytnutí subvence nebo aby byla získána.
(29)
Toto tvrzení Komise zamítla. V základním nařízení neexistuje žádný právní základ, který by navrhovanou metodiku podporoval. Daně nelze považovat za náklady podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení. Platba daně z příjmu právnických osob je podle tureckého zákona o daních povinností, která se použije na všechny společnosti bez ohledu na to, zda dostávají subvence, či nikoli. V rozporu s tím, co se domnívají vyvážející výrobci, není předpokladem pro získání finančních prostředků platba daní z příjmu právnických osob, ale skutečný chov pro účely produkce dotčeného výrobku.
(30)
Po poskytnutí prozatímních informací a poté po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku, že jelikož museli na výplatu subvencí dlouhou dobu čekat, vznikly jim mezitím značné finanční náklady. Proto očekávají, že Komise provede úpravy u obdržené částky výhody směrem dolů, aby tyto finanční náklady zohlednila. V tomto ohledu odkazují vyvážející výrobci zařazení do vzorku na 42. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž Komise určila výhodu na základě osvobození od daně z přidané hodnoty (DPH) u nakoupených strojů a vybavení a kvantifikovala tuto výhodu jako „úrok splatný obchodní bance za období, než je DPH vrácena“.
(31)
Toto tvrzení je neopodstatněné. Ve skutečnosti musí odpovědné správní subjekty zavést nezbytné postupy a mechanismy dohledu, aby mohly řídit tak rozsáhlý subvenční režim. Proto je normální, že u takového režimu, v jehož rámci je oprávněno velké množství chovatelů v odvětví akvakultury v Turecku, může trvat určitou dobu, než budou subvence poskytnuty. Činit paralelu s 42. bodem prozatímního nařízení je zavádějící. Výhoda v oblasti DPH, která je v něm popsána, představuje subvenční režim zamýšlený tureckou vládou, zatímco možné finanční náklady jsou přidruženými náklady, které obvykle vznikají a jejichž náhradu turecká vláda nezamýšlí.
(32)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se přímých a nepřímých subvencí, potvrzuje se 50. až 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(33)
S přihlédnutím k připomínkám zúčastněných stran po poskytnutí prozatímních informací jsou rozpětí přímých a nepřímých subvencí tato:
Přímé a nepřímé subvence
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,4 %
Ternaeben
8,0 %
3. Subvencované půjčky
(34)
Po poskytnutí prozatímních informací a poté po poskytnutí konečných informací jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku uvedl, že Komise považovala určitou půjčku za napadnutelnou subvenci, i když byla určena na investici, jež se netýkala dotčeného výrobku.
(35)
Toto tvrzení Komise odmítla. V průběhu šetření bylo zjištěno, že tento vyvážející producent pstruha duhového získal takovou půjčku, která je napadnutelná, jelikož je specifická pro odvětví akvakultury. Dospělo se k závěru, že je nepodstatné, že uvedený režim není specifický pro právnickou osobu produkující výrobek, který je předmětem šetření, protože tento program je specifický jako takový a jeho výhody lze spojovat s výrobou dotčeného výrobku. To je případ posledně jmenované skutečnosti, protože subvencovaná půjčka snížila celkové finanční náklady výrobce, což rovněž prospívá dotčenému výrobku. Nebyl předložen žádný důkaz o tom, že je řízení finančních zdrojů dotčenými vyvážejícími výrobci uskutečňováno takovým způsobem, aby celkové finanční náklady společnosti nebyly ovlivněny poskytnutím půjčky.
(36)
Po poskytnutí prozatímních informací uvedl jiný vyvážející výrobce zařazený do vzorku, že Komise nerozdělila správně výhodu subvencované půjčky mezi dvě různé právnické osoby v téže skupině, jelikož dotčený výrobek vyrábí pouze jedna právnická osoba.
(37)
Komise toto tvrzení přijala a rozdělila výhodu na základě obratu jednotlivých právnických osob. Výhoda připadající na dotčený výrobek je prakticky nulová, a proto by neměla být v celkové výši subvencování zohledněna.
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací a poté po poskytnutí konečných informací, pokud jde o půjčky, jež byly napadnuty, zpochybnil jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku výpočet poměru obratu, který použila Komise při rozdělování výhody na vývoz dotčeného výrobku do Unie. Tvrdil, že pro účely výpočtu poměru obratu ke stanovení částky subvencovaných půjček by měl být prodej dotčeného výrobku na vývoz vydělen celkovým obratem společnosti, včetně prodeje pstruha a jiných produktů jak na domácím trhu, tak na vývoz do EU.
(39)
Komise toto tvrzení přijala. Nicméně navzdory této nové metodice zůstala rozpětí subvencovaných půjček stejná.
(40)
Jelikož k subvencovaným půjčkám nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 65. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(41)
S přihlédnutím k připomínkám zúčastněných stran po poskytnutí prozatímních informací jsou rozpětí subvencovaných půjček tato:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Özpekler
0,3 %
4. Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
(42)
Jelikož k zemědělskému pojišťovacímu poolu a zvýhodněným sazbám pojistného nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 82. až 90. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Dotace na poradenské služby
(43)
Jelikož k dotacím na poradenské služby nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. Dotace na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel
(44)
Jelikož k dotacím na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 92. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Výpočet celkového subvenčního rozpětí
(45)
Po poskytnutí prozatímních informací upozornily dvě společnosti zařazené do vzorku na administrativní chybu při zaokrouhlování ve výpočtu celkového subvenčního rozpětí. Komise toto tvrzení přijala a odpovídajícím způsobem aktualizovala tabulku uvedenou níže.
(46)
Jelikož k metodice výpočtu celkového subvenčního rozpětí nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se metodika uvedená v 93. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(47)
S přihlédnutím k připomínkám zúčastněných stran jsou konečná subvenční rozpětí použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením tato:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
Vážený průměr vzorku
7,6 %
Celostátní subvenční rozpětí
9,5 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(48)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise vyloučila údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby získané od jiných výrobců v Unii, z údajů o celkové výrobě v Unii. Tvrdili, že odvětví zpracování ryb v Unii bylo proto de facto z šetření vyloučeno.
(49)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala své připomínky a domnívá se, že Komise měla provést buď i) integrovanou analýzu na základě celkové kombinované produkce chovatelů a zpracovatelů v Unii, nebo ii) dvoustupňovou analýzu na základě počáteční segmentované analýzy újmy segmentu chovatelů na jedné straně a segmentu zpracovatelů na straně druhé s následným začleněním do analýzy celého odvětví. Tato strana tvrdila, že posledně jmenovaná možnost by byla v souladu s judikaturou WTO ve věci ES - Losos (9), jakož i s předchozí praxí Komise (10). Tato strana však neposkytla žádný odhad ohledně toho, jaké účinky by tyto případné alternativní metodiky měly na analýzu újmy. Kromě toho tatáž zúčastněná strana tvrdila, že tato metodika je v rozporu se skutečností, že dovoz určený k dalšímu zpracování je zahrnut jak do objemu dovozu, tak do výroby v Unii.
(50)
Po poskytnutí konečných informací i turecká vláda vznesla argument, že údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby získané od jiných výrobců v Unii, by měly být zahrnuty do celkové výroby v Unii.
(51)
Kromě toho turecká vláda tvrdila, že objem výroby použitý pro analýzu újmy je jiný než objem výroby použitý pro analýzu reprezentativnosti, což tedy mohlo vést k nesprávným výsledkům. Turecká vláda rovněž zopakovala své připomínky týkající se údajných nedostatků analýzy reprezentativnosti.
(52)
Stávající šetření zahrnovalo všechny výrobce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé v Unii. Jak je vysvětleno v 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vzorek výrobců v Unii zahrnoval různé kroky a typy výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé) a byl považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie jako celek. Výše uvedené tvrzení, že odvětví zpracování ryb bylo de facto z analýzy vyloučeno, je proto nesprávné a bylo odmítnuto.
(53)
Kromě toho nebyly k dispozici žádné údaje, které by umožnily Komisi provést segmentovanou analýzu různých kroků a typů produkce. Kromě toho, jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie je velmi roztříštěné a zahrnuje více než 700 malých a středních podniků, a proto nebylo možné, aby Komise shromáždila údaje pro jednotlivé segmenty. Navrhovaná segmentovaná analýza tedy nebyla v tomto případě možná.
(54)
Kromě toho byl dovoz určený k dalšímu zpracování zahrnut do údajů o výrobě proto, aby se získal co nejlepší odhad objemu výroby. V každém případě dovoz dotčeného výrobku (kromě uzených pstruhů) určeného k dalšímu zpracování představoval méně než 3 % celkové výroby v Unii vypočtené podle této metodiky, a alternativní metodika spočívající ve vyloučení tohoto dovozu z údajů o výrobě v Unii by proto neměla žádný významný dopad na tento ukazatel újmy.
(55)
Odlišný objem výroby vypočtený pro účely analýzy reprezentativnosti a analýzy újmy odráží skutečnost, že během šetření byly získány přesnější informace, zatímco analýza reprezentativnosti byla založena na obezřetném posouzení důkazů prima facie dostupných v době provádění analýzy reprezentativnosti. Komise rovněž reagovala na konkrétní otázky turecké vlády ohledně analýzy reprezentativnosti prostřednictvím zveřejnění individuálníchinformací poskytnutých dne 18. prosince 2014 a během slyšení u úředníka pro slyšení dne 8. ledna 2015. Argument, že objem výroby použitý pro analýzu újmy je potenciálně nesprávný z důvodu rozdílných zdrojů u analýzy reprezentativnosti a analýzy újmy, byl proto zamítnut.
(56)
Jak je vysvětleno ve 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, objem výroby byl založen na údajích od Svazu evropských producentů v akvakultuře (FEAP), které se shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na živé ryby vylovené v každém členském státě. Část dovozu určená k dalšímu zpracování byla připočtena k objemu produkce živých ryb v Unii, a to na základě informací shromážděných a ověřených během tohoto šetření. Jelikož objem výroby se vypočítává na základě „ekvivalentu celé ryby“, není žádný rozdíl v tom, zda se počítá z první formy prodeje, tedy „živé ryby“, nebo z poslední možné formy prodeje, tedy „zpracované ryby“. Kdyby tedy byl objem zpracovaných ryb připočten k objemu živých ryb, jak navrhuje tato zúčastněná strana, výsledkem by bylo dvojí započtení. I přes skutečnost, že celkový objem výroby byl založen zejména na údajích o produkci živých ryb, aby se zamezilo dvojímu započtení, použitá metodika nevyloučila jiné typy výroby v Unii (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé) a činitele, které mají vliv na újmu, odkazují na celé výrobní odvětví Unie, tj. na odvětví živých ryb i na odvětví jejich dalšího zpracování. Proto v rozporu s tím, co tvrdila tato strana, metodika použitá ke stanovení celkového objemu výroby v Unii nevyloučila odvětví zpracování pstruhů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(57)
V každém případě, i kdyby metodika navrhovaná touto zúčastněnou stranou byla přijata a údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby, byly připočteny k údajům od producentů živých ryb v Unii a dokonce i kdyby to vedlo k nadhodnocení některých ukazatelů újmy, jako je objem výroby, objem prodeje, výrobní kapacita a zaměstnanost, tyto ukazatele by za posuzované období stále vykazovaly stejné trendy, protože objem zpracovaný zpracovatelským odvětvím je spojen s objemem produkce živých ryb.
(58)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 99. a 100. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací a jak již bylo uvedeno v 48. bodě odůvodnění, tvrdila jedna zúčastněná strana, že Komise vyloučila údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby získané od jiných producentů živých ryb v Unii, a zahrnula pouze objem výroby výrobců v Unii, kteří dovážejí živé ryby k dalšímu zpracování. Tato strana tvrdila, že celková spotřeba v Unii byla proto podhodnocena. Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala svou připomínku, aniž by poskytla dodatečné zdůvodnění, s výjimkou hypotetického příkladu týkajícího se podílů na trhu, a tvrdila, že metodika Komise pro stanovení spotřeby v Unii je vnitřně nelogická a jejím výsledkem je nadhodnocení podílu tureckého dovozu na trhu.
(60)
Jak je vysvětleno v 52. a 56. bodě odůvodnění, odvětví zpracování ryb v Unii ve skutečnosti ze zmíněné analýzy vyloučeno nebylo. Nicméně údaje o výrobě byly stanoveny na základě údajů o živých rybách vypočtených na základě „ekvivalentu celé ryby“, aby se zamezilo dvojímu započtení. Téhož výsledku by bylo bývalo dosaženo, kdyby byl celkový objem výroby stanoven na základě údajů o pstruzích, kteří byli dále zpracováni, převedených na „ekvivalent celé ryby“. Kdyby však byl objem zpracovaných ryb připočten k objemu živých ryb, jak navrhuje tato zúčastněná strana, výsledkem by bylo dvojí započtení a následné umělé navýšení celkového objemu výroby a spotřeby v Unii. Současně, jak je vysvětleno v 57. bodě odůvodnění, by tyto ukazatele nicméně vykazovaly v průběhu posuzovaného období stejné trendy. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(61)
Údajný dopad na podíl tureckého dovozu na trh je objasněn v 64. bodě odůvodnění.
(62)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 101. až 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(63)
Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že Komise vyloučila údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby získané od jiných producentů živých ryb v Unii, a zahrnula pouze objem výroby výrobců v Unii, kteří dovážejí živé ryby k dalšímu zpracování. Tato strana tvrdila, že tato metodika vedla k nadhodnocení podílu tureckého dovozu na trhu. Jak již bylo uvedeno v 59. bodě odůvodnění, s výjimkou hypotetického příkladu týkajícího se podílů na trhu, tato strana neposkytla pro své tvrzení žádný důkaz.
(64)
Jak je vysvětleno v 60. bodě odůvodnění, údaje o výrobě byly stanoveny na základě údajů o živých rybách vypočtených na základě „ekvivalentu celé ryby“, aby se zamezilo dvojímu započtení. Kdyby byl objem zpracovaných ryb připočten k objemu živých ryb, jak navrhuje tato zúčastněná strana, výsledkem by bylo dvojí započtení a následné podhodnocení podílu tureckého dovozu na trhu. Současně, jak je vysvětleno v 57. bodě odůvodnění, by tyto ukazatele nicméně vykazovaly v průběhu posuzovaného období stejné trendy. Tento argument byl proto zamítnut.
(65)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 106. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Ceny dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(66)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna strana tvrdila, že dovozní ceny z Turecka by neměly být stanoveny podle průměru, ale na základě typu výrobku, jelikož skladba typů výrobků a hmotnost jednoho konkrétního typu v rámci této skladby mají významný dopad na průměrnou cenu. Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala svou připomínku, aniž by pro své tvrzení poskytla další odůvodnění.
(67)
Považuje se za vhodné, že pro účely stanovení a posouzení trendů všeobecných ukazatelů újmy v souvislosti s cenami dotčeného výrobku během posuzovaného období, jak požaduje článek 3 základního nařízení, by měla být použita vážená průměrná dovozní cena, která se týká dotčeného výrobku podle jeho definice. Ve skutečnosti se podrobné údaje shromažďují pouze za období šetření. Proto nejsou k dispozici údaje týkající se typů výrobků za celé posuzované období. V každém případě by vážená průměrná dovozní cena umožnila posoudit trend pro dotčený výrobek. Skutečnost, že jeden trend by se údajně u určitých typů výrobků lišil, nemůže vyvrátit platnost všeobecného trendu. Kromě toho je cena vážená, aby se přihlédlo zejména k hmotnosti jakéhokoli typu výrobku v jeho různých složeních.
(68)
Na druhou stranu použila Komise pro účely stanovení cenového podbízení v průběhu období šetření, jak je vysvětleno ve 112. a 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vážený průměr prodejních cen výrobců v Unii zařazených ve vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu a srovnala je s odpovídajícím váženým průměrem cen dovozu dotčeného výrobku od tureckých spolupracujících výrobců zařazených do vzorku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, podle typu výrobku, stanovených na základě CIF (cost, insurance, freight), s odpovídajícími úpravami o cla a náklady po dovozu.
(69)
Z výše uvedených důvodů byl tento argument zamítnut.
(70)
Po poskytnutí prozatímních informací zpochybnila tatáž strana skutečnost, že Komise neprovedla žádné úpravy o náklady po dovozu. Komise v návaznosti na toto tvrzení dále zkoumala dostupné informace a použila průměrné náklady po dovozu, které vznikly dovozci ve spojení vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku.
(71)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených ve vzorku v období šetření. Po zohlednění úpravy popsané výše v 70. bodě odůvodnění činil vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčené země na trh Unie mezi 2 % a 16 % (průměrné rozpětí cenového podbízení činilo 6 %).
(72)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 109. až 111. a 114. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1. Obecné poznámky
(73)
Po poskytnutí prozatímních informací turecká vláda požádala, aby Komise poskytla informace o makroekonomických ukazatelích újmy agregovaných pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tato strana své tvrzení zopakovala i po poskytnutí konečných informací. Je praxí Komise, že makroekonomické ukazatele se stanoví a analyzují na úrovni Unie, a nikoli na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Ve skutečnosti se má za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(74)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 118. až 122. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. Makroekonomické ukazatele
4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(75)
Po poskytnutí prozatímních informací a jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, tvrdila jedna zúčastněná strana, že Komise vyloučila údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby získané od jiných producentů živých ryb v Unii, a zahrnula pouze objem výroby výrobců v Unii, kteří dovážejí živé ryby k dalšímu zpracování. Tato strana tvrdila, že celkový objem výroby v Unii byl proto podhodnocen.
(76)
Jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, Komise analyzovala celé výrobní odvětví Unie, včetně producentů živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé, a, jak je vysvětleno v 56. a 60. bodě odůvodnění, celkový objem výroby v Unii nebyl metodikou, kterou Komise použila, dotčen. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(77)
Turecká vláda tvrdila, že údaje od svazu FEAP zahrnovaly pouze údaje o 13 členských státech a že z tohoto důvodu byl celkový objem výroby v Unii podhodnocen.
(78)
Údaje od svazu FEAP skutečně nezahrnovaly členské státy s celkovým objemem výroby nižším než 1 000 tun („ekvivalentu celé ryby“) ročně, tyto údaje by však vzhledem k malému množství neměly žádný významný dopad na stanovené trendy. Kromě toho tato strana neprokázala, že by zahrnutí zbývajících členských států mohlo mít nějaký potenciální dopad na celkové údaje. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(79)
Po poskytnutí konečných informací turecká vláda prohlásila, že údaje o výrobě od dvou členských států, konkrétně Bulharska a Rumunska, které byly vyloučeny, ve skutečnosti ukazují, že tyto dva členské státy vyrobily v roce 2011 více než 1 000 tun. Nicméně objem výroby, na který odkazuje turecká vláda, se vztahuje v zásadě na produkci velkého pstruha, který není výrobkem, jenž je předmětem tohoto šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(80)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobní kapacita popsaná ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je nesprávná, protože byla vypočtena na základě nesprávně stanoveného objemu výroby, jak je uvedeno v 75. bodě odůvodnění. Kromě toho tato zúčastněná strana tvrdila, že míra využití kapacity by neměla být založena na informacích poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, jelikož vzorek zahrnoval výrobce v Unii zastupující různé fáze produkce, jako je uzení, zatímco objem výroby údajně zahrnoval pouze živé pstruhy. Po poskytnutí konečných informací tato strana tvrdila, že použitý vzorec byl chybně založen na průměrné míře využití kapacity výrobců zařazených do vzorku, a nikoli na použití specifických údajů odvětví živých ryb na jedné straně a zpracovatelského odvětví na straně druhé. Tato strana dále tvrdila, že kromě toho nebyly zahrnuty údaje od zpracovatelského odvětví, které získávalo živé pstruhy v Unii, což mělo údajně významný dopad na stanovení celkové výrobní kapacity v Unii. Tato strana dále tvrdila, že stanovení kapacity by se v žádném případě nemělo zakládat na vzorci, ale na skutečných údajích od výrobců v Unii.
(81)
Jak je uvedeno v 52., 56. a 60. bodě odůvodnění, Komise ze své analýzy odvětví zpracování v Unii nevyloučila, a argument, že objem výroby byl nesprávně vypočten, byl zamítnut. Kromě toho, jak je vysvětleno v 53. bodě odůvodnění, nebyly k dispozici žádné údaje, které by Komisi umožnily provést segmentovanou analýzu s využitím údajů od dvou konkrétních odvětví. Ze stejného důvodu nebylo možné založit stanovení kapacity na skutečných údajích od více než 700 malých a středních výrobců v Unii. Jak je vysvětleno ve 123. a 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, míra využití kapacity stanovená Komisí byla v souladu s objemem výroby Unie. Argument, že stanovení kapacity na základě neúplných čísel o celkové výrobě a že míra využití kapacity by neměla být založena na informacích o výrobcích v Unii zařazených do vzorku, byl rovněž zamítnut. V každém případě, i kdyby alternativní metodika pro výpočet objemu výroby navrhovaná touto zúčastněnou stranou byla přijata a údaje od zpracovatelského odvětví v Unii, které získávalo živé pstruhy v Unii, by byly připočteny k údajům od producentů živých ryb v Unii, což by vedlo k dvojímu započtení, jak je popsáno v 56. bodě odůvodnění, vývoj míry využití kapacity by vykazoval během posuzovaného období stejný trend. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(82)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 123. až 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(83)
Po poskytnutí prozatímních informací a jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, tvrdila jedna zúčastněná strana, že Komise vyloučila údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby získané od jiných producentů živých ryb v Unii, a zahrnula pouze objem výroby výrobců v Unii, kteří dovážejí živé ryby k dalšímu zpracování. Tato strana tvrdila, že z analýzy byla vyloučena tato část zpracovatelského odvětví v Unii jako taková. Tato strana proto tvrdila, že objem prodeje výrobního odvětví Unie je podhodnocen a že výpočet podílu na trhu na tomto základě je nesprávný. Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala své připomínky a navrhla, že Komise měla vycházet z alternativních metodik popsaných ve 49. bodě odůvodnění, aniž by jejich význam pro své zjištění dále podložila.
(84)
Z důvodů uvedených v 52., 56. a 60. bodě odůvodnění byl argument, že objem výroby byl stanoven nesprávně a že část výrobního odvětví Unie nebyla při analýze zohledněna, zamítnut. Argument, že objem prodeje a podíl na trhu byly stanoveny nesprávně, byl proto následně také zamítnut. Jak je vysvětleno v 53. bodě odůvodnění, segmentovanou analýzu nebylo možné provést, a proto byla zamítnuta. Pokud by však metodika výpočtu objemu prodeje navržená touto zúčastněnou stranou byla přijata, mělo by to za následek dvojí započtení, a tudíž nadhodnocení objemu prodeje a podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Současně, jak je vysvětleno v 57. bodě odůvodnění, by tyto ukazatele nicméně vykazovaly v průběhu posuzovaného období stejné trendy. Tento argument byl proto zamítnut.
(85)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 129. a 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2.3. Růst
(86)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(87)
Po poskytnutí prozatímních informací a jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, tvrdila jedna strana, že Komise vyloučila údaje od výrobců v Unii, kteří zpracovávají živé ryby získané od jiných producentů živých ryb v Unii, a že proto byla podhodnocena zaměstnanost. Po poskytnutí konečných informací tato strana tvrdila, že použitý vzorec byl chybně založen na zaměstnanosti u výrobců zařazených do vzorku a místo toho měly být použity údaje od těchto dvou konkrétních odvětví. Tato strana dále tvrdila, že kromě toho nebyly zahrnuty údaje od zpracovatelského odvětví, které získávalo živé pstruhy v Unii, což mělo údajně významný dopad na stanovení celkové zaměstnanosti v Unii. Tato strana dále tvrdila, že stanovení zaměstnanosti by se v žádném případě nemělo zakládat na vzorci, ale na skutečných údajích od výrobců v Unii.
(88)
Z důvodů uvedených v 52., 56. a 60. bodě odůvodnění byl argument, že část výrobního odvětví Unie nebyla při analýze zohledněna, zamítnut. Kromě toho, jak je vysvětleno v 53. bodě odůvodnění, nebyly k dispozici žádné údaje, které by Komisi umožnily provést segmentovanou analýzu s využitím údajů od odvětví živých ryb na jedné straně a zpracovatelského odvětví na straně druhé. Ze stejného důvodu nebylo možné založit stanovení zaměstnanosti na skutečných údajích od více než 700 malých a středních výrobců v Unii. Jak je vysvětleno ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, údaj o zaměstnanosti stanovený Komisí byl v souladu s objemem výroby Unie. Komise při stanovení údajů o zaměstnanosti ve skutečnosti zohlednila celé výrobní odvětví Unie včetně zpracovatelského odvětví. Argument, že zaměstnanost byla stanovena nesprávně, byl proto také zamítnut. V každém případě, i kdyby alternativní metodika pro výpočet objemu výroby navrhovaná touto zúčastněnou stranou byla přijata a údaje od zpracovatelského odvětví v Unii, které získávalo živé pstruhy v Unii, by byly připočteny k údajům od producentů živých ryb v Unii, což by vedlo k dvojímu započtení, jak je popsáno v 56. bodě odůvodnění, vývoj zaměstnanosti by vykazoval během posuzovaného období stejný trend. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(89)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 135. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(90)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna strana tvrdila, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie by neměly být stanoveny podle průměru, ale na základě typu výrobku, jelikož skladba typů výrobků a hmotnost jednoho konkrétního typu dotčeného výrobku v rámci této skladby by měly významný dopad na průměrnou prodejní cenu. Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala své připomínky, aniž by pro své tvrzení poskytla další odůvodnění.
(91)
Avšak analogicky z důvodů uvedených v 67. a 68. bodě odůvodnění byl tento argument zamítnut.
(92)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 140. až 142. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.3.2. Náklady práce
(93)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 143. a 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.3.3. Zásoby
(94)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 145. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál
(95)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 146. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Závěr ohledně újmy
(96)
Na základě výše uvedené celkové analýzy příslušných makro- a mikroekonomických faktorů a jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se závěry stanovené ve 152. až 155. bodě odůvodnění prozatímního nařízení v tom smyslu, že celé výrobní odvětví Unie včetně všech různých kroků a typů výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé) utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Účinek subvencovaného dovozu
(97)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 157. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinky jiných činitelů
2.1. Dovoz ze třetích zemí
(98)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 162. až 165. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(99)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 166. a 168. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Vývoj spotřeby
(100)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 169. a 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4. Konkurence jiných druhů ryb
(101)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena konkurencí jiných druhů ryb. Tyto strany citovaly studie (11), které údajně prokazují, že jiné druhy ryb konkurují porcovanému pstruhu duhovému na německém trhu. Dotčené strany dále tvrdily, že kromě údajné konkurence velkého pstruha, lososa a pangase existuje rovněž konkurence tresky, platýse, makrely a okouníka, která způsobila újmu výrobnímu odvětví Unie.
(102)
Výše uvedené studie, na něž dotčené strany odkazovaly, neobsahují žádné přesvědčivé důkazy ani ohledně německého trhu, ani ohledně trhu Unie jakožto celku, které by podpořily daná tvrzení. Těmto tvrzením rovněž odporuje skutečnost, že během celého posuzovaného období se turecký dovoz pstruha duhového zvýšil, a to jak z hlediska podílu na trhu, tak z hlediska objemu prodeje v Unii.
(103)
Údajná konkurence jiných druhů ryb by za žádných okolností nemohla vysvětlit zhoršení celkové hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, a zejména ztrátu podílu na trhu ve srovnání s dovozem z Turecka, jehož objem během posuzovaného období narůstal.
(104)
Na základě toho byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(105)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 171. až 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.5. Administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
(106)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza nezohlednila negativní dopad administrativní zátěže v členských státech.
(107)
Administrativní a regulační zátěží, včetně údajných omezených možností využívání některých zeměpisných oblastí pro účely akvakultury v členských státech, jako faktorem, který mohl způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, se zabýval 176. až 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Dotčené strany své tvrzení dále neodůvodnily ani neposkytly v tomto ohledu žádné další informace. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(108)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 176. až 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.6. Tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
(109)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza nezohlednila negativní dopad tlaku na ceny a silné vyjednávací pozice maloobchodního odvětví.
(110)
Tlakem na ceny a silnou vyjednávací pozicí maloobchodního odvětví jako faktory, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, se zabýval 179. až 181. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Dotčené strany své tvrzení dále neodůvodnily ani neposkytly v tomto ohledu žádné další informace. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(111)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 179. až 181. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.7. Nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory
(112)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza nezohlednila negativní dopad některých dalších faktorů, jako jsou údajné nadměrné investice, otázky týkající se životního prostředí a soudní spory, na jednotlivé výrobce v Unii.
(113)
Těmito faktory se však zabýval 182. až 186. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Dotčené strany své tvrzení dále neodůvodnily ani neposkytly v tomto ohledu žádné další informace. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(114)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 182. až 186. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(115)
Na základě výše uvedených skutečností, a jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 187. až 189. bod odůvodnění prozatímního nařízení v tom smyslu, že podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena subvencovaným dovozem a že žádné jiné faktory posuzované jednotlivě i společně nenarušují příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(116)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 191. až 194. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(117)
Po uložení prozatímních opatření se přihlásili dva další dovozci a tvrdili, že uložení cla na pstruha z Turecka by na ně mělo negativní dopad. Tyto strany však svá tvrzení nedoložily. Tato tvrzení proto byla odmítnuta.
(118)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 195. a 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem uživatelů, spotřebitelů, dodavatelů
(119)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 199. až 203. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(120)
Na základě výše uvedených skutečností, a jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 204. bod odůvodnění prozatímního nařízení v tom smyslu, že není žádný přesvědčivý důvod se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Turecka není v zájmu Unie.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(121)
Na základě závěrů, k nimž Komise dospěla v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná vyrovnávací opatření, která zabrání tomu, aby subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(122)
Vzhledem k úpravám popsaným výše v 70. a 71. bodě odůvodnění byla rozpětí újmy revidována, jak je uvedeno ve 127. bodě odůvodnění níže.
(123)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 206. až 217. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(124)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a v souladu s článkem 15 základního nařízení by měla být uložena konečná vyrovnávací cla v souladu s pravidlem nižšího cla podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení. Komise porovnala rozpětí újmy a subvenční rozpětí. Výše cla by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot subvenčního rozpětí a rozpětí újmy.
(125)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce tureckých vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro „všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(126)
Pro spolupracující turecké společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(127)
Na základě výše uvedených skutečností by sazby konečného vyrovnávacího cla vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením měly být tyto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
GMS
6,9 %
24 %
6,9 %
Kilic
9,5 %
37 %
9,5 %
Özpekler
6,7 %
22 %
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
17 %
8,0 %
Jiné spolupracující společnosti
7,6 %
23 %
7,6 %
Všechny ostatní společnosti
9,5 %
37 %
9,5 %
(128)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorického cla, tj. v poměru k hodnotě dovozu.
(129)
Individuální sazby vyrovnávacího cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami.
(130)
Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(131)
Pokud některá společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatňování těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla. Tato žádost musí být zaslána Komisi (12). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni použije. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni použije, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(132)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacích cel, mělo by se zbytkové clo pro všechny ostatní společnosti použít nejen na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, jejichž produkty nebyly do Unie v období šetření vyváženy.
3. Závazky
(133)
Po zveřejnění prozatímního nařízení nabídlo 15 vyvážejících výrobců cenové závazky v souladu s článkem 13 základního nařízení.
(134)
Komise tyto nabídky pečlivě posoudila s ohledem na specifické okolnosti vztahu s Tureckem. Komise však dospěla k závěru, že tyto závazky by při tomto řízení nebyly praktické. Důvodem je vysoký počet obchodních úprav dotčeného výrobku, významné cenové rozdíly mezi jednotlivými úpravami dotčeného výrobku a riziko křížové kompenzace v důsledku prodeje jiných výrobků týmž odběratelům.
(135)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana (AEA) tvrdila, že důvody, proč by závazky neměly být považovány za praktické, nejsou správné. Zaprvé tvrdila, že počet obchodních úprav je omezený, že jsou jasně identifikovatelné prostřednictvím kódů TARIC a v případě nutnosti lze některé úpravy seskupit, a zadruhé, že existence významných cenových rozdílů mezi jednotlivými úpravami nebude mít za následek neproveditelnost závazků, protože mohou být stanoveny různé minimální dovozní ceny pro různé obchodní úpravy, a konečně, že podobné závazky byly přijaty již dříve v případě jiných produktů rybolovu (losos) (13).
(136)
Zaprvé je třeba uvést, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku, kteří nabídli závazky a pro něž Komise disponovala podrobnými informacemi, vyváželi během období šetření 7 odlišných obchodních úprav dotčeného výrobku. Tyto úpravy nelze jasně identifikovat podle kódů TARIC. Navíc by jakékoliv seskupení obchodních úprav vyžadujících odlišné ceny mohlo vést ke křížové kompenzaci mezi minimálními dovozními cenami různých obchodních úprav. Zadruhé, pokud by byl vysoký počet vyvážejících výrobců a obchodních úprav spolu s významnými cenovými rozdíly mezi jednotlivými úpravami zmírněn vysokým počtem minimálních dovozních cen, jak navrhovala tato zúčastněná strana, bylo by pak sledování závazků ještě více nepraktické. Zatřetí, zmírnění rizika křížové kompenzace prostřednictvím průběžného sledování ustanovení o tom, že se stejným odběratelům již nesmí prodávat jiné výrobky, by bylo nepřiměřeně náročné na zdroje, a proto nepraktické. A konečně, pokud jde o uvedený příklad s lososem, závazky přijaté v té době se ukázaly jako nepraktické, o čemž svědčí četné případy jejich stažení během období, kdy byla opatření uplatňována. Z výše uvedených důvodů byly argumenty, že závazky by byly v tomto případě praktické, zamítnuty.
(137)
Tyto nabídky cenových závazků byly proto odmítnuty.
4. Konečný výběr prozatímních cel
(138)
Vzhledem ke zjištěným subvenčním rozpětím a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie by částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením měly být s konečnou platností vybrány. Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby vyrovnávacího cla, by měly být uvolněny.
(139)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 15 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (14),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss) v těchto podobách:
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (kódy TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 a 0305430011) pocházejících z Turecka.
2. Sazby konečného vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
6,9 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
6,7 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
8,0 %
B967
Společnosti uvedené v příloze
7,6 %
Všechny ostatní společnosti
9,5 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního vyrovnávacího cla podle prováděcího nařízení (EU) č. 1195/2014 se vyberou s konečnou platností. Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby vyrovnávacího cla, se uvolní.
Článek 3
V případech, kdy nový vyvážející výrobce Turecku poskytne Komisi dostatečný důkaz, že:
-
v období šetření (tj. od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Turecku, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie,
může být čl. 1 odst. 2 změněn zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 7,6 %.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. února 2015.