KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 809/2014
af 17. juli 2014
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (1), særlig artikel 58, stk. 4, artikel 62, stk. 2, litra a) til f) og litra h), artikel 63, stk. 5, artikel 77, stk. 8, artikel 78, artikel 96, stk. 4, og artikel 101, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EU) nr. 1306/2013 fastsættes de grundlæggende bestemmelser bl.a. vedrørende medlemsstaternes forpligtelser til at beskytte Unionens finansielle interesser. For at sikre, at den nye retlige ramme, der er indført ved denne forordning, fungerer smidigt og anvendes ensartet, er Kommissionen bemyndiget til at vedtage visse bestemmelser i forbindelse med administrativ kontrol og kontrol på stedet, opmåling af arealer, tilfælde, hvor støtteansøgninger og betalingsanmodninger kan korrigeres, anvendelsen og beregningen af hel eller delvis tilbagetrækning og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og sanktioner, anvendelse og beregning af administrative sanktioner, kravene til den elektroniske database, støtteansøgninger og betalingsanmodninger og ansøgningerne om betalingsrettigheder, herunder sidste frist for indgivelse, gennemførelse af kontroller, overdragelse af bedrifter, udbetalinger af forskud, gennemførelse af kontroller i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne, beregning og anvendelse af administrative sanktioner i forbindelse med krydsoverensstemmelse og tekniske specifikationer, der er nødvendige for en ensartet gennemførelse af de grundlæggende bestemmelser for det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (»det integrerede system«) for så vidt angår krydsoverensstemmelse.
(2)
Medlemsstaterne bør træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre, at det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem fungerer efter hensigten i de tilfælde, hvor mere end et betalingsorgan er ansvarligt for den samme støttemodtager.
(3)
Så længe den kompetente myndighed endnu ikke har underrettet støttemodtageren om eventuelle fejl i støtteansøgningen eller betalingsanmodningen og ej heller varslet kontrolbesøg på stedet, bør støttemodtagere kunne trække deres støtteansøgninger eller betalingsanmodninger eller dele heraf tilbage til enhver tid. Støttemodtagere bør også have mulighed for at korrigere eller tilpasse indlysende fejl i støtteansøgningen eller betalingsanmodninger og eventuelle støttedokumenter - i visse tilfælde efter de nationale myndigheders godkendelse.
(4)
Der bør vedtages særlige, detaljerede bestemmelser for at sikre en rimelig anvendelse af de forskellige nedsættelser, der skal foretages i forbindelse med en eller flere støtteansøgninger eller betalingsanmodninger fra samme støttemodtager. Det bør derfor fastsættes, i hvilken rækkefølge de forskellige eventuelle nedsættelser beregnes for hver ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
(5)
For at sikre, at princippet om god tro anvendes ensartet i hele Unionen, bør det i forbindelse med inddrivelse af uberettiget udbetalte beløb fastlægges, på hvilke betingelser dette princip kan påberåbes, uden at dette berører behandlingen af de pågældende udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningen efter forordning (EU) nr. 1306/2013.
(6)
Der bør fastsættes regler for konsekvenserne af overdragelse af hele bedrifter, der er underlagt visse forpligtelser ifølge ordninger med direkte betalinger eller i henhold til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
(7)
Med henblik på Kommissionens effektive overvågning af det integrerede system bør medlemsstaterne underrette Kommissionen om årlige kontroldata og -statistikker. Ligeledes bør medlemsstaterne hvert år fremlægge statistikker angående kontrollen af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der ikke er omfattet af det integrerede system, herunder resultaterne af denne kontrol. Desuden bør Kommissionen i givet fald underrettes om eventuelle foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i forbindelse med krydsoverensstemmelse.
(8)
I henhold til artikel 75 i forordning (EU) nr. 1306/2013 kan medlemsstaterne udbetale forskud for så vidt angår direkte betalinger på visse betingelser, herunder at den administrative kontrol og kontrollen på stedet er afsluttet for det pågældende ansøgningsår. I artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 (2) fastsættes det, at den tilpasningssats, der er fastsat i henhold til artikel 26 i forordning (EU) nr. 1306/2013, kun finder anvendelse på direkte betalinger, der overstiger en bestemt tærskelværdi. Ifølge artikel 26, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013 kan Kommissionen dog på grundlag af nye oplysninger, den kommer i besiddelse af, tilpasse tilpasningssatsen for direkte betalinger indtil den 1. december. Følgelig kan den tilpasningssats vedrørende finansiel disciplin, der kan finde anvendelse, endnu være ukendt pr. 16. oktober. Betalingen af restbeløbet fra den 1. december bør tage hensyn til den tilpasningssats vedrørende finansiel disciplin, der var gældende på daværende tidspunkt.
(9)
Der bør fastsættes almindelige bestemmelser for indførelse af forenklede procedurer for udveksling af meddelelser mellem støttemodtagerne og de nationale myndigheder. Det bør især være muligt at benytte elektroniske medier. Det skal dog sikres, at de således forelagte oplysninger er fuldstændigt pålidelige, og at de relevante procedurer anvendes uden forskelsbehandling af støttemodtagere. For at forenkle forvaltningen for både støttemodtagerne og de nationale myndigheder bør det også være muligt for de kompetente myndigheder direkte at anvende oplysninger, som står til rådighed for de nationale myndigheder, i stedet for at pålægge støttemodtageren at forelægge disse oplysninger for at efterprøve berettigelsen af visse betalinger.
(10)
For at muliggøre en formålstjenlig kontrol i de medlemsstater, som beslutter, at alle ansøgninger om direkte betalinger og betalingsanmodninger for foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system, skal være omfattet af enkeltansøgningen, jf. artikel 72, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013, bør det fastsættes, at alle støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, som på en eller anden måde er arealrelaterede, kun indgives én gang pr. år i én enkeltansøgning.
(11)
Medlemsstaterne bør fastsætte sidste frister for indgivelse af enkeltansøgningen og/eller betalingsanmodninger, der ikke bør være senere end den 15. maj, for at sikre en rettidig behandling og kontrol af støtteansøgningen og betalingsanmodninger. På grund af de særlige klimaforhold i Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige bør disse medlemsstater dog have mulighed for at fastsætte en senere frist, som ikke bør ligge efter den 15. juni. Desuden bør der kunne indrømmes undtagelser i konkrete tilfælde, hvis vejrforholdene i et givet år i fremtiden gør det nødvendigt.
(12)
I enkeltansøgningen bør støttemodtagerne ikke blot anmelde det areal, der anvendes til landbrugsformål, men også deres betalingsrettigheder tillige med alle oplysninger, der kræves for at kunne fastslå berettigelsen til støtte fra EGFL og/eller ELFUL. Medlemsstaterne bør dog have mulighed for at fravige visse forpligtelser, hvis de betalingsrettigheder, der skal tildeles i det givne år, endnu ikke er endeligt fastsat.
(13)
For at støttemodtagerne kan planlægge arealanvendelsen så fleksibelt som muligt, bør de kunne ændre deres enkeltansøgning eller betalingsanmodning indtil det tidspunkt, hvor tilsåningen normalt finder sted, såfremt alle særlige betingelser i de forskellige støtteordninger eller støtteforanstaltninger overholdes, og myndighederne endnu ikke har underrettet landbrugeren om fejl i enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen, og ej heller om en kontrol på stedet, hvor der er konstateret fejl med hensyn til den del, ændringen vedrører. Efter at sådanne ændringer er foretaget, bør det være muligt at tilpasse de relevante støttedokumenter og kontrakter, der skal indgives.
(14)
Da støttemodtagere fortsat er ansvarlige for at forelægge en korrekt støtteansøgning eller betalingsanmodning, bør de foretage de nødvendige korrektioner og ændringer i det fortrykte skema i givet fald.
(15)
I forbindelse med ansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger og/eller betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger bør støttemodtageren forelægges et fortrykt skema i elektronisk format sammen med det tilsvarende grafiske materiale via en edb-applikation baseret på et geografisk informationssystem (GIS) (i det følgende benævnt »geospatialt støtteansøgningsskema«). Geospatiale støtteansøgningsskemaer vil bidrage til at forebygge, at støttemodtagere begår fejl i forbindelse med anmeldelsen af deres landbrugsarealer, og de vil effektivisere den administrative krydskontrol. Desuden vil mere nøjagtige geospatiale oplysninger, der forelægges i geospatiale støtteansøgningsskemaer, tilvejebringe mere pålidelige data med henblik på overvågning og evaluering. Det bør derfor kræves, at alle støtteansøgninger og/eller betalingsanmodninger efter en bestemt dato skal indgives på grundlag af det elektroniske geospatiale støtteansøgningsskema. Hvis støttemodtagerne ikke er i stand til at benytte dette skema, bør den kompetente myndighed tilbyde et alternativ til støttemodtagerne, således at de kan indgive en støtteansøgning og/eller en betalingsanmodning. I alle tilfælde bør den kompetente myndighed sikre, at de anmeldte arealer digitaliseres.
(16)
Eventuelle særoplysninger om produktion af hamp, frivillig koblet støtte eller afgrødespecifik betaling for bomuld bør i givet fald forelægges sammen med enkeltansøgningen eller på et senere tidspunkt, hvis oplysningernes art gør dette hensigtsmæssigt. Det bør også fastsættes, at arealer, som der ikke ansøges om støtte for, skal angives i enkeltansøgningen. Da det er vigtigt at have nøjagtige oplysninger om visse former for arealanvendelse, bør oplysninger om disse to former for anvendelse anmeldes særskilt, mens andre kan anmeldes under ét.
(17)
I tilfælde, hvor støttemodtagerne skal have miljømæssige fokusområder på landbrugsarealet for at være berettiget til betaling til landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, jf. artikel 43 i forordning (EU) nr. 1307/2013 (i det følgende benævnt »den grønne betaling«), bør støttemodtagerne anmelde det miljømæssige fokusområde i deres støtteansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger. Gennemføres en del af forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder på regionalt plan eller kollektivt, bør anmeldelsen af de miljømæssige fokusområder suppleres med en særskilt angivelse af de miljømæssige fokusområder, som gennemføres på regionalt plan eller kollektivt.
(18)
For at muliggøre effektiv overvågning og kontrol bør en støttemodtagers ansøgning om deltagelse i ordningen for mindre landbrugere indeholde en henvisning til samme støttemodtagers enkeltansøgning. For at muliggøre en effektiv kontrol af de særlige betingelser for ordningen for små landbrugere, bør alle de nødvendige oplysninger indgives efter den forenklede procedure, der er fastsat i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013. Endvidere bør det præciseres, at personer, som beslutter at udtræde af ordningen for mindre landbrugere, bør pålægges at underrette den kompetente myndighed i så god tid, at overgangen til betalinger i henhold til afsnit III og IV i forordning (EU) nr. 1307/2013 kan gøres smidig.
(19)
For at muliggøre kontrol i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne bør støtteansøgninger også indgives af støttemodtagere, som råder over et landbrugsareal, men ikke ansøger om støtte fra EGFL og/eller ELFUL, som er omfattet af enkeltansøgningen. Medlemsstaterne bør dog kunne fritage støttemodtagerne for denne forpligtelse, hvis myndigheder allerede har oplysningerne.
(20)
For at forenkle ansøgningsprocedurerne og i henhold til artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 bør medlemsstaterne så vidt muligt give støttemodtageren fortrykte skemaer med de oplysninger, der er nødvendige for at bistå støttemodtageren med at indgive en korrekt støtteansøgning eller betalingsanmodning. Det bør være muligt at udforme det fortrykte skema på en sådan måde, at støttemodtageren alene behøver at bekræfte, at der ikke er sket ændringer i forhold til den støtteansøgning og/eller betalingsanmodning, der er indgivet det foregående år.
(21)
Der bør fastsættes fælles bestemmelser om de oplysninger, der skal anføres i ansøgninger om husdyrstøtte eller betalingsanmodninger i de tilfælde, hvor en medlemsstat vælger at anvende dyrerelateret frivillig koblet støtte eller dyrerelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
(22)
I overensstemmelse med artikel 53, stk. 4, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 639/2014 (3) bør betalinger i relation til dyrerelateret frivillig koblet støtte eller dyrerelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne kun anvendes for dyr, der er korrekt identificeret og registreret i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 (4) eller Rådets forordning (EF) nr. 21/2004 (5). Støttemodtagere, der indgiver støtteansøgninger eller betalingsanmodninger inden for rammerne af de pågældende støtteordninger eller støtteforanstaltninger, bør derfor rettidigt have adgang til de relevante oplysninger.
(23)
Det er vigtigt, at støttemodtagerne indgiver deres ansøgninger om betalingsrettigheder i tilstrækkelig god tid, til at medlemsstaterne kan fastslå betalingsrettighederne. Derfor bør der fastsættes en sidste frist for indgivelse.
(24)
Der bør indføres regler for de situationer, hvor betalingsrettigheder er tildelt uretmæssigt, navnlig som følge af overanmeldelse, eller hvor værdien af betalingsrettigheder er fastsat på et ukorrekt niveau, f.eks. fordi den var beregnet ud fra et urigtigt referencebeløb. Det bør gøres klart, at enhver tilpasning af antallet og/eller værdien af betalingsrettigheder ikke bør føre til en systematisk genberegning af de resterende betalingsrettigheder. I nogle tilfælde udgør uretmæssigt tildelte betalingsrettigheder meget små beløb, men det indebærer betydelige omkostninger og administrative byrder at inddrive dem. Af forenklingshensyn og for at sikre en balance mellem omkostningerne og den administrative byrde på den ene side, og det beløb, der skal inddrives, på den anden side, bør der fastsættes et mindstebeløb, under hvilket der ikke stilles krav om inddrivelse.
(25)
Det bør effektivt overvåges, at bestemmelserne om støtteordninger og støtteforanstaltninger inden for rammerne af det integrerede system overholdes. Med henblik herpå og for at sikre et ensartet overvågningsniveau i alle medlemsstater bør der fastsættes detaljerede kriterier og tekniske procedurer for gennemførelsen af administrativ kontrol og kontrol på stedet, hvad angår kriterierne for retten til støtte, tilsagn og andre forpligtelser, der er fastsat i henhold til ordninger med direkte betalinger, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse.
(26)
Det bør præciseres, at når billedtolkning foretages, f.eks. ved kontrol på stedet eller i forbindelse med en ajourføring af systemet til identifikation af landbrugsparceller, bør der foretages feltkontrol i de tilfælde, hvor billedtolkningen ikke giver entydige resultater.
(27)
Kontrolbesøg på stedet af, om støttebetingelserne eller krydsoverensstemmelsesbetingelserne er overholdt, bør kun varsles, hvis det ikke bringer kontrollen i fare, og under alle omstændigheder bør der anvendes passende frister. Hvis særlige sektorspecifikke bestemmelser vedrørende retsakter eller normer af relevans for krydsoverensstemmelse foreskriver uanmeldte kontrolbesøg på stedet, bør disse bestemmelser overholdes.
(28)
Det bør fastsættes, at medlemsstaterne skal kombinere de forskellige kontrolforanstaltninger, hvor det er relevant. For så vidt angår visse støtteforanstaltninger bør kontrollen på stedet spredes over hele året for derigennem at efterprøve, om forpligtelserne er overholdt. Varigheden af en kontrol på stedet bør begrænses til det nødvendige minimum. Hvis kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn eller forpligtelser er knyttet til en bestemt periode, kan kontrol på stedet nødvendiggøre yderligere besøg hos en støttemodtager på et senere tidspunkt. I sådanne tilfælde bør det præciseres, at tidshorisonten for kontrollen på stedet og antallet af besøg skal begrænses til det nødvendige minimum.
(29)
Det bør sikres, at ethvert tilfælde af konstateret manglende overholdelse følges behørigt op og tages i betragtning ved tildelingen af betalinger. I denne forbindelse bør der, når det efterprøves, om betingelserne for støtteberettigelse er overholdt, endvidere tages hensyn til en eventuel manglende overholdelse, som er indberettet af andre organer, tjenester eller organisationer end dem, der er direkte ansvarlige for kontrollen. Medlemsstaterne bør desuden sikre, at enhver relevant anmærkning, der foretages ved kontrollen af, om kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er overholdt, indberettes gensidigt mellem de kompetente myndigheder med ansvar for tildeling af betalinger. Dette princip bør udvides til at omfatte alle anmærkninger, som de offentlige eller private certificeringsmyndigheder afgiver over for de støttemodtagere, som har valgt at opfylde deres forgrønnelsesforpligtelser gennem tilsvarende metoder, der er omfattet af en certificeringsordning; disse anmærkninger bør anmeldes til den myndighed, der har ansvaret for at tildele den »grønne« betaling. Hvis kontrollen i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne omfatter tilsvarende metoder, bør resultaterne af denne kontrol anmeldes gensidigt, således at de kan tages i betragtning ved den efterfølgende vurdering af berettigelsen til at modtage »grønne« betalinger.
(30)
For at sikre, at den administrative kontrol afslører manglende overholdelse på effektiv vis, bør der bl.a. fastsættes bestemmelser om krydskontrollens indhold. Eventuelle tilfælde af manglende overholdelse bør følges op med en egnet procedure.
(31)
Hvis en og samme referenceparcel er genstand for en støtteansøgning eller en betalingsanmodning fra to eller flere støttemodtagere, der ansøger om støtte fra EGFL og/eller ELFUL efter samme støtteordning eller støtteforanstaltning, og det overanmeldte eller overlappende areal ligger inden for den tolerance, der er fastsat for opmåling af landbrugsparceller, bør medlemsstaterne af forenklingshensyn have mulighed for at reducere de pågældende arealer forholdsmæssigt. De berørte støttemodtagere bør dog kunne anfægte sådanne afgørelser.
(32)
Det minimumsantal støttemodtagere, der skal kontrolleres på stedet som led i de forskellige støtteordninger og støtteforanstaltninger, bør fastlægges.
(33)
Ved kontrol på stedet angående arealrelaterede støtteordninger bør udtagningen af stikprøven ske på grundlag af en stratificeret stikprøvemetode af hensyn til den administrative byrde og ligeledes bør antallet af støttemodtagere, der skal kontrolleres på stedet, holdes på et rimeligt niveau. Den stratificerede prøveudtagningsmetode bør bestå af en stikprøvedel for at sikre en repræsentativ fejlprocent. Ved kontrol på stedet i forbindelse med den grønne betaling, dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør stikprøven dog til dels udtages på grundlag af en risikoanalyse. Den kompetente myndighed bør fastsætte risikofaktorerne og målrette indsatsen mod de områder, hvor risikoen for fejl er størst. For at sikre risikoanalysens relevans og udbytte bør risikokriteriernes effektivitet vurderes og ajourføres hvert år på grundlag af de enkelte risikokriteriers relevans, en sammenligning af resultaterne af en tilfældig og risikobaseret udtagning af stikprøver, de særlige forhold i de enkelte medlemsstater og arten af den manglende overholdelse.
(34)
Det er i nogle tilfælde relevant at foretage kontrol på stedet, før alle ansøgninger er modtaget. Medlemsstaterne bør derfor kunne udvælge en del af stikprøven, inden ansøgningsperioden er udløbet.
(35)
For at kontrollen på stedet kan være effektiv, er det vigtigt, at de medarbejdere, der foretager kontrollen, oplyses om grunden til, at bedriften er udvalgt til kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør registrere oplysningerne herom.
(36)
Konstateres der væsentlig manglende overholdelse i forbindelse med kontrol på stedet, bør det medføre, at kontrollen på stedet for det efterfølgende år øges, så der opnås en acceptabel sikkerhed for, at de pågældende støtteansøgninger og betalingsanmodninger er korrekte.
(37)
Det er nødvendigt at fastsætte, på hvilke betingelser en nedsættelse af minimumsniveauet for kontrol på stedet for visse støtteordninger og støtteforanstaltninger kan betragtes som værende berettiget på grundlag af et velfungerende forvaltnings- og kontrolsystem og fejlprocenter, der holder sig på et acceptabelt niveau.
(38)
Af hensyn til et korrekt tilsyn og en effektiv kontrol bør kontrol på stedet af arealrelaterede støtteordninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne omfatte alle anmeldte landbrugsparceller. For visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør kontrollen på stedet også omfatte andre arealer end landbrugsarealer. Med henblik på at lette gennemførelsen af det integrerede system bør det tillades at begrænse egentlig opmåling af landbrugsparceller til en stikprøve på 50 % af de anmeldte landbrugsparceller. Resultaterne af de stikprøvebaserede opmålinger bør ekstrapoleres til resten af populationen, eller også bør opmålingerne udvides til at omfatte alle anmeldte landbrugsparceller.
(39)
For at sikre en opmålingsnøjagtighed på højde med den, som kræves i de tekniske standarder, der er opstillet på EU-plan, bør der fastsættes regler for indholdet af kontrollen på stedet, efterprøvningen af støtteberettigelsesbetingelserne, arealopmålingsmetoder og måleinstrumenter, som medlemsstaterne skal anvende ved kontrol på stedet.
(40)
Betingelserne for at anvende telemåling i forbindelse med kontrol på stedet bør fastlægges, og det bør fastslås, at der skal foretages feltkontrol i de tilfælde, hvor billedtolkningen ikke giver entydige resultater. Eksempelvis på grund af vejrforholdene kan det forekomme, at billedmaterialet ikke har en tilstrækkelig kvalitet for alle parceller, til at alle støtteberettigelsesbetingelser kan efterprøves, eller til at opmåle arealet. I sådanne tilfælde bør der foretages kontrol på stedet eller suppleres med traditionelle metoder. Desuden bør det kræves, at efterprøvningen af overholdelsen af alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser udføres med samme nøjagtighed, som opnås med en kontrol på stedet ved traditionelle metoder.
(41)
For at give de nationale myndigheder og EU-organerne mulighed for at følge op på kontrollen på stedet bør kontroloplysningerne registreres i en kontrolrapport. Støttemodtageren eller en repræsentant bør gives mulighed for at underskrive rapporten. Ved kontrol på stedet, der foretages ved telemåling, bør medlemsstaterne dog bemyndiges til at fastsætte, at denne mulighed alene gives, hvis der konstateres manglende overholdelse i forbindelse med kontrollen. Uanset hvordan kontrollen på stedet foretages, bør støttemodtageren have en kopi af rapporten, hvis der konstateres manglende overholdelse.
(42)
Der er vedtaget særlige kontrolbestemmelser på grundlag af Kommissionens forordning (EF) nr. 1082/2003 (6). Resultaterne af kontrollen i henhold til nævnte forordning bør indgå i kontrolrapporten med henblik på det integrerede system.
(43)
For medlemsstater, der vælger at anvende en dyrerelateret støtteordning eller dyrerelateret støtteforanstaltning, bør tidspunktet for og minimumsomfanget af kontrollen på stedet præciseres med hensyn til støtte fra EGFL eller ELFUL, der ansøges om i henhold til disse støtteordninger eller støtteforanstaltninger. For at kontrollere rigtigheden af angivelser i de støtteansøgninger eller betalingsanmodninger og anmeldelser til den elektroniske database for dyr på effektiv vis, er det afgørende at gennemføre en sådan kontrol på stedet. Kontrol på stedet i forbindelse med dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede støtteforanstaltninger bør navnlig omfatte efterprøvning af, om betingelserne for støtteberettigelse overholdes, om oplysningerne i registret er korrekte, og af dyrepassene, hvis dette er relevant.
(44)
For at give de kompetente myndigheder og EU-organerne mulighed for at følge op på kontrollen på stedet bør kontroloplysningerne registreres i en kontrolrapport. Støttemodtageren eller en repræsentant bør gives mulighed for at underskrive rapporten i forbindelse med kontrollen. Uanset hvordan kontrollen på stedet foretages, bør støttemodtageren have en kopi af rapporten, hvis der konstateres manglende overholdelse.
(45)
Ved anvendelsen af artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 bør der fastlægges regler for gennemførelsen af den ordning, der skal anvendes af medlemsstaterne i forbindelse med efterprøvning af indholdet af tetrahydrocannabinol i dyrket hamp.
(46)
Der bør i den forbindelse fastsættes en periode, inden for hvilken hamp bestemt til fiberproduktion ikke må høstes, efter blomstring, så de kontrolforpligtelser, der foreligger for sådanne afgrøder, kan gennemføres effektivt.
(47)
Der er behov for mere detaljerede regler om tilrettelæggelsen af den administrative kontrol og kontrollen på stedet og om beregningen af administrative sanktioner for foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der ikke er omfattet af det integrerede system.
(48)
I betragtning af de særlige karakteristika ved disse foranstaltninger bør den administrative kontrol efterprøve overholdelse af EU’s og national lovgivning og de gældende programmer for udvikling af landdistrikterne, og kontrollen bør omfatte alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser, der kan efterprøves ved en sådan kontrol. For at efterprøve gennemførelsen af investeringsoperationer bør den administrative kontrol normalt også indbefatte et besøg på det driftssted, som får støtte, eller på investeringsstedet.
(49)
Kontrol på stedet bør tilrettelægges på grundlag af tilfældigt udvalgte og risikobaserede stikprøver. Andelen af tilfældigt udvalgte stikprøver bør være tilstrækkeligt stor til at sikre en repræsentativ fejlprocent.
(50)
For at sikre en tilstrækkelig kontrol er det nødvendigt at fastsætte et minimumsniveau for kontrol på stedet. Dette niveau bør hæves, hvis kontrollen afslører betydelig manglende overholdelse. Samtidig bør medlemsstaterne kunne nedsætte niveauet, når fejlprocenterne ligger under væsentlighedstærsklen, og forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer efter hensigten.
(51)
Indholdet af kontrollen på stedet bør fastlægges for at sikre en ensartet anvendelse af denne kontrol.
(52)
Efterfølgende kontrol af investeringsoperationer bør foretages for at efterprøve overensstemmelsen med de varighedskrav, som opstilles i artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (7). Det bør fastsættes, på hvilket grundlag kontrollen skal foretages, og hvad den skal omfatte.
(53)
Erfaringen har vist, at der er behov for særlige kontrolbestemmelser angående visse specifikke foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og angående udgifter til teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ.
(54)
Ifølge forordning (EU) nr. 1306/2013 pålægges der ingen administrative sanktioner, hvis den manglende overholdelse er af mindre betydning; dette kan også udtrykkes i form af en tærskelværdi. I forbindelse med visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør der fastsættes regler for, i hvilke tilfælde manglende overholdelse kan betragtes som værende af mindre betydning, og herunder bør der fastsættes en kvantitativ tærskelværdi udtrykt som en procentsats af det berettigede støttebeløb. En tærskelværdi bør fastsættes, og ved overskridelser heraf pålægges forholdsmæssige administrative sanktioner.
(55)
For at det kan overvåges, om krydsoverensstemmelsesforpligtelserne overholdes, skal der oprettes et kontrolsystem og anvendes passende administrative sanktioner. Til dette formål bør myndighederne inden for de enkelte medlemsstater meddele hinanden oplysninger om bl.a. støtteansøgninger, stikprøver, resultater af kontrol på stedet. Der bør fastsættes bestemmelser om grundelementerne i et sådant system.
(56)
Ved forordning (EU) nr. 1306/2013 blev der indført krydsoverensstemmelsesforpligtelser for støttemodtagere, der modtager direkte betalinger i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, støtte i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (8) og den årlige præmie i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a) og b), og artikel 28 til 31, samt artikel 33 og 34 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (9), og der fastsættes en ordning for nedsættelser og udelukkelser i tilfælde, hvor disse forpligtelser ikke overholdes. Der bør fastsættes nærmere regler for denne ordning.
(57)
Kontrollen af krydsoverensstemmelse kan afsluttes før eller efter modtagelsen af de betalinger og årlige præmier, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013. I særdeleshed gælder, at hvis en sådan kontrol ikke kan afsluttes inden modtagelsen af disse betalinger og årlige præmier, bør det beløb, der skal betales af støttemodtageren som følge af en administrativ sanktion, inddrives i henhold til denne forordning eller ved modregning.
(58)
Der bør fastsættes regler for de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for kontrollen med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne.
(59)
Der bør fastsættes en minimumskontrolprocent, hvormed det efterprøves, om krydsoverensstemmelsesforpligtelserne er overholdt. Denne kontrolprocent bør fastsættes til mindst 1 % af det samlede antal støttemodtagere som nævnt i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, der henhører under hver kontrolmyndigheds kompetenceområde, og de bør udvælges på grundlag af en passende risikoanalyse.
(60)
I det særlige tilfælde med en gruppe af personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 bør det ved beregningen af stikprøven overlades til medlemsstaterne at afgøre, om gruppen betragtes som en helhed, eller om hvert af dets medlemmer betragtes individuelt.
(61)
Medlemsstaterne bør have mulighed for at nå minimumskontrolprocenten på kontrolmyndighedsniveau, på betalingsorganniveau eller i forbindelse med den enkelte retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer.
(62)
Hvis der i den særlige lovgivning vedrørende retsakten og normerne er fastsat minimumskontrolprocenter, bør medlemsstaterne overholde disse. Medlemsstaterne bør dog have mulighed for at anvende en fælles kontrolprocent i forbindelse med krydsoverensstemmelseskontrol på stedet. Vælger medlemsstaterne denne mulighed, bør enhver manglende overholdelse, der konstateres i forbindelse med kontrollen på stedet i henhold til sektorlovgivningen, rapporteres og følges op i henhold til krydsoverensstemmelsesordningen.
(63)
Hvad angår krydsoverensstemmelsesforpligtelserne i relation til Rådets direktiv 96/22/EF (10), bør det faktum, at der i overvågningsplanerne anvendes et specifikt stikprøveniveau, af forenklingshensyn anses som tilstrækkeligt til at opfylde kravet om den minimumskontrol, der er fastsat ved samme forordning.
(64)
Medlemsstaterne bør overlades den nødvendige fleksibilitet til at sikre minimumskontrolprocenten ved hjælp af resultaterne fra anden kontrol på stedet eller ved at bytte støttemodtagere.
(65)
For ikke at svække kontrolordningen, især hvad angår stikprøver med henblik på krydsoverensstemmelseskontrol på stedet, bør efterfølgende kontrol, der foretages med henvisning til de minimis-reglen, jf. artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, ikke medregnes, når den mindste krydsoverensstemmelsesstikprøve fastlægges.
(66)
Konstateres der en væsentlig grad af manglende overholdelse i relation til krydsoverensstemmelse, bør det medføre, at kontrollen på stedet for det efterfølgende år øges, så der opnås en acceptabel sikkerhed for, at de pågældende støtteansøgninger og betalingsanmodninger er korrekte. Den supplerende kontrol skal målrettes de pågældende retsakter eller normer.
(67)
Angående anvendelsen af de minimis-reglen i henhold til artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 er det vigtigt at fastsætte procentdelen af støttemodtagere, der skal kontrolleres for at efterprøve, om den konstaterede manglende overholdelse er blevet afhjulpet.
(68)
Krydsoverensstemmelsesstikprøven bør fastlægges dels på grundlag af en risikoanalyse og dels ved tilfældig udvælgelse. Den kompetente myndighed bør fastsætte risikofaktorerne, fordi den bedre er i stand til at vælge de relevante risikofaktorer. For at risikoanalyserne skal blive relevante og effektive, bør risikoanalysernes effektivitet vurderes og ajourføres hvert år på baggrund af de enkelte faktorers relevans, en sammenligning af resultaterne af en tilfældig og risikobaseret udvælgelse af stikprøver og de særlige forhold i de enkelte medlemsstater.
(69)
Udvælgelsen af stikprøver med henblik på kontrol på stedet af, om krydsoverensstemmelseskravene er overholdt, kan forbedres, hvis medlemsstaterne i forbindelse med risikoanalysen får mulighed for at tage hensyn til støttemodtagernes deltagelse i den bedriftsrådgivningsordning, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EU) nr. 1306/2013, såvel som i de relevante certificeringsordninger. Når der tages hensyn til deltagelsen, bør det imidlertid godtgøres, at de støttemodtagere, der deltager i disse ordninger, udgør en mindre risiko end støttemodtagere, der ikke deltager i ordningerne.
(70)
Det er i nogle tilfælde relevant at foretage kontrol på stedet i relation til krydsoverensstemmelse, før alle ansøgninger er modtaget. Medlemsstaterne bør derfor kunne udvælge en del af stikprøven, inden ansøgningsperioden er udløbet.
(71)
Som hovedregel bør stikprøven i relation til krydsoverensstemmelse udtages blandt den samlede population af støttemodtagere, som er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som den pågældende kompetente kontrolmyndighed er ansvarlig for. Uanset denne regel kan stikprøverne udtages særskilt fra hver af de tre kategorier af støttemodtagere. Medlemsstaterne bør bemyndiges til at udtage stikprøven på grundlag af stikprøver af støttemodtagere, der er udvalgt til kontrol på stedet for så vidt angår kriterierne for støtteberettigelse. Det bør også tillades at kombinere procedurerne, men kun i det omfang dette gør kontrolsystemet mere effektivt.
(72)
Udvælges en gruppe af personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 til kontrol på stedet, bør det sikres, at det for alle gruppens medlemmer kontrolleres, om de overholder de relevante krav og normer.
(73)
Kontrollen på stedet af, om krydsoverensstemmelseskravene er overholdt, vil generelt kræve flere besøg på samme bedrift. For at lette byrden ved kontrollen både for støttemodtagerne og myndighederne bør det være muligt at begrænse kontrollen til et enkelt besøg. Hvornår dette kontrolbesøg skal aflægges bør præciseres. Medlemsstaterne bør dog sørge for, at der foretages en repræsentativ og effektiv kontrol af kravene og normerne inden for samme kalenderår.
(74)
Begrænsningen af kontrollen på stedet til en stikprøve på mindst halvdelen af de berørte landbrugsparceller bør ikke indebære en forholdsmæssig nedsættelse af den relevante sanktionsmulighed.
(75)
For at forenkle krydsoverensstemmelseskontrollen på stedet og udnytte den eksisterende kontrolkapacitet bedre bør det være muligt at erstatte kontrollen på den enkelte bedrift af administrativ kontrol, hvis det er muligt at opnå en lige så effektiv kontrol som ved kontrol på stedet.
(76)
Medlemsstaterne bør desuden have mulighed for at gøre brug af objektive indikatorer, der er specifikke for bestemte krav eller normer, ved gennemførelsen af kontrollen på stedet i forbindelse med krydsoverensstemmelse. Indikatorerne bør imidlertid være direkte knyttet til de krav eller normer, som de repræsenterer, og omfatte alle de elementer, der skal kontrolleres.
(77)
Kontrol på stedet bør foretages i det kalenderår, hvori de relevante støtteansøgninger og betalingsanmodninger er indgivet. Hvad angår ansøgerne i relation til støtteordninger i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, bør denne kontrol udføres på et hvilket som helst tidspunkt i løbet af den periode, der er angivet i artikel 97, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
(78)
Der bør fastsættes nærmere regler for udarbejdelse af detaljerede og specifikke kontrolrapporter om krydsoverensstemmelse. De specialiserede inspektører på dette område bør anføre eventuelle anmærkninger og angive, hvor alvorlige de er, så betalingsorganet kan fastsætte de relevante nedsættelser eller eventuelt træffe beslutning om udelukkelse fra direkte betalinger og årlige præmier som omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
(79)
For at kontrollen på stedet kan være effektiv, er det vigtigt, at de medarbejdere, der foretager kontrollen, oplyses om grunden til, at støttemodtageren er udvalgt til kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør registrere oplysningerne herom.
(80)
Oplysninger om resultaterne af krydsoverensstemmelseskontrol bør stilles til rådighed for alle betalingsorganer, der er ansvarlige for forvaltning af de forskellige betalinger omfattet af krydsoverensstemmelseskravene, så der kan foretages relevante nedsættelser i de tilfælde, hvor anmærkningerne berettiger det.
(81)
Støttemodtagerne bør underrettes om enhver mulig manglende overholdelse, der fastslås som følge af kontrol på stedet. Der bør fastsættes en frist for, hvornår støttemodtagerne senest skal have disse oplysninger. Det bør dog ikke være muligt for de berørte støttemodtagere at unddrage sig følgerne af eventuel fastslået manglende overholdelse, fordi denne frist overskrides.
(82)
Med hensyn til de minimis eller det tidlige varslingssystem som omhandlet i henholdsvis artikel 97, stk. 3, og artikel 99, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013 bør det præciseres, at forpligtelsen til at oplyse støttemodtageren om afhjælpende foranstaltninger ikke finder anvendelse, hvis støttemodtageren allerede har truffet øjeblikkelige foranstaltninger.
(83)
Der bør fastsættes krav til afhjælpning af den manglende overholdelse i de tilfælde, hvor en medlemsstat beslutter ikke at anvende administrative sanktioner for manglende overholdelse, jf. artikel 97, stk. 3, og artikel 99, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
(84)
For at forbedre kommunikationen mellem de parter, der medvirker i kontrollen, bør det fastsættes, at de relevante støttedokumenter fremsendes til eller stilles til rådighed for betalingsorganet eller den koordinerende myndighed efter anmodning.
(85)
Den administrative sanktion bør gælde for det samlede beløb af de betalinger, som er anført i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som er tildelt eller skal tildeles til støttemodtageren i forbindelse med de pågældende støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, der er indgivet i løbet af det kalenderår, som anmærkningen gælder. For så vidt angår ansøgere til støtteordninger i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013 bør den administrative sanktion navnlig gælde det samlede beløb, der modtages i forbindelse med ansøgningen om støtteordninger i henhold til disse artikler. Hvad angår foranstaltningen vedrørende omstrukturering og omstilling, bør det samlede beløb divideres med tre.
(86)
Drejer det sig om en gruppe af personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013, bør nedsættelsen i forbindelse med et gruppemedlems manglende overholdelse beregnes i henhold til de relevante krydsoverensstemmelsesbestemmelser. Ved anvendelsen af den deraf følgende procentvise nedsættelse bør der tages hensyn til det forhold, at krydsoverensstemmelsesforpligtelserne er individuelle, og proportionalitetsprincippet bør respekteres. Det bør imidlertid overlades til medlemsstaterne at beslutte, hvorvidt denne nedsættelse skal anvendes for gruppen som helhed eller kun for medlemmer, der ikke overholder kravene.
(87)
Der bør fastsættes nærmere proceduremæssige og tekniske regler vedrørende beregning og anvendelse af administrative sanktioner i relation til krydsoverensstemmelsesforpligtelserne.
(88)
Nedsættelser og udelukkelser bør stå i forhold til, hvor alvorlig den manglende overholdelse er, og bør i værste fald medføre total udelukkelse af støttemodtageren fra alle betalinger, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013 i det efterfølgende kalenderår.
(89)
Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger og Udvalget for Udvikling af Landdistrikterne har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EU) nr. 1306/2013, for så vidt angår:
a)
anmeldelser, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen i henhold til deres forpligtelser til at beskytte Unionens finansielle interesser
b)
administrativ kontrol og kontrol på stedet, som medlemsstaterne skal foretage af hensyn til overholdelsen af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser
c)
minimumsniveauet for kontrol på stedet og forpligtelsen til at forhøje dette niveau eller muligheden for at begrænse det;
d)
indberetning af, hvilken kontrol og efterprøvning der er foretaget, og resultaterne heraf
e)
de myndigheder, der har ansvaret for at udføre overensstemmelseskontrol, og indholdet af en sådan kontrol
f)
specifikke kontrolforanstaltninger og -metoder til bestemmelse af tetrahydrocannabinolniveauet i hamp
g)
oprettelse og drift af et system til efterprøvning af de godkendte brancheorganisationer med henblik på den afgrødespecifikke betaling for bomuld
h)
tilfælde, hvor støtteansøgninger og betalingsanmodninger eller andre meddelelser, anmodninger eller begæringer korrigeres og tilpasses efter indgivelsen
i)
anvendelse og beregning af hel eller delvis tilbagetrækning af betalinger
j)
inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og sanktioner samt fejlagtigt tildelte betalingsrettigheder og tilskrivning af renter
k)
anvendelse og beregning af de administrative sanktioner
l)
fastlæggelse af manglende overholdelse som værende af mindre betydning
m)
støtteansøgninger, betalingsanmodninger og ansøgninger om betalingsrettigheder, herunder sidste frist for indgivelse af ansøgninger, mindstekrav til de oplysninger, som ansøgningerne skal indeholde, bestemmelser om ændring eller tilbagetrækning af støtteansøgninger, fritagelse for krav om at indgive støtteansøgninger, og bestemmelser, der giver medlemsstaterne mulighed for at anvende forenklede procedurer
n)
gennemførelse af kontrol for at efterprøve, om forpligtelser er overholdt, og om oplysningerne i støtteansøgningen eller betalingsanmodningen er korrekte og fuldstændige, herunder regler for opmålingstolerancer i forbindelse med kontrol på stedet
o)
tekniske specifikationer, der er nødvendige af hensyn til en ensartet gennemførelse af kapitel II i afsnit V i forordning (EU) nr. 1306/2013
p)
overdragelse af bedrifter
q)
udbetaling af forskud
r)
gennemførelse af kontrol i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne, herunder hensyntagen til en landbrugers deltagelse i bedriftsrådgivningssystemet og en landbrugers deltagelse i en certificeringsordning, og
s)
beregning og anvendelse af administrative sanktioner i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne og herunder i de tilfælde, hvor støttemodtagerne består af en gruppe af personer.
Artikel 2
Udveksling af oplysninger om støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre erklæringer
1. Med henblik på en korrekt forvaltning af støtteordninger og støtteforanstaltninger skal der i medlemsstater, hvor der med hensyn til en og samme støttemodtager findes mere end ét betalingsorgan, som er ansvarligt for forvaltningen af de direkte betalinger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, om fornødent træffes passende foranstaltninger af den pågældende medlemsstat for at sikre, at de oplysninger, der anmodes om i støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger eller andre erklæringer, stilles til rådighed for alle berørte betalingsorganer.
2. Er det ikke det ansvarlige betalingsorgan, der foretager kontrollen, sørger den berørte medlemsstat for, at betalingsorganet får tilstrækkelige oplysninger om den udførte kontrol og resultaterne heraf. Det er op til betalingsorganet at bestemme, hvilke oplysninger det har brug for.
Artikel 3
Tilbagetrækning af støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre erklæringer
1. En støtteansøgning, ansøgning om støtte, betalingsanmodning eller andre erklæringer kan skriftligt trækkes helt eller delvis tilbage på et hvilket som helst tidspunkt. Sådanne tilbagetrækninger registreres af den kompetente myndighed.
Gør en medlemsstat brug af mulighederne i artikel 21, stk. 3, kan den fastsætte, at en meddelelse til den elektroniske database for dyr om, at et dyr har forladt bedriften, kan erstatte en skriftlig tilbagetrækning.
2. Hvis den kompetente myndighed allerede har underrettet støttemodtageren om tilfælde af manglende overholdelse i de dokumenter, der er nævnt i stk. 1, eller hvis den kompetente myndighed har meddelt støttemodtageren, at den har til hensigt at foretage kontrol på stedet, eller der ved en sådan kontrol konstateres manglende overholdelse, kan tilbagetrækning ikke godkendes for de dele af dokumentationen, som berøres af manglende overholdelse.
3. Tilbagetrækning i henhold til stk. 1 skal sætte støttemodtagerne i samme situation som den, de befandt sig i inden indgivelsen af de pågældende dokumenter eller dele af disse.
Artikel 4
Korrektioner og tilpasninger af indlysende fejl
Støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og eventuelle støttedokumenter, som støttemodtageren forelægger, kan korrigeres og tilpasses når som helst efter indgivelsen, hvis der foreligger indlysende fejl, som den kompetente myndighed anerkender på grundlag af en samlet vurdering af den enkelte sag og forudsat, at støttemodtageren har handlet i god tro.
Den kompetente myndighed må alene anerkende indlysende fejl, hvis de uden videre kan påvises ved en materiel kontrol af oplysningerne i de dokumenter, der er omhandlet i første afsnit.
Artikel 5
Anvendelse af nedsættelse, afslag, tilbagetrækning og sanktioner
I sager om manglende overholdelse, som er underlagt sanktioner i henhold til kapitel II i afsnit IV i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 640/2014 (11), også er underlagt tilbagetrækning eller sanktioner i henhold til kapitel III og IV i afsnit II, eller i henhold til samme forordnings afsnit III:
a)
De nedsættelser og afslag, tilbagetrækninger eller sanktioner, der er omhandlet i kapitel III og IV i afsnit II og i afsnit III i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, anvendes med hensyn til ordninger med direkte betalinger eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
b)
De sanktioner, der er omhandlet i kapitel II i afsnit IV i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, anvendes på det samlede beløb, som skal tildeles den pågældende støttemodtager i overensstemmelse med artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som ikke er omfattet af nedsættelser, afslag, tilbagetrækninger eller sanktioner, jf. litra a).
De nedsættelser, afslag, tilbagetrækninger og sanktioner, der er nævnt i stk. 1, anvendes i henhold til denne forordnings artikel 6, uden at dette berører yderligere sanktioner, der skal gennemføres i henhold til andre EU-bestemmelser eller national ret.
Artikel 6
Rækkefølge af nedsættelser, afslag, tilbagetrækninger eller sanktioner for hver ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne
1. Størrelsen af det beløb, der udbetales til en støttemodtager inden for rammerne af en ordning, der er opført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, fastsættes af medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i henhold til samme forordning og programmerne for regionerne i Unionens fjernområder og på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, der er oprettet ved henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 (12) og (EU) nr. 229/2013 (13), for den pågældende ordning for direkte støtte.
2. For hver støtteordning, der er nævnt i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, og for hver foranstaltning til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 6), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, beregnes nedsættelser, tilbagetrækninger og sanktioner i givet fald i følgende rækkefølge:
a)
De nedsættelser og sanktioner, der er fastsat i kapitel IV i afsnit II i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, bortset fra de sanktioner, der er omhandlet i samme forordnings artikel 16, skal anvendes på alle tilfælde af manglende overholdelse.
b)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra a), danner grundlag for beregningen af afslag, der er fastsat i afsnit III i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
c)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra b), danner grundlag for beregningen af nedsættelser, der skal anvendes ved forsinkede indgivelser i henhold til artikel 13 og 14 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
d)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra c), danner grundlag for beregningen af nedsættelser, der skal anvendes ved manglende anmeldelse af landbrugsparceller i henhold til artikel 16 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
e)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra d), danner grundlag for beregningen af tilbagetrækninger, der er fastsat i afsnit III i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
f)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra e), danner grundlag for anvendelse af:
i)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013
ii)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 51, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013
iii)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 65, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 1307/2013
iv)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 65, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1307/2013
v)
den lineære nedsættelse, som skal anvendes i tilfælde af, at de betalinger, der skal foretages i henhold til artikel 41 forordning (EU) nr. 1307/2013, overstiger det nationale loft, der fastsættes i overensstemmelse med forordningens artikel 42, stk. 2.
3. Det beløb, der følger af anvendelsen af stk. 2, litra f), danner grundlag for:
a)
anvendelse af den nedsættelse af betalinger, der er omhandlet i artikel 11 i forordning (EU) nr. 1307/2013
b)
anvendelse af den lineære procentvise nedsættelse, der fastsættes i henhold til artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1307/2013
c)
anvendelse af den tilpasningssats, der nævnes i artikel 8 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
4. Den betaling, der følger af anvendelsen af stk. 3, danner grundlag for beregningen af alle nedsættelser for manglende overholdelse af krydsoverensstemmelse i henhold til kapitel II i afsnit IV i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
Artikel 7
Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb
1. Uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagebetales af støttemodtageren i givet fald med tillæg af renter, der beregnes i henhold til stk. 2.
2. Renterne beregnes for perioden mellem støttemodtagerens betalingsfrist angivet i indtægtsordren, som ikke kan fastsættes til mere end 60 dage, og datoen for tilbagebetaling eller fradrag.
Rentesatsen fastsættes i overensstemmelse med national ret, men må ikke være lavere end den sats, der anvendes ved inddrivelse af beløb i henhold til nationale bestemmelser.
3. Den i stk. 1 omhandlede forpligtelse til tilbagebetaling gælder ikke, hvis udbetalingen skyldes en fejl begået af den kompetente myndighed eller af en anden myndighed, og støttemodtageren ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget fejlen.
Hvis fejlen vedrører faktiske forhold, der er relevante for beregningen af den pågældende betaling, finder første afsnit dog kun anvendelse, hvis beslutningen om tilbagebetaling ikke er meddelt senest 12 måneder efter udbetalingen.
Artikel 8
Overdragelse af bedrifter
1. I denne artikel forstås ved:
a) »overdragelse af en bedrift«: salg, bortforpagtning eller en tilsvarende form for overdragelse af de pågældende produktionsenheder
b) »overdrager«: den støttemodtager, hvis bedrift overdrages til en anden støttemodtager
c) »erhverver«: den støttemodtager, til hvem bedriften overdrages.
2. Overdrages en bedrift i sin helhed fra en støttemodtager til en anden støttemodtager, efter at der er indgivet en støtteansøgning, ansøgning om støtte eller betalingsanmodning, og inden alle betingelserne for tildeling af støtte fra EGFL eller ELFUL er opfyldt, tildeles der ingen støtte fra EGFL eller ELFUL til overdrageren for den overdragne bedrift.
3. Beløb, der tildeles i medfør af overdragerens støtteansøgninger og bevillingsanmodninger, tildeles til erhververen, hvis:
a)
erhververen inden for en frist, som medlemsstaterne fastsætter, underretter myndighederne om overdragelsen og anmoder om udbetaling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL
b)
erhververen forelægger den dokumentation, som den kompetente myndighed forlanger
c)
alle betingelser for tildeling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL er opfyldt for den overdragne bedrift.
4. Når erhververen underretter den kompetente myndighed og anmoder om udbetaling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL i overensstemmelse med stk. 3, litra a):
a)
overtager erhververen alle de rettigheder og forpligtelser, som overdrageren har over for myndighederne i henhold til det retsforhold, som etableres ved støtteansøgningen, ansøgningen om støtte eller betalingsanmodningen
b)
anses alle de handlinger, der er nødvendige for tildeling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL, og alle de erklæringer, som overdrageren har afgivet inden overdragelsen, ved anvendelsen af de pågældende EU-bestemmelser for at være foretaget eller afgivet af erhververen
c)
betragtes den overdragne bedrift i givet fald som en særskilt bedrift for det pågældende ansøgningsår.
5. Medlemsstaterne kan i givet fald beslutte at tildele støtten fra EGFL og/eller ELFUL til overdrageren. I så fald gælder følgende:
a)
der ydes ingen støtte fra EGFL eller ELFUL til erhververen.
b)
Medlemsstaterne tilser, at kravene i stk. 2, 3 og 4 finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 9
Meddelelser
1. Hvert år, senest den 15. juli skal medlemsstaterne for alle direkte betalinger, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, teknisk bistand og støtteordninger i vinsektoren som omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013 meddele Kommissionen kontroldata og -statistikker for det foregående kalenderår, bl.a. følgende:
a)
data om de enkelte støttemodtagere i form af støtteansøgninger og betalingsanmodninger, arealer og dyr, som er anmeldt, og/eller som der er indgivet ansøgning for, samt resultaterne af administrativ kontrol, kontrol på stedet og efterfølgende kontrol
b)
i givet fald resultaterne af kontrollen vedrørende krydsoverensstemmelse og herunder de relevante nedsættelser og udelukkelser.
En sådan meddelelse skal ske elektronisk ved hjælp af de tekniske specifikationer for overførsel af kontroldata og -statistikker, som Kommissionen har stillet til deres rådighed.
2. Senest den 15. juli 2015 meddeler medlemsstaterne Kommissionen en rapport om de optioner, der er valgt til kontrol af krydsoverensstemmelseskravene, og de kompetente kontrolorganer, der er ansvarlige for kontrollen af krydsoverensstemmelseskrav og -standarder. Efterfølgende ændringer vedrørende oplysninger i denne rapport meddeles straks.
3. Hvert år senest den 15. juli meddeler medlemsstaterne Kommissionen en rapport om de foranstaltninger, der er truffet for at forvalte og føre kontrol med den frivilligt koblede støtte vedrørende det foregående kalenderår.
4. De elektroniske data, der foreligger som en del af det integrerede system, anvendes ved udarbejdelsen af de oplysninger, der skal sendes til Kommissionen i henhold til sektorbestemmelserne.
AFSNIT II
INTEGRERET FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEM
KAPITEL I
Generelle regler
Artikel 10
Forskud på direkte betalinger
Medlemsstaterne kan udbetale forskud på de direkte betalinger til støttemodtagere uden at anvende den tilpasningssats for finansiel disciplin, der er omhandlet i artikel 8 forordning (EU) nr. 1307/2013, for støtteansøgningerne i et givet år. Ved betalingen af restbeløbet til støttemodtagere fra den 1. december skal der tages hensyn til tilpasningssatsen for finansiel disciplin, der var gældende på tidspunktet for de samlede direkte betalinger for det tilsvarende kalenderår.
KAPITEL II
Støtteansøgninger og betalingsanmodninger
Afdeling 1
Fælles bestemmelser
Artikel 11
Procedureforenkling
1. Medmindre andet er fastsat i forordning (EU) nr. 1305/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1307/2013, delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 eller nærværende forordning, kan medlemsstaterne tillade eller kræve, at alle meddelelser i henhold til nærværende forordning både fra støttemodtageren til myndighederne og omvendt foregår elektronisk, forudsat at dette ikke giver anledning til forskelsbehandling af støttemodtagerne, og at der træffes passende foranstaltninger til at sikre følgende:
a)
Støttemodtageren identificeres entydigt.
b)
Støttemodtageren overholder alle krav i henhold til den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne.
c)
De overførte data er så pålidelige, at den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne kan forvaltes korrekt. Anvendes data fra den elektroniske database for dyr som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 9), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, skal denne database frembyde den fornødne sikkerhed og gennemførelse af hensyn til en korrekt forvaltning af den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne.
d)
Bilag, som ikke kan overføres elektronisk, skal forelægges de kompetente myndigheder inden for samme frister, som gælder ved ikke-elektronisk overførsel.
2. Medlemsstaterne kan på de betingelser, der er fastsat i stk. 1, indføre forenklede procedurer for indgivelse af støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, hvis myndighederne allerede råder over de nødvendige data, specielt hvis situationen ikke har ændret sig, siden der sidste gang blev indgivet en støtteansøgning eller betalingsanmodning i henhold til den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne i henhold til artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013. Medlemsstaterne kan beslutte at anvende data, som udledes fra datakilder, som de nationale myndigheder har til rådighed i forbindelse med støtteansøgninger og betalingsanmodninger. I dette tilfælde sikrer medlemsstaterne, at disse datakilder tilvejebringer den fornødne sikkerhed for en korrekt forvaltning af data, således at disse datas pålidelighed, integritet og sikkerhed garanteres.
3. Når det er muligt, kan den kompetente myndighed anmode om oplysninger, der skal gives i de støttedokumenter, som skal indgives sammen med støtteansøgningen eller betalingsanmodningen, direkte fra informationskilden.
Artikel 12
Almindelige bestemmelser vedrørende enkeltansøgningen og indgivelse af ansøgninger om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
1. Hvis medlemsstaterne i henhold til artikel 72, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013 beslutter, at ansøgninger om direkte betalinger og betalingsanmodninger i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal være omfattet af enkeltansøgningen, finder artikel 20, 21 og 22 i nærværende forordning tilsvarende anvendelse for så vidt angår de særlige krav, der er fastlagt for støtteansøgningen og/eller betalingsanmodningen i henhold til disse ordninger eller foranstaltninger.
2. En støttemodtager, der ansøger om støtte fra EGFL og/eller ELFUL i henhold til en arealrelateret direkte betaling eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, kan kun indgive én enkeltansøgning om året.
3. Medlemsstaterne fastsætter egnede procedurer for indgivelse af ansøgninger om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
Artikel 13
Sidste frist for indgivelse af enkeltansøgningen, støtteansøgninger eller betalingsanmodninger
1. Medlemsstaterne fastsætter sidste frister for indgivelse af enkeltansøgningen, støtteansøgninger eller betalingsanmodninger. Sidste frist må ikke være senere end den 15. maj hvert år. Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige kan dog fastsætte en senere frist, som ikke må være senere end den 15. juni.
Ved fastsættelsen af sidste frist tager medlemsstaterne hensyn til, hvor lang tid der er nødvendig, for at alle data kan foreligge med henblik på en korrekt administrativ og finansiel forvaltning af støtten fra EGFL og/eller ELFUL, og tilser, at der kan planlægges en effektiv kontrol.
2. I overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i artikel 78, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013, kan sidste frist, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes til et senere tidspunkt i visse zoner, hvis usædvanlige vejrforhold gør sig gældende.
Artikel 14
Indholdet af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen
1. Enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå berettigelsen til støtten fra EGFL og/eller ELFUL, navnlig følgende:
a)
støttemodtagerens identitet
b)
nærmere oplysninger om de pågældende ordninger med direkte betalinger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
c)
identifikation af betalingsrettighederne i overensstemmelse med det system til identifikation og registrering af betalingsrettigheder, der i artikel 7 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 er fastsat for grundbetalingsordningen
d)
oplysninger, der muliggør en entydig identifikation af alle bedriftens landbrugsparceller, oplysninger om parcellernes størrelse, udtrykt i ha med to decimaler, deres beliggenhed og i givet fald yderligere angivelse af, til hvilket formål landbrugsparcellerne anvendes
e)
i givet fald oplysninger til entydig identifikation af andre arealer end landbrugsarealer, for hvilke der anmodes om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
f)
eventuelle støttedokumenter, der kræves for at fastslå berettigelsen til den pågældende ordning og/eller foranstaltning
g)
en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med de betingelser, der gælder for de pågældende ordninger med direkte betalinger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
h)
i givet fald en angivelse fra støttemodtageren af, at han er omfattet af den liste over ikkelandbrugsmæssig virksomhed eller aktivitet, der er omhandlet i første og andet afsnit af artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
2. Med henblik på identifikationen af betalingsrettigheder, jf. stk. 1, litra c), skal de fortrykte skemaer, der stilles til rådighed for støttemodtageren, jf. artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, indeholde identifikation af betalingsrettighederne i overensstemmelse med identifikations- og registreringssystemet, jf. artikel 7 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
3. I grundbetalingsordningens første anvendelsesår kan medlemsstaterne fravige nærværende artikel og nærværende forordnings artikel 17 med hensyn til betalingsrettigheder.
Artikel 15
Ændringer af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen
1. Efter sidste frist for indgivelse af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen kan individuelle landbrugsparceller eller individuelle betalingsrettigheder tilføjes eller tilpasses i enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen, forudsat at kravene i de pågældende ordninger med direkte betalinger eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne overholdes.
Ændringer med hensyn til anvendelsen eller ordningen med direkte betalinger eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne for individuelle landbrugsparceller eller betalingsrettighederne, som allerede er anmeldt i enkeltansøgningen, kan foretages på samme betingelser.
Hvis ændringer som omhandlet i første og andet afsnit har indflydelse på støttedokumenter eller kontrakter, som skal forelægges, kan sådanne dokumenter eller kontrakter ændres tilsvarende.
2. Ændringer, der foretages i henhold til stk. 1, skal meddeles den kompetente myndighed skriftligt senest den 31. maj det pågældende år med undtagelse af Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige, hvor de meddeles senest den 15. juni det pågældende år.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne fastsætte en tidligere sidste frist for meddelelse af ændringer. Denne frist må imidlertid tidligst fastsættes til 15 kalenderdage efter den sidste frist, der i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, er fastsat for indgivelse af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen.
3. Hvis den kompetente myndighed allerede har underrettet støttemodtageren om manglende overholdelse i enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen, eller hvis myndigheden har meddelt støttemodtageren, at den har til hensigt at foretage kontrol på stedet, eller der ved en sådan kontrol afsløres manglende overholdelse, tillades ændringer som omhandlet i stk. 1 ikke for de landbrugsparceller, der berøres af den manglende overholdelse.
Artikel 16
Korrektion af de fortrykte skemaer
Ved indgivelsen af enkeltansøgnings-, støtteansøgnings- og/eller betalingsanmodningsskemaet, skal støttemodtageren korrigere det fortrykte skema, som er nævnt i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, hvis der er indtrådt ændringer, f.eks. at betalingsrettigheder er overdraget i henhold til artikel 34 i forordning (EU) nr. 1307/2013, eller hvis oplysningerne i det fortrykte skema er forkerte.
Afdeling 2
Støtteansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger og betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger
Artikel 17
Særlige krav til støtteansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger og betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger
1. Med henblik på identifikation af alle bedriftens landbrugsparceller og/eller andre arealer end landbrugsarealer som omhandlet i artikel 14, stk. 1, litra d) og e), skal den kompetente myndighed forelægge støttemodtageren det fortrykte skema, og det tilhørende grafiske materiale som omhandlet i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, gennem en GIS-baseret grænseflade, der gør det muligt at behandle geografiske og alfanumeriske data for de anmeldte arealer (i det følgende benævnt »geospatialt støtteansøgningsskema«).
2. Stk. 1 finder anvendelse på følgende måde:
a)
Fra og med ansøgningsåret 2016 for et antal støttemodtagere svarende til, hvad der kræves for at dække mindst 25 % af det samlede areal, der er fastslået i henhold til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i det foregående år.
b)
Fra og med ansøgningsåret 2017 for et antal støttemodtagere svarende til, hvad der kræves for at dække mindst 75 % af det samlede areal, der er fastslået i henhold til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i det foregående år.
c)
Fra og med ansøgningsåret 2018 for alle støttemodtagere.
3. Hvis støttemodtageren ikke er i stand til at indgive en støtteansøgning og/eller en betalingsanmodning ved at anvende det geospatiale støtteansøgningsskema, skal den kompetente myndighed give støttemodtageren enten:
a)
den nødvendige tekniske bistand eller
b)
de fortrykte skemaer og det tilsvarende grafiske materiale på papir. I så fald skal den kompetente myndighed overføre de oplysninger, som modtages fra støttemodtageren, til det geospatiale støtteansøgningsskema.
4. De fortrykte skemaer, der stilles til rådighed for støttemodtageren, skal angive det maksimale støtteberettigede areal pr. referenceparcel i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, litra a) og b), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 og det fastslåede areal i de foregående år pr. landbrugsparcel i henhold til grundbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning og/eller arealbaserede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
Det grafiske materiale, der leveres til støttemodtageren i henhold til artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, skal angive referencemarkernes grænser og en entydig identifikation af referenceparceller, jf. artikel 5, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, tillige med landbrugsparcellernes grænser som fastlagt det foregående år, således at støttemodtageren sættes i stand til på korrekt vis at angive hver referenceparcels størrelse og beliggenhed. Fra og med ansøgningsåret 2016 skal myndigheden også angive typen, størrelsen og beliggenheden af de miljømæssige fokusområder, der er fastlagt i det foregående år.
5. Støttemodtageren skal entydigt identificere og angive arealet af hver landbrugsparcel og, hvor det er relevant, typen, størrelsen og beliggenheden af de miljømæssige fokusområder. Med hensyn til den grønne betaling skal støttemodtageren desuden angive, til hvilket formål de anmeldte landbrugsparceller anvendes.
I den forbindelse skal støttemodtageren bekræfte de oplysninger, der allerede er givet i det fortrykte skema. Hvis oplysningerne om areal, beliggenhed og afgrænsning af en landbrugsparcel eller i givet fald størrelsen og beliggenheden af de miljømæssige fokusområder ikke er korrekte eller er ufuldstændige, skal støttemodtageren korrigere eller foretage ændringer i det fortrykte skema.
Den kompetente myndighed vurderer på grundlag af korrektioner eller supplerende oplysninger, som støttemodtagerne afgiver i det fortrykte skema, om en opdatering af den pågældende referenceparcel er påkrævet under henvisning til artikel 5, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
6. Når støttemodtageren udfører tilsvarende metoder i overensstemmelse med artikel 43, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1307/2013 gennem tilsagn i overensstemmelse med artikel 39, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (14) eller artikel 28, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013, skal tilsagnet være anført i støtteansøgningen med henvisning til den tilhørende betalingsanmodning.
Når støttemodtageren udfører tilsvarende metoder gennem nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger i overensstemmelse med artikel 43, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1307/2013, finder stk. 4 og 5 i denne artikel tilsvarende anvendelse, for så vidt angår det fortrykte skema og erklæringen fra støttemodtageren.
Med henblik på regional eller kollektiv gennemførelse i overensstemmelse med artikel 46, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 og for den del af forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder, som støttemodtagerne skal opfylde individuelt, skal støttemodtagere, der deltager i en sådan regional eller kollektiv gennemførelse, for hver landbrugsparcel entydigt identificere og anmelde type, størrelse og beliggenhed af de miljømæssige fokusområder i overensstemmelse med denne artikels stk. 5. Støttemodtagere skal i deres støtteansøgning eller betalingsanmodning henvise til erklæringen om en regional eller kollektiv gennemførelse som omhandlet i artikel 18 i denne forordning.
7. Enkeltansøgningen skal for arealer, der anvendes til produktion af hamp i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, indeholde:
a)
alle de oplysninger, der er nødvendige for at identificere de parceller, der er tilsået med hamp, med angivelse af de anvendte frøsorter
b)
oplysning om de mængder udsæd, der er anvendt (kg/ha)
c)
de officielle etiketter fra frøemballagen i overensstemmelse med Rådets direktiv 2002/57/EF (15), særlig artikel 12, eller andre dokumenter, som medlemsstaten anerkender som ligestillede.
Som fravigelse af litra c) i første afsnit skal etiketterne dog, hvis udsåningen finder sted efter sidste frist for indgivelse af enkeltansøgningen, forelægges senest den 30. juni. Hvis etiketterne også skal indsendes til andre nationale myndigheder, kan medlemsstaterne fastsætte, at etiketterne skal returneres til støttemodtageren, når de er blevet forelagt i henhold til nævnte bestemmelse. De returnerede etiketter skal mærkes med, at de er blevet anvendt til en ansøgning.
8. Enkeltansøgningen skal for så vidt angår afgrødespecifik betaling for bomuld, der er fastsat i kapitel 2 i afsnit IV i forordning (EU) nr. 1307/2013, indeholde:
a)
navnet på den anvendte bomuldsfrøsort
b)
eventuelt navn og adresse på den godkendte brancheorganisation, som støttemodtageren er medlem af.
9. Arealer, der ikke anvendes til formål omfattet af de støtteordninger, der er fastsat i afsnit III, IV og V i forordning (EU) nr. 1307/2013, og heller ikke er anført i støtteordninger i vinsektoren, jf. forordning (EU) nr. 1308/2013, skal anmeldes under et eller flere punkter vedrørende »andre anvendelser«.
Artikel 18
Erklæring om en regional eller kollektiv gennemførelse
For hver regional eller kollektiv gennemførelse i overensstemmelse med artikel 46, stk. 5 eller 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal der indgives en erklæring om regional eller kollektiv gennemførelse som supplement til hver deltagende støttemodtagers støtteansøgning eller betalingsanmodning.
Angivelsen skal indeholde alle supplerende oplysninger, som er nødvendige for at efterprøve, om forpligtelserne i forbindelse med den regionale eller kollektive gennemførelse overholdes i overensstemmelse med samme forordnings artikel 46, stk. 5 eller 6, navnlig:
a)
den entydige identifikation af hver deltagende støttemodtager
b)
den minimumsandel, som hver deltagende støttemodtager skal opfylde individuelt som omhandlet i samme forordnings artikel 46, stk. 6, andet afsnit
c)
det samlede areal af de tilstødende miljømæssige fokusområders sammenhængende strukturer, som er omhandlet i førnævnte forordnings artikel 46, stk. 5, eller fælles anvendte miljømæssige fokusområder, som er omhandlet i førnævnte forordnings artikel 46, stk. 6, for hvilke forpligtelser opfyldes kollektivt
d)
fortrykt grafisk materiale, der angiver grænserne og den entydige identifikation for de referenceparceller, der skal anvendes til entydigt at identificere de tilstødende miljømæssige fokusområders sammenhængende strukturer eller de fælles anvendte miljømæssige fokusområder og angive deres grænser.
Ved regional gennemførelse gælder det, at hvis den detaljerede plan, der er omhandlet i artikel 46, stk. 6, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014, indeholder alle oplysninger nævnt i stk. 2, kan den i stk. 1 omhandlede erklæring erstattes af en henvisning til planen.
Ved kollektiv gennemførelse skal den i første afsnit omhandlede erklæring suppleres med den skriftlige aftale, der er omhandlet i artikel 47, stk. 4, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014.
Artikel 19
Ansøgninger om deltagelse i henholdsvis udtræden af ordningen for mindre landbrugere
1. Ansøgninger, som indgives i 2015 om deltagelse i ordningen for mindre landbrugere, der er omhandlet i artikel 62, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal indeholde en henvisning til den enkeltansøgning, som samme støttemodtager indgiver for ansøgningsåret 2015 og i givet fald en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med de særlige betingelser vedrørende ordningen for mindre landbrugere, jf. samme forordnings artikel 64.
Medlemsstaterne kan beslutte, at den i første afsnit omhandlede ansøgning skal indgives sammen med eller som en del af enkeltansøgningen.
2. Fra og med ansøgningsåret 2016 skal medlemsstaterne indføre en forenklet ansøgningsprocedure som omhandlet i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
3. De fortrykte skemaer, der skal anvendes i forbindelse med ansøgningsproceduren, jf. stk. 2, skal udarbejdes på grundlag af oplysningerne i enkeltansøgningen for ansøgningsåret 2015, og de skal bl.a. indeholde:
a)
alle yderligere oplysninger, der er nødvendige for at fastslå overholdelse af artikel 64 i forordning (EU) nr. 1307/2013 og i givet fald alle yderligere oplysninger, der er nødvendige for at bekræfte, at støttemodtageren stadig overholder artikel 9 i samme forordning
b)
en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med de særlige betingelser vedrørende ordningen for mindre landbrugere, jf. artikel 64 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Når medlemsstaterne vælger den betalingsmetode, der er fastsat i artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1307/2013, uden at anvende tredje afsnit heraf, skal de fortrykte skemaer uanset første afsnit i nærværende stykke stilles til rådighed i overensstemmelse med afdeling 1 i dette kapitel.
4. Støttemodtagere, som beslutter at udtræde af ordningen for mindre landbrugere for et år efter 2015 i overensstemmelse med artikel 62, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1307/2013 eller artikel 62, stk. 2, i samme forordning, skal underrette den kompetente myndighed om deres udtræden efter de nærmere regler, som medlemsstaterne har indført.
Afdeling 3
Andre ansøgninger
Artikel 20
Særlige bestemmelser vedrørende støtteansøgninger
En støttemodtager, der ikke ansøger om støtte i henhold til de arealrelaterede støtteordninger, men ansøger om støtte i henhold til en anden af de ordninger, der er anført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, eller støtteordninger i vinsektoren som omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, skal, hvis han råder over landbrugsarealer, anmelde disse arealer i sin støtteansøgning i henhold til nærværende forordnings artikel 17.
En støttemodtager, der alene skal overholde krydsoverensstemmelsesforpligtelser i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, skal i sin støtteansøgning anmelde de arealer, han råder over, for hvert kalenderår, hvori disse forpligtelser gælder.
Medlemsstaterne kan dog fritage støttemodtagere for de forpligtelser, der er omhandlet i stk. 1 og 2, hvis de kompetente myndigheder har adgang til de pågældende oplysninger som led i andre forvaltnings- og kontrolsystemer, som er forenelige med det integrerede system i overensstemmelse med artikel 61 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Artikel 21
Krav vedrørende ansøgning om husdyrstøtte og betalingsanmodninger i henhold til dyrerelaterede støtteforanstaltninger
1. En ansøgning om husdyrstøtte som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 15), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 eller betalingsanmodninger i henhold til dyrerelaterede støtteforanstaltninger som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 14), i samme forordning skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå berettigelsen til støtte fra EGFL og/eller ELFUL, og navnlig:
a)
støttemodtagerens identitet
b)
en henvisning til enkeltansøgningen, hvis der allerede er indgivet en sådan
c)
antal dyr af hver art, for hvilke der er indgivet en ansøgning om husdyrstøtte eller en betalingsanmodning, og for kvægs vedkommende dyrenes identifikationskode
d)
eventuelt et tilsagn fra støttemodtageren om, at han vil holde de dyr, der er nævnt i litra c), på sin bedrift i en periode, der fastsættes af medlemsstaten, og oplysning om det eller de steder, hvor dyrene vil blive holdt, med angivelse af den pågældende periode
e)
eventuelle støttedokumenter, der kræves for at fastslå berettigelsen til den pågældende ordning eller foranstaltning
f)
en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med betingelserne vedrørende den pågældende støtte fra EGFL og/eller ELFUL.
2. Enhver bruger af dyr skal have ret til uden begrænsninger med rimelige mellemrum og uden større forsinkelse at få oplysning fra den kompetente myndighed om de data, der i den elektroniske database for dyr vedrører ham og hans dyr. Når støttemodtageren indgiver sin ansøgning om husdyrstøtte eller betalingsanmodning, skal han samtidig afgive en erklæring om, at de pågældende oplysninger er korrekte og fuldstændige, eller i givet fald rette forkerte eller udfylde manglende oplysninger.
3. Medlemsstaterne kan beslutte, at nogle af de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, ikke skal anføres i ansøgningen om husdyrstøtte eller betalingsanmodningen, hvis den kompetente myndighed allerede har fået meddelelse om dem.
4. Medlemsstaterne kan indføre procedurer, ifølge hvilke der kan benyttes data i den elektroniske database for dyr i forbindelse med ansøgningen om husdyrstøtte eller betalingsanmodningen, forudsat at den elektroniske database for dyr tilvejebringer den sikkerhed og er iværksat i et sådant omfang, som er påkrævet for en korrekt forvaltning af de pågældende støtteordninger eller støtteforanstaltninger for de enkelte individer af dyr.
De i første afsnit nævnte procedurer kan bestå i en ordning, ifølge hvilken støttemodtageren kan ansøge om støtte fra EGFL og/eller ELFUL for alle de dyr, der på grundlag af oplysningerne i den elektroniske database for dyr på en af medlemsstaten fastsat dato eller i løbet af en periode berettiger til støtte fra EGFL og/eller ELFUL.
I så fald træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at:
a)
i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for den pågældende støtteordning eller støtteforanstaltning er den dato eller periode, der er omhandlet i andet afsnit, klart defineret og kendt for støttemodtageren
b)
støttemodtageren er bekendt med, at alle potentielt støtteberettigede dyr, som konstateres ukorrekt identificeret og registreret ifølge ordningen for identifikation og registrering af dyr, vil blive betragtet som dyr, for hvilke der fastslås manglende overholdelse, jf. artikel 31 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
5. Medlemsstaterne kan fastsætte, at nogle af de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, kan eller skal sendes via et eller flere organer, som de har godkendt. Støttemodtageren er dog fortsat ansvarlig for de overførte data.
Afdeling 4
Særlige bestemmelser vedrørende betalingsrettigheder
Artikel 22
Tildeling eller forhøjelse af værdien af betalingsrettigheder
1. Ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder eller ansøgninger om en forhøjelse af værdien af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen i henhold til artikel 20, artikel 24, artikel 30 bortset fra stk. 7, litra e), og artikel 39 i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal senest indgives på en dato, der fastsættes af medlemsstaterne. Fristen må ikke være senere end den 15. maj i det pågældende kalenderår.
Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige kan dog fastsætte en senere frist, som dog ikke må være senere end den 15. juni i det pågældende kalenderår.
2. Medlemsstaterne kan beslutte, at ansøgningen om tildeling af betalingsrettigheder skal indgives samtidig med støtteansøgningen i henhold til grundbetalingsordningen.
Artikel 23
Inddrivelse af uretmæssigt tildelte betalingsrettigheder
1. Fastslås det, efter at betalingsrettigheder er tildelt i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, at antallet af tildelte betalingsrettigheder var for højt, skal den overskydende del af de tildelte betalingsrettigheder tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver, der er nævnt i artikel 30 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Hvis den fejl, der er omhandlet i første afsnit, er begået af den kompetente myndighed eller en anden myndighed, og hvis fejlen ikke med rimelighed kunne have været opdaget af støttemodtageren, skal værdien af de resterende betalingsrettigheder, som er tildelt den pågældende støttemodtager, tilpasses i overensstemmelse hermed.
Hvis en støttemodtager, der har fået tildelt for mange betalingsrettigheder, i mellemtiden har overdraget betalingsrettigheder til andre støttemodtagere, gælder forpligtelsen i første afsnit også for erhververne i forhold til det antal betalingsrettigheder, som de har fået overdraget, hvis den støttemodtager, som oprindeligt fik tildelt betalingsrettighederne, ikke længere har et tilstrækkeligt antal betalingsrettigheder til rådighed til at dække værdien af de uretmæssigt tildelte betalingsrettigheder.
2. Fastslås det, efter at betalingsrettigheder er tildelt til støttemodtagere i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, at betalinger, som en støttemodtager har modtaget for 2014 ifølge artikel 26, stk. 2, første afsnit, i nævnte forordning, eller værdien af de betalingsrettigheder, som en støttemodtager indehaver på tidspunktet for indgivelse af sin ansøgning for 2014, jf. artikel 26, stk. 3, første afsnit, i nævnte forordning, eller enhedsværdien af betalingsrettigheder som omhandlet i artikel 26, stk. 5, i nævnte forordning, eller forhøjelsen af enhedsværdien af betalingsrettigheder som omhandlet i artikel 30, stk. 10, i nævnte forordning, eller den samlede værdi af støtte, som en støttemodtager modtager for det kalenderår, der går forud for gennemførelsen af grundbetalingsordningen, jf. artikel 40, stk. 3, første afsnit, i nævnte forordning, var for høje, skal værdien af disse betalingsrettigheder, som byggede på urigtige referencebeløb for den pågældende støttemodtager, tilpasses i overensstemmelse hermed.
Der foretages en tilsvarende tilpasning af værdien af de betalingsrettigheder, som i mellemtiden er blevet overdraget til andre støttemodtagere.
Værdien af nedsættelsen tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver, der er nævnt i artikel 30 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
3. Fastslås det, efter at betalingsrettigheder er tildelt til støttemodtagere i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, at såvel den situation, der er omhandlet i stk. 1 som den i stk. 2, er indtruffet for den samme støttemodtager, skal tilpasningen af værdien af alle betalingsrettigheder som omhandlet i stk. 2 foretages, før de uretmæssige betalingsrettigheder tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver i overensstemmelse med stk. 1.
4. Tilpasningerne af antallet og/eller værdien af betalingsrettigheder, jf. denne artikel, må ikke føre til en systematisk genberegning af de resterende betalingsrettigheder.
5. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at inddrive uberettiget udbetalte betalingsrettigheder, såfremt den samlede værdi af disse betalingsrettigheder ifølge det elektroniske register til identifikation og registrering af betalingsrettigheder på tidspunktet, hvor kontrollen udføres med henblik på at foretage de tilpasninger, der er fastsat i denne artikel, udgør 50 EUR eller derunder for alle år, hvor grundbetalingsordningen er gennemført i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013.
Uretmæssigt udbetalte beløb for ansøgningsår, der går forud for tilpasningerne, skal inddrives i overensstemmelse med denne forordnings artikel 7. Ved fastsættelsen af sådanne uberettiget udbetalte beløb tages der hensyn til virkningerne af de tilpasninger, som er fastsat ved denne artikel, på antallet og i givet fald værdien af betalingsrettighederne for alle de pågældende år.
AFSNIT III
KONTROL
KAPITEL I
Fælles bestemmelser
Artikel 24
Generelle principper
1. Den administrative kontrol og kontrol på stedet, som er fastsat i denne forordning, foretages, så den sikrer effektiv efterprøvning af:
a)
at de oplysninger, der er fremlagt i forbindelse med støtteansøgningen, ansøgningen om støtte eller andre erklæringer er korrekte og fuldstændige
b)
at alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser i forbindelse med den pågældende støtteordning og/eller støtteforanstaltning hvis betingelser for støtte og/eller fritagelse for forpligtelser skal være opfyldt
c)
at de krav og standarder, der er relevante for krydsoverensstemmelse, er opfyldt.
2. Medlemsstaterne sikrer, at alle de betingelser, der gælder enten i medfør af EU-lovgivningen, eller er fastsat i den relevante nationale lovgivning og dokumenter indeholdende gennemførelsesbestemmelser eller i programmet for udvikling af landdistrikterne, opfyldes og kan kontrolleres ud fra en række kontrollerbare indikatorer, som medlemsstaterne fastsætter.
3. Resultaterne af den administrative kontrol og kontrollen på stedet skal vurderes for at fastslå, om eventuelt konstaterede problemer generelt kan indebære en risiko for andre lignende aktiviteter, støttemodtagere eller organer. Ved evalueringen fastslås det også, hvad problemerne skyldes, om der er behov for yderligere undersøgelser, og hvilke korrigerende eller forebyggende foranstaltninger der skal træffes.
4. Den kompetente myndighed foretager fysisk kontrol på stedet i det tilfælde, hvor billedanalysen af ortofotos (satellitbilleder eller luftfotos) ikke giver resultater, som til den kompetente myndigheds tilfredshed gør det muligt at drage klare konklusioner om støtteberettigelse eller den korrekte størrelse på det areal, der er genstand for den administrative kontrol eller kontrollen på stedet.
5. Dette kapitel gælder for alle kontroller, der udføres i henhold til denne forordning, uden at berøre de særlige regler i afsnit IV og V. Stk. 3 finder imidlertid ikke anvendelse på afsnit V.
Artikel 25
Varsling af kontrol på stedet
Kontroller på stedet kan varsles under forudsætning af, at det ikke forstyrrer kontrollernes formål eller effektivitet. Et sådant varsel skal begrænses til det absolutte minimum og må ikke overstige 14 dage.
Ved kontrollen på stedet i forbindelse med ansøgninger om husdyrstøtte eller betalingsanmodninger under dyrerelaterede støtteforanstaltninger må varslingen, med undtagelse af behørigt begrundede tilfælde, ikke overstige 48 timer. Skal kontrollen på stedet ifølge lovgivningen vedrørende de retsakter og normer, der er relevante for krydsoverensstemmelse, foretages uanmeldt, gælder disse regler også for kontrol på stedet vedrørende krydsoverensstemmelse.
Artikel 26
Tidspunkt for kontrol på stedet
1. Hvis muligt foretages kontrollen på stedet i henhold til denne forordning samtidig med anden kontrol i henhold til EU-lovgivningen.
2. Hvad angår foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system, skal kontrollen på stedet fordeles på hele året på grundlag af en analyse af de risici, som de forskellige forpligtelser under hver enkelt foranstaltning indebærer.
3. Ved kontrollen på stedet efterprøves overholdelsen af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser under de støtteordninger eller støtteforanstaltninger, som en støttemodtager er blevet udvalgt til i overensstemmelse med artikel 34.
Varigheden af kontrollen på stedet skal begrænses til det absolutte minimum.
4. Hvis visse kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser kun kan kontrolleres på et specifikt tidspunkt, kan kontrollen på stedet indebære, at der foretages efterfølgende besøg på et senere tidspunkt. I så tilfælde koordineres kontrollen på stedet således, at besøgene hos den pågældende støttemodtager begrænses til et minimum med hensyn til antal og varighed. Hvis det er muligt, kan sådanne besøg også foretages ved telemåling, jf. artikel 40.
I tilfælde, hvor der kræves yderligere besøg vedrørende braklagte arealer, markbræmmer, randzoner og bræmmer af støtteberettigede hektar langs skovkanter samt områder mellemafgrøder og/eller dækafgrøder, der er anmeldt som miljømæssige fokusområder, skal yderligere besøg i 50 % af tilfældene finde sted hos den samme støttemodtager, som er udvalgt på et risikobaseret grundlag, og i de øvrige 50 % af tilfældene hos forskellige øvrigt udvalgte støttemodtagere. De forskellige øvrige støttemodtagere udvælges tilfældigt mellem alle støttemodtagere med braklagte arealer, markbræmmer, randzoner og bræmmer af støtteberettigede hektar langs skovkanter samt områder mellemafgrøder og/eller dækafgrøder, der er anmeldt som miljømæssige fokusområder, og besøgene kan begrænses til de arealer, der er anmeldt som braklagte arealer, markbræmmer, randzoner, bræmmer af støtteberettigede hektar langs skovkanter samt områder mellemafgrøder og/eller dækafgrøder.
Ved behov for yderligere besøg finder artikel 25 anvendelse for hvert efterfølgende besøg.
Artikel 27
Gensidig underrettelse om kontrolresultaterne
Den administrative kontrol og kontrollen på stedet skal, hvis det er nødvendigt, tage højde for tilfælde af formodet manglende overholdelse, som er rapporteret af andre tjenester, organer eller organisationer.
Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder med ansvar for betalinger underrettes gensidigt om alle relevante anmærkninger i forbindelse med kontrol af overholdelse af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser hvad angår listen over støtteordninger i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013 og/eller støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system. Medlemsstaterne skal også sikre, at offentlige eller private certificeringsmyndigheder nævnt i artikel 38 i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014 underretter den kompetente myndighed med ansvar for betaling for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, om enhver anmærkning, der er relevant for den korrekte betaling af en sådan støtte til støttemodtagere, som har valgt at opfylde deres forpligtelser gennem tilsvarende metoder omfattet af certificering.
Hvis den administrative kontrol eller kontrollen på stedet i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system, dækker tilsvarende metoder, jf. artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal der ske gensidig underretning om resultaterne af sådanne kontroller med henblik på opfølgning af de betalinger for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet.
KAPITEL II
Administrativ kontrol inden for det integrerede system
Artikel 28
Administrativ kontrol
1. Den administrative kontrol, der er omhandlet i artikel 74 i forordning (EU) nr. 1306/2013, herunder krydskontrol, muliggør påvisning af manglende overholdelse, specielt automatiseret påvisning ved elektroniske midler. Kontrollen dækker alle de elementer, det er muligt og relevant at kontrollere administrativt. Den sikrer, at:
a)
kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser vedrørende støtteordningen eller støtteforanstaltningen er opfyldt
b)
der ikke sker dobbeltfinansiering via andre EU-ordninger
c)
støtteansøgningen eller betalingsanmodningen er fuldstændig og indgivet inden for den givne tidsfrist, at eventuelle støttedokumenter er indgivet, og at de påviser støtteberettigelse
d)
eventuelle langsigtede forpligtelser overholdes.
2. Hvad angår husdyrstøtteordninger og dyrerelaterede støtteforanstaltninger kan medlemsstaterne om nødvendigt gøre brug af bevismateriale, der er modtaget fra andre tjenester, organer eller organisationer, til at kontrollere, om kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er opfyldt, forudsat at den pågældende tjeneste, organ eller organisation arbejder i overensstemmelse med normer, der er tilstrækkelige til, at det kan kontrolleres, om disse kriterier er overholdt.
Artikel 29
Krydskontrol
1. De administrative kontroller skal om nødvendigt omfatte krydskontrol:
a)
af henholdsvis de anmeldte betalingsrettigheder og de anmeldte landbrugsparceller for at undgå, at en og samme støtte uretmæssigt ydes flere gange for samme kalenderår, og for at undgå uretmæssig akkumulering af støtte, der ydes i henhold til de arealrelaterede støtteordninger anført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013 og bilag VI til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (16), og arealrelaterede støtteordninger som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 21), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014
b)
af betalingsrettighederne for at efterprøve deres eksistens og støtteberettigelse
c)
mellem de landbrugsparceller, der er anmeldt i enkeltansøgningen og/eller betalingsanmodningen, og oplysningerne i systemet til identifikation af landbrugsparceller pr. referenceparcel i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 med henblik på at efterprøve arealernes støtteberettigelse til ordningen for direkte betalinger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikter
d)
mellem betalingsrettighederne og det fastslåede areal for at efterprøve, om rettighederne som minimum modsvares af et tilsvarende antal støtteberettigede hektar som defineret i artikel 32, stk. 2-6, i forordning (EU) nr. 1307/2013
e)
ved hjælp af det elektroniske system til identifikation og registrering af dyr for at efterprøve retten til støtte og undgå, at en og samme støtte uretmæssigt ydes flere gange for samme ansøgningsår
f)
mellem støttemodtagerens erklæringer i enkeltansøgningen om, at de er medlem af en godkendt brancheorganisation, de oplysninger, der gives i henhold til artikel 17, stk. 8, i denne forordning, og de oplysninger, som den pågældende godkendte brancheorganisation sender, for at det kan kontrolleres, om de er berettiget til den forhøjede støtte, jf. artikel 60, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013
g)
for at efterprøve opfyldelsen af kriterierne for godkendelse af brancheorganisationer og listen over deres medlemmer mindst en gang hvert femte år.
Med henblik på første afsnit, litra c), skal der, hvis det integrerede system kræver geospatiale støtteansøgningsskemaer, foretages krydskontrol mellem det spatiale skæringspunkt for det digitalt anmeldte areal og systemet til identifikation af landbrugsparceller. Derudover skal der udføres krydskontrol for at forhindre dobbeltfinansiering af det samme areal.
2. Indikationer af manglende overholdelse, der er opdaget ved krydskontrol, skal følges op af relevante administrative procedurer og eventuelt kontrol på stedet.
3. Hvis en referenceparcel er genstand for en støtteansøgning og/eller betalingsanmodning fra to eller flere støttemodtagere under samme støtteordning eller støtteforanstaltning, og hvis de anmeldte landbrugsparceller overlapper hinanden, eller det samlede anmeldte areal overstiger det maksimale støtteberettigede areal, der er fastsat i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a) og b), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, men differencen ligger inden for den opmålingstolerance, der er fastsat i henhold til artikel 38 i nærværende forordning, kan medlemsstaterne reducere de pågældende arealer forholdsmæssigt, medmindre en støttemodtager kan godtgøre, at en eller flere af de andre berørte støttemodtagere på vedkommendes bekostning har indsendt for store arealanmeldelser.
KAPITEL III
Kontrol på stedet inden for det integrerede system
Afdeling 1
Fælles bestemmelser
Artikel 30
Kontrolprocent for arealrelaterede støtteordninger andre end betaling for praksis i landbruget, der er til gavn for klima og miljø
For arealrelaterede støtteordninger andre end betaling for praksis i landbruget, der er til gavn for klima og miljø, jf. afsnit III, kapitel 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013 (i det følgende benævnt »grønne betalinger«) skal stikprøven for den årlige kontrol på stedet omfatte mindst:
a)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om støtte under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i henhold til afsnit III, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013. Medlemsstaterne sikrer, at stikprøven omfatter mindst 5 % af alle støttemodtagere, der overvejende anmelder landbrugsarealer, som er arealer, der naturligt holdes i en stand, der gør dem egnet til græsning, jf. artikel 10, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014
b)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om omfordelingsbetalinger i henhold til afsnit III, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013
c)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om betaling til områder med specifikke naturlige begrænsninger i henhold til afsnit III, kapitel 4, i forordning (EU) nr. 1307/2013
d)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om betaling til unge landbrugere i henhold til afsnit III, kapitel 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013
e)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om arealrelaterede betalinger under frivillig koblet støtte i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013
f)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om betaling under ordningen for mindre landbrugere i henhold til afsnit V, i forordning (EU) nr. 1307/2013
g)
30 % af de arealer, der er anmeldt til produktion af hamp, i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013
h)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om afgrødespecifik betaling for bomuld i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Artikel 31
Kontrolprocent for grønne betalinger
1. For grønne betalinger skal kontrolprocenten for den årlige kontrol på stedet omfatte mindst:
a)
5 % af alle støttemodtagere, der benytter landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet (i det følgende benævnt »grønne metoder«), og som ikke er en del af de kontrolpopulationer, som er nævnt i litra b) og c) (i det følgende benævnt »kontrolpopulationen for forgrønnelse«); denne stikprøve skal samtidig omfatte mindst 5 % af alle støttemodtagere med permanente græsarealer, der er miljømæssigt sårbare inden for de områder, der er omfattet af Rådets direktiv 92/43/EØF (17) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF (18) og yderligere sårbare områder nævnt i artikel 45, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013
b)
3 % af:
i)
enten alle støttemodtagere, der er berettiget til grønne betalinger, og som er fritaget for både afgrødediversificering og forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder ved ikke at overholde tærskelværdien i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013, samt ikke er omfattet af forpligtelserne i nævnte forordnings artikel 45 eller
ii)
i de år, hvor artikel 44 i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014 ikke finder anvendelse i en medlemsstat, de støttemodtagere, som er berettiget til grønne betalinger, og som er fritaget for både afgrødediversificering og forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder ved ikke at overholde tærsklen i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013, samt ikke er omfattet af forpligtelserne i artikel 45, stk. 1, i nævnte forordning
c)
5 % af alle støttemodtagere, der skal efterleve de grønne metoder og anvende de nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger som nævnt i artikel 43, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1307/2013
d)
5 % af alle støttemodtagere, som deltager i regional gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013
e)
5 % af alle støttemodtagere, som deltager i regional gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013
f)
100 % af den sammenhængende struktur ved tilstødende miljømæssige fokusområder som nævnt i artikel 46, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014
g)
100 % af alle støttemodtagere med forpligtelse til at genetablere permanente græsarealer i henhold til artikel 42 i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014
h)
20 % af alle støttemodtagere med forpligtelse til at genetablere permanente græsarealer i henhold til artikel 44, stk. 2 og 3, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014.
2. Støttemodtagere, der opfylder kravet om anvendelse grønne metoder ved hjælp af tilsvarende metoder, jf. artikel 43, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1307/2013, eller som deltager i ordningen for mindre landbrugere, jf. artikel 61 i nævnte forordning, eller som for hele bedriftens vedkommende opfylder betingelserne i artikel 29, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (19) med hensyn til økologisk landbrug, skal ikke være en del af stikprøvekontrollen og modregnes ikke i kontrolprocenterne som fastsat i denne artikel.
3. Hvis de miljømæssige fokusområder ikke er identificeret i systemet til identifikation af landbrugsparceller, jf. artikel 70 i forordning (EU) nr. 1306/2013, skal kontrolprocenten i stk. 1, litra a) og c)-e), suppleres med 5 % af alle støttemodtagere i den respektive stikprøve, som skal have miljømæssige fokusområder på landbrugsarealet, jf. artikel 43 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Første afsnit finder imidlertid ikke anvendelse, hvis forvaltnings- og kontrolsystemet sikrer, at alle de anmeldte miljømæssige fokusområder er identificeret og i givet fald registreret i systemet til identifikation af landbrugsparceller, jf. artikel 5, stk. 2, litra c), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, før betalingerne finder sted.
Artikel 32
Kontrolprocent for foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
1. Stikprøven for den årlige kontrol på stedet skal omfatte mindst 5 % af alle støttemodtagere, der ansøger om støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. Hvad angår foranstaltningerne i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 skal kontrolprocenten på 5 % nås for hver enkelt foranstaltning.
Denne kontrolprocent skal ligeledes udgøre mindst 5 % af støttemodtagerne under artikel 28 i forordning (EU) nr. 1305/2013, som anvender tilsvarende metoder, jf. artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
2. Uanset stk. 1 skal hver individuelt medlem af den gruppe personer, der er omtalt i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013, betragtes som støttemodtager med hensyn til beregning af den i stk. 1 fastsatte kontrolprocent.
3. For modtagere af flerårig støtte i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a), artikel 28 og 29 samt artikel 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013 og artikel 36, litra a), nr. iv), og litra b), nr. i), iii) og v), i forordning (EF) nr. 1698/2005, som omfatter betalinger i en periode på over fem år, kan medlemsstaterne efter det femte år beslutte at kontrollere mindst 2,5 % af disse støttemodtagere.
Første afsnit finder anvendelse på støtte, der er ydet i henhold til artikel 28, stk. 6, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1305/2013, efter det femte år for betaling af den relevante forpligtelse.
4. Med henblik på stk. 1 tages de støttemodtagere, der kontrolleres i henhold til stk. 3, ikke i betragtning.
Artikel 33
Kontrolprocent for dyrerelaterede støtteordninger
1. Hvad angår dyrerelaterede støtteordninger skal kontrolprocenten for den årlige kontrol på stedet for hver af støtteordningerne omfatte mindst 5 % af alle støttemodtagere, der ansøger om støtte under den pågældende støtteordning.
Procenten forhøjes dog til 10 %, hvis den elektroniske database for dyr ikke giver den sikkerhed eller ikke er iværksat i det omfang, der er påkrævet for en korrekt forvaltning af den pågældende støtteordning.
Stikprøvekontrollen skal tillige omfatte mindst 5 % pr. støtteordning af alle de dyr, der ansøges om støtte for.
2. Om nødvendigt skal stikprøven for den årlige kontrol på stedet omfatte 10 % andre tjenester, organer eller organisationer, som fremlægger bevismateriale til kontrol af, om kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er opfyldt, jf. artikel 28, stk. 2.
Artikel 34
Stikprøveudvælgelse
1. Ansøgninger, som ikke kan godtages, eller ansøgere, som ikke er berettiget til støtte på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen eller den administrative kontrol, skal ikke være en del af kontrolpopulationen.
2. Med henblik på artikel 30 og 31 foretages udvælgelsen som følger:
a)
mellem 1 og 1,25 % af alle støttemodtagere, som ansøger om støtte under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i henhold til afsnit III, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, som ansøger om støtte under disse ordninger
b)
mellem 1 og 1,25 % af kontrolpopulationen for forgrønnelse skal udvælges tilfældigt blandt alle de støttemodtagere, som er udvalgt i henhold til litra a). Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt kontrolpopulationen for forgrønnelse, hvis det er nødvendigt for at nå denne procentdel
c)
det resterende antal støttemodtagere i den i artikel 31, stk. 1, litra a), nævnte stikprøve skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse
d)
alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra a)-c), kan betragtes som del af stikprøven fastsat i artikel 30, litra b)-e), g) og h). Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt deres respektive kontrolpopulationer, hvis det er nødvendigt for at nå minimumskontrolprocenten
e)
alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra a)-d), kan betragtes som del af den stikprøve, der er fastsat i artikel 30, litra a). Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt alle de støttemodtagere, som ansøger om støtte under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i henhold til afsnit III, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013, hvis det er nødvendigt for at nå minimumskontrolprocenten
f)
det i artikel 30, litra f), nævnte minimumsantal af støttemodtagere skal udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, som ansøger om betalinger under ordningen for mindre landbrugere, jf. afsnit V i forordning (EU) nr. 1307/2013
g)
det i artikel 31, stk. 1, litra b), nævnte minimumsantal af støttemodtagere skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse vedrørende alle de støttemodtagere, som er berettiget til grønne betalinger, som er fritaget for både afgrødediversificering og forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder ved ikke at overholde tærskelværdien i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013, samt ikke er omfattet af forpligtelserne i nævnte forordnings artikel 45
h)
mellem 20 og 25 % af minimumsantallet af støttemodtagere nævnt i artikel 31, stk. 1, litra c), d) og h), skal udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra b) i nærværende stykke. Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra a), hvis det er nødvendigt for at nå denne procentdel. Det resterende antal støttemodtagere nævnt i artikel 31, stk. 1, litra c), d) og h), skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse vedrørende alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra c) i nærværende stykke. Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt deres respektive kontrolpopulationer på baggrund af en risikoanalyse, hvis det er nødvendigt for at overholde minimumskontrolprocenten
i)
mellem 20 og 25 % af minimumsantallet af kollektive gennemførsler omhandlet i artikel 31, stk. 1, litra e), udvælges tilfældigt blandt alle kollektive gennemførsler, jf. artikel 46, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013. Det resterende antal støttemodtagere i den i artikel 31, stk. 1, litra e), nævnte kollektive gennemførelse skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse.
Kontrollen på stedet af yderligere støttemodtagere udvalgt i henhold til litra d), e) og h) såvel som støttemodtagere udvalgt i henhold til litra f), og g), kan begrænses til den støtteordning, som de er udvalgt til, hvis minimumskontrolprocenten for de andre støtteordninger, som de har ansøgt om, allerede er overholdt.
Kontrollen på stedet af yderligere støttemodtagere udvalgt i henhold til artikel 31, stk. 3, og nærværende stykke, første afsnit, litra h) og i), kan begrænses til de grønne metoder, som de er udvalgt for, hvis minimumskontrolprocenten for de andre støtteordninger og grønne metoder, som de skal efterleve, allerede er overholdt.
Med henblik på artikel 31 skal medlemsstaterne sikre, at stikprøven er repræsentativ for de forskellige metoder.
3. Med henblik på artikel 32 og 33 skal mellem 20 og 25 % af det minimumsantal støttemodtagere, som underkastes kontrol på stedet, udvælges tilfældigt. Det resterende antal støttemodtagere, som underkastes kontrol på stedet, skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse.
Med henblik på artikel 32 kan medlemsstaterne på baggrund af denne risikoanalyse udvælge specifikke foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som gælder for støttemodtagerne.
4. Hvis antallet af støttemodtagere, som underkastes kontrol på stedet, er større end minimumsantallet af støttemodtagere, jf. artikel 30-33, må procentdelen af tilfældigt udvalgte støttemodtagere i den supplerende stikprøve ikke overstige 25 %.
5. Risikoanalysen undersøges for, hvor effektiv den er, og ajourføres hvert år:
a)
ved at hver risikofaktors betydning fastlægges
b)
ved at sammenholde resultaterne med hensyn til forskellen mellem det anmeldte areal og det areal, der er fastslået i risikoanalysen, og den tilfældigt udvalgte stikprøve, jf. stk. 2, første afsnit eller ved at sammenholde resultaterne med hensyn til forskellen mellem de anmeldte dyr og de dyr, der er fastslået i risikoanalysen, og den tilfældigt udvalgte stikprøve, jf. stk. 2, første afsnit
c)
ved at tage højde for den specifikke situation og i givet fald udviklingen af risikofaktorernes relevans i medlemsstaten
d)
ved at tage højde for arten af den manglende overholdelse, som har medført en stigning i minimumskontrolprocenten i henhold til artikel 35.
6. Den kompetente myndighed noterer de grunde, der har ført til, at en given støttemodtager er blevet udvalgt til kontrol på stedet. Den inspektør, der skal foretage kontrollen på stedet, underrettes herom inden kontrollens påbegyndelse.
7. Hvis det er nødvendigt, kan der udvælges en del af stikprøven på grundlag af de oplysninger, der er tilgængelige efter den sidste frist som nævnt i artikel 13. Denne foreløbige stikprøve færdiggøres, når alle relevante støtteansøgninger eller betalingsanmodninger er tilgængelige.
Artikel 35
Forhøjelse af kontrolprocenten
Konstateres der væsentlig manglende overholdelse i forbindelse med kontrol på stedet inden for rammerne af en given støtteordning eller støtteforanstaltning eller i en region eller en del af en region, skal den kompetente myndighed foretage en passende forhøjelse af den procentdel af støttemodtagerne, som det følgende år kan underkastes kontrol på stedet.
Artikel 36
Nedsættelse af kontrolprocenten
1. Kontrolprocenterne i dette kapitel kan kun nedsættes for de støtteordninger eller støtteforanstaltninger, som er fastsat i denne artikel.
2. Uanset artikel 30, litra a), b) og f), kan medlemsstaterne med hensyn til grundbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning, omfordelingsbetalingen og ordningen for mindre landbrugere beslutte at nedsætte minimumsniveauet for den årlige kontrol på stedet til 3 % pr. ordning.
Første afsnit finder kun anvendelse, hvis et system med grafiske skæringspunkter for alle støtteansøgninger er tilpasset systemet til identifikation af landbrugsparceller, jf. artikel 17, stk. 2, og hvis krydskontroller udføres for alle støtteansøgninger for at forhindre dobbeltfinansiering af det samme areal i året før anvendelsen af nævnte stykke.
Hvad angår ansøgningsårene 2015 og 2016 må fejlprocenten for stikprøven ved kontrol på stedet ikke overstige 2 % i de to foregående regnskabsår. Denne fejlprocent attesteres af den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med den metode, der fastlægges på EU-niveau.
3. Uanset artikel 30, litra a), b) og f), kan medlemsstaterne med hensyn til grundbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning, omfordelingsbetalingen og ordningen for mindre landbrugere beslutte at begrænse stikprøven til den prøve, der er udvalgt i henhold til artikel 34, stk. 2, første afsnit, hvis der er udført kontroller baseret på ortofotos, som anvendes til ajourføring af systemet til identifikation af landbrugsparceller nævnt i artikel 70 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Første afsnit finder kun anvendelse, hvis medlemsstaterne systematisk ajourfører systemet til identifikation af landbrugsparceller og kontrollerer alle støttemodtagere i hele det område, der er omfattet af systemet, inden for en periode på højst tre år, og hvert år kontroller mindst 25 % af de støtteberettigede hektar, der er registreret i systemet til identifikation af landbrugsparceller. Denne minimumsprocentsats pr. år gælder imidlertid ikke for medlemsstater med mindre end 150 000 støtteberettigede hektar registreret i systemet til identifikation af landbrugsparceller.
Før de anvender første afsnit, skal medlemsstaterne inden for de foregående tre år have foretaget en fuldstændig ajourføring af deres system til identifikation af landbrugsparceller.
De ortofotos, som anvendes til ajourføringen, må ikke være ældre end 15 måneder, når de anvendes til ajourføring af systemet til identifikation af landbrugsparceller.
Kvaliteten af systemet til identifikation af landbrugsparceller som vurderet i henhold til artikel 6 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, inden for en periode på to år forud for anvendelsen af første afsnit, skal være tilstrækkelig til at sikre en effektiv kontrol af støttebetingelserne.
Den beslutning, der er nævnt i første afsnit, kan træffes på nationalt eller regionalt plan. Med henblik på dette afsnit består en region af hele det område, der dækkes af et eller flere selvstændige systemer til identifikation af landbrugsparceller.
Stk. 2, tredje afsnit, finder tilsvarende anvendelse.
4. Uanset artikel 32, stk. 1, kan medlemsstaterne beslutte at nedsætte minimumsniveauet for den kontrol på stedet, som foretages hvert kalenderår, til 3 % af de støttemodtagere, der ansøger om støtte under foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som er omfattet af det integrerede system.
Første afsnit finder imidlertid ikke anvendelse for støttemodtagere, der anvender tilsvarende metoder som nævnt i artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
5. Stk. 2, 3 og 4 finder kun anvendelse, hvis de generelle betingelser for nedsættelse af minimumsniveauet for kontrol på stedet som fastsat af Kommissionen i henhold til artikel 62, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013 er opfyldt. Hvis en eller flere af disse betingelser eller betingelserne i stk. 2 eller 3 i denne artikel ikke længere er opfyldt, skal medlemsstaterne straks trække deres afgørelse om nedsættelse af minimumsniveauet for kontrol på stedet tilbage og anvende det minimumsniveau for kontrol på stedet, som er fastsat i artikel 30, litra a), b) og f) og/eller artikel 32 fra det følgende ansøgningsår for de berørte støtteordninger eller støtteforanstaltninger.
6. Hvis en medlemsstat indfører et system med forudgående godkendelse af hampedyrkning, kan minimumsniveauet for kontrol på stedet, uanset artikel 30, litra g), nedsættes til 20 % af de arealer, der er anmeldt til produktion af hamp, jf. artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
I dette tilfælde underretter medlemsstaten året før anvendelsen af den nedsatte kontrolprocent Kommissionen om de detaljerede regler og betingelser for systemet med forudgående godkendelse. Enhver ændring af disse detaljerede regler og betingelser meddeles straks Kommissionen.
Afdeling 2
Kontrol på stedet vedrørende arealrelaterede støtteordninger og betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger
Artikel 37
Indholdet af kontrollen på stedet
1. Kontrollen på stedet skal omfatte alle de landbrugsparceller, som der er ansøgt om støtte for i henhold til støtteordningerne i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, og/eller for hvilke der er ansøgt om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
Hvad angår kontrollen af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne fastsat i artikel 21, stk. 1, litra a), og artikel 30 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013, skal kontrollen på stedet ligeledes omfatte alle andre arealer end landbrugsarealer, for hvilke der anmodes om støtte.
Den kompetente myndighed skal på grundlag af kontrolresultaterne vurdere, om en opdatering af den pågældende referenceparcel er påkrævet, jf. artikel 5, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
2. Kontrollen på stedet skal omfatte opmåling af arealer og efterprøvning af overholdelsen af alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser i forbindelse med det areal, som støttemodtageren har anmeldt under de i stk. 1 nævnte støtteordninger og/eller støtteforanstaltninger.
For støttemodtagere, der ansøger om direkte betalinger under de ordninger, der er anført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, og hvis landbrugsarealer overvejende er holdt naturligt i en stand egnet til græsning eller dyrkning, skal kontrollen på stedet også omfatte efterprøvning af den minimumsaktivitet, der skal udføres på disse arealer, jf. artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
3. Kontroller på stedet i forbindelse med grønne metoder skal omfatte alle de forpligtelser, som støttemodtageren skal overholde. Overholdelsen af de i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013 omtalte tærskelværdier for undtagelse fra metoder skal være en del af kontrollerne på stedet. Dette afsnit finder ligeledes anvendelse på de kontroller på stedet, der foretages i forbindelse med de nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger, som der henvises til i artikel 43, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Hvis kontroller på stedet vedrører en regional gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal kontrollen på stedet omfatte opmåling af arealet og efterprøvning af, om de forpligtelser, som medlemsstaterne har pålagt støttemodtagerne eller grupperne af støttemodtagere, er overholdt.
Hvis kontrollen på stedet vedrører kollektiv gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal kontrollen på stedet omfatte:
a)
efterprøvning af opfyldelsen af kriterierne for nær beliggenhed i henhold til artikel 47, stk. 1, i forordning (EU) nr. 639/2014
b)
opmåling af arealet og efterprøvning af opfyldelse af kriterierne for tilstødende miljømæssige fokusområder
c)
opfyldelse af eventuelt yderligere forpligtelser, som medlemsstaterne har pålagt støttemodtagerne eller grupperne af støttemodtagere
d)
de individuelle forgrønnelsesforpligtelser, som støttemodtagere, der deltager i kollektiv gennemførelse, skal overholde.
Artikel 38
Opmåling af areal
1. Selv om alle landbrugsparceller skal underkastes kontrol af støtteberettigelse, kan den faktiske opmåling af landbrugsparcellen som del af en kontrol på stedet begrænses til en tilfældigt udvalgt prøve på mindst 50 % af den landbrugsparcel, for hvilken der er indgivet en støtteansøgning og/eller betalingsanmodning under arealrelaterede støtteordninger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. Hvis denne stikprøve afslører manglende overholdelse, skal alle landbrugsparceller måles op, eller der skal foretages ekstrapolering ud fra den målte stikprøve.
Første afsnit finder ikke anvendelse på landbrugsparceller, der kontrolleres som miljømæssigt fokusområde, jf. artikel 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
2. Landbrugsparcellernes areal måles med midler, der bevisligt sikrer målinger af mindst samme kvalitet som den, der kræves i relevante tekniske standarder vedtaget på EU-plan.
3. Den kompetente myndighed kan gøre brug af telemåling, jf. artikel 40, og det globale satellitnavigationssystem (GNSS), hvis det er muligt.
4. Der fastsættes en enkelt værdi for buffertolerancen for alle arealopmålinger, hvor der anvendes GNSS-metoder eller ortofotos. Med henblik herpå skal de anvendte måleinstrumenter valideres for mindst én valideringsklasse med et toleranceniveau, som ligger under den enkelte værdi. Den enkelte toleranceværdi må dog ikke overstige 1,25 m.
Maksimumstolerancen for den enkelte landbrugsparcel må i absolut værdi ikke overstige 1,0 ha.
For de mål, der er nævnt i artikel 21, stk. 1, litra a), og artikel 30 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013, hvad angår skovarealer, kan medlemsstaterne imidlertid fastsætte passende tolerancer, som under ingen omstændigheder må være mere end dobbelt så store som den tolerance, der er fastsat i nærværende stykkes første afsnit.
5. Ved opmåling kan landbrugsparcellens samlede areal tages i betragtning, under forudsætning af, at det er fuldt ud berettiget til støtte. I andre tilfælde tages det støtteberettigede nettoareal i betragtning. Med henblik herpå kan den forholdsmæssige ordning, der er nævnt i artikel 10 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, anvendes, hvis det er nødvendigt.
6. Med henblik på beregning af andelene for forskellige afgrøder til afgrødediversificering som nævnt i artikel 44 i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal der i opmålingen tages højde for det areal, som er dækket af en afgrøde, jf. artikel 40, stk. 2 i den delerede forordning (EU) nr. 639/2014. På arealer med blandingskultur skal der tages højde for det samlede areal, hvad enten det er dækket med blandingskultur, jf. artikel 40, stk. 3, første og andet afsnit, i nævnte forordning, eller det er tilsået med en frøblanding, jf. artikel 40, stk. 3, tredje afsnit i nævnte forordning.
7. Hvis artikel 17, stk. 1, litra b), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 fører til en kunstig opdeling af tilstødende landbrugsparceller med ensartet arealdække i adskilte landbrugsparceller, skal opmålingen af dette areal med tilstødende landbrugsparceller med ensartet arealdække kombineres med en enkelt opmåling af de pågældende landbrugsparceller.
8. Hvis det er nødvendigt, kan der foretages to separate opmålinger af landbrugsparcellen; en med hensyn til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, jf. afsnit III, kapitel I, i forordning (EU) nr. 1307/2013, og en med hensyn til overlappende landbrugsparceller, der er rumligt forskellige, med henblik på de øvrige arealrelaterede støtteordninger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
Artikel 39
Efterprøvning af støtteberettigelsesbetingelser
1. Det kontrolleres med hensigtsmæssige hjælpemidler, om landbrugsparcellerne er støtteberettigede. Denne kontrol skal om nødvendigt omfatte kontrol af afgrøden. I den forbindelse kan der om fornødent kræves forelæggelse af yderligere dokumentation.
2. Hvad angår det permanente græsareal, der kan afgræsses, og som udgør en del af etableret lokal praksis, hvor græs og andet grøntfoder ikke traditionelt er fremherskende i græsningsområder, kan den i artikel 32, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013 nævnte reduktionskoefficient anvendes, hvis det er passende, på det støtteberettigede areal, som opmåles i henhold til artikel 38 i nærværende forordning. Anvendes arealer i fællesskab, fordeler myndighederne arealerne mellem de enkelte støttemodtagere alt efter disses anvendelse eller ret til anvendelse af arealerne.
3. Landskabstræk, som anmeldes af støttemodtagerne som miljømæssige fokusområder, der ikke er omfattet af det støtteberettigede areal i henhold til artikel 9 og 10 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, skal efterprøves ud fra de samme principper, som gælder for det støtteberettigede areal.
4. Hvad angår kontrollen af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, og hvis medlemsstaterne har fastslået, at visse elementer af kontrollen på stedet kan foretages som stikprøvekontrol, skal denne gennemføres på en sådan måde, at der sikres en pålidelig og repræsentativ kontrol. Medlemsstaterne fastlægger kriterierne for udvælgelsen af stikprøven. Hvis der konstateres manglende overholdelse ved stikprøvekontrollen, udvides dens omfang og rækkevidde tilsvarende.
Artikel 40
Kontrol ved telemåling
Hvis en medlemsstat foretager kontrol på stedet ved hjælp af telemåling, skal den kompetente myndighed:
a)
foretage billedanalyse af ortofotoene (satellitbilleder eller luftfotos) af alle de landbrugsparceller pr. støtteansøgning eller betalingsanmodning, der skal kontrolleres, med henblik på at identificere arealdækketyper og, hvor det er hensigtsmæssigt, afgrødetyper, og på at opmåle arealet
b)
foretage fysisk kontrol på stedet af alle landbrugsparceller, for hvilke billedanalysen ifølge den ansvarlige myndighed ikke giver mulighed for at kontrollere, om oplysningerne i anmeldelsen af arealet er nøjagtige
c)
foretage alle de påkrævede kontroller for at kontrollere opfyldelse af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser vedrørende landbrugsparcellerne
d)
træffe alternative foranstaltninger til opmåling af arealet i overensstemmelse med artikel 38, stk. 1, af de parceller, som der ikke foreligger billeder af.
Artikel 41
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet, som foretages i henhold til denne afdeling, skal der udarbejdes en kontrolrapport, som gør det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol og drage konklusioner med hensyn til overholdelsen af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser. Rapporten skal navnlig indeholde oplysninger om:
a)
støtteordninger eller støtteforanstaltninger, de kontrollerede støtteansøgninger eller betalingsanmodninger
b)
de tilstedeværende personer
c)
de kontrollerede landbrugsparceller, de opmålte landbrugsparceller, herunder eventuelt opmålingsresultaterne for hver opmålt parcel og de anvendte opmålingsmetoder
d)
i givet fald resultaterne af opmålingen af andre arealer end landbrugsarealer, for hvilke der anmodes om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, og de anvendte opmålingsmetoder
e)
angivelse af, hvorvidt der er givet varsel om kontrol over for støttemodtageren, og i bekræftende fald, hvornår varslet er afgivet
f)
oplysninger om eventuelle specifikke kontrolforanstaltninger, der skal træffes i forbindelse med de enkelte støtteordninger eller støtteforanstaltninger
g)
oplysninger om eventuel anden foretagen kontrol
h)
oplysninger om eventuel manglende overholdelse, som kræver krydskontrol af andre støtteordninger, støtteforanstaltninger og/eller krydsoverensstemmelse
i)
oplysninger om eventuel manglende overholdelse, som kræver opfølgning i de kommende år.
2. Støttemodtageren skal have mulighed for at underskrive rapporten under kontrollen, så vedkommende derved kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis medlemsstaterne i forbindelse med kontrollen anvender en elektronisk kontrolrapport, skal den kompetente myndighed gøre det muligt for støttemodtageren at skrive under med en elektronisk signatur; i modsat fald skal kontrolrapporten straks sendes til støttemodtageren, så vedkommende har mulighed for at underskrive rapporten og fremsætte eventuelle bemærkninger. Hvis der konstateres manglende overholdelse, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støttemodtageren.
Hvis kontrollen på stedet foretages ved telemåling i overensstemmelse med artikel 40, kan medlemsstaterne beslutte ikke at give støttemodtageren mulighed for at underskrive kontrolrapporten, hvis der ikke konstateres manglende overholdelse ved telemålingskontrollen. Hvis der konstateres manglende overholdelse som følge af sådan kontrol, skal der være mulighed for at underskrive kontrolrapporten, inden den ansvarlige myndighed ud fra anmærkningerne drager konklusioner om eventuelle nedsættelser, afslag, tilbagetrækning eller sanktioner.
Afdeling 3
Kontrol på stedet af ansøgninger om husdyrstøtte eller betalingsanmodninger under dyrerelaterede støtteforanstaltninger
Artikel 42
Kontrol på stedet
1. Kontrollerne på stedet skal efterprøve, at alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er opfyldt og omfatter alle dyr, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger eller betalingsanmodninger under de dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede støtteforanstaltninger, der skal kontrolleres.
Hvis medlemsstaten har fastsat en periode i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, litra d), skal mindst 50 % af minimumskontrolprocenten for kontroller på stedet, jf. artikel 32 eller 33, fordeles over denne periode for den dyrerelaterede støtteordning eller den dyrerelaterede støtteforanstaltning.
Hvis medlemsstaten gør brug af den i artikel 21, stk. 3, fastsatte mulighed skal de potentielt støtteberettigede dyr defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 17), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 ligeledes kontrolleres.
Kontrollen på stedet skal især omfatte kontrol af, at det antal dyr, der forefindes på bedriften, og for hvilke der er indgivet støtteansøgninger og/eller betalingsanmodninger, og i givet fald antallet af potentielt støtteberettigede dyr, svarer til det antal dyr, der er registreret, og til det antal dyr, der er anmeldt til den elektroniske database for dyr.
2. Kontroller på stedet skal også omfatte kontrol af:
a)
at oplysningerne i registrene og meddelelserne til den elektroniske database for dyr er rigtige og sammenhængende ved stikprøvekontrol af støttedokumenter såsom købs- og salgsfakturaer, slagteattester, veterinærcertifikater og eventuelt dyrepas eller flytningsdokumenter for de dyr, for hvilke der i de seneste seks måneder inden kontrollen på stedet er indsendt støtteansøgninger eller betalingsanmodninger for; hvis der påvises uregelmæssigheder, udvides kontrollen dog til at omfatte de seneste 12 måneder inden kontrollen på stedet
b)
at alt kvæg og/eller alle får og geder på bedriften er identificeret med øremærker eller ved andre identifikationsmidler og i givet fald har et dyrepas eller flytningsdokumenter, og at disse dyr er registreret og korrekt meddelt til den elektroniske database for dyr.
Den kontrol, der er nævnt i første afsnit, litra b), kan foretages på grundlag af en stikprøve. Hvis denne stikprøve afslører manglende overholdelse, skal alle dyr kontrolleres, eller der skal foretages ekstrapolering ud fra stikprøven.
Artikel 43
Kontrolrapport vedrørende dyrerelaterede støtteordninger og dyrerelaterede støtteforanstaltninger
1. For hver kontrol på stedet, der foretages i henhold til denne afdeling, skal der udarbejdes en kontrolrapport, som gør det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol. Rapporten skal navnlig indeholde oplysninger om:
a)
de dyrerelaterede støtteordninger og/eller dyrelaterede støtteforanstaltninger og de kontrollerede støtteansøgninger eller betalingsanmodninger
b)
de tilstedeværende personer
c)
antallet og arten af de forefundne dyr og i givet fald de øremærkenumre, angivelser i registret og i den elektroniske database for dyr og støttedokumenter, der er kontrolleret, samt resultaterne af kontrollen og eventuelle særlige bemærkninger vedrørende bestemte dyr og/eller deres identifikationskode
d)
angivelse af, hvorvidt der er givet varsel om besøg over for støttemodtageren, og i bekræftende fald, hvornår varslet er afgivet. Særligt i tilfælde, hvor den i artikel 25 fastsatte tidsfrist på 48 timer overskrides, skal årsagen hertil angives i kontrolrapporten
e)
oplysninger om eventuelle specifikke kontrolforanstaltninger, der skal træffes i forbindelse med de enkelte dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede støtteforanstaltninger
f)
angivelse af alle andre kontrolforanstaltninger, der skal gennemføres.
2. Støttemodtageren skal have mulighed for at underskrive rapporten under kontrollen, så vedkommende derved kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis medlemsstaterne i forbindelse med kontrollen anvender en elektronisk kontrolrapport, skal den kompetente myndighed gøre det muligt for støttemodtageren at skrive under med en elektronisk signatur; i modsat fald skal kontrolrapporten straks sendes til støttemodtageren, så vedkommende har mulighed for at underskrive rapporten og fremsætte eventuelle bemærkninger. Hvis der konstateres manglende overholdelse, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støttemodtageren.
3. Hvis medlemsstaterne foretager kontrol på stedet i henhold til denne forordning i forbindelse med kontrol i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1082/2003, suppleres rapporten med de rapporter, der er omhandlet i sidstnævnte forordnings artikel 2, stk. 5.
4. Hvis der ved kontrol på stedet i henhold til nærværende forordning afsløres tilfælde, hvor afsnit I i forordning (EF) nr. 1760/2000 eller forordning (EF) nr. 21/2004 ikke er overholdt, sendes der straks kopier af den kontrolrapport, der er omhandlet i nærværende forordning, til de myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen af nævnte forordninger.
KAPITEL IV
Særlige regler
Artikel 44
Regler for kontrolresultater hvad angår regionale eller kollektive miljømæssige fokusområder
I tilfælde af regional eller kollektiv gennemførelse, jf. artikel 46, stk. 5 eller 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal det fastlagte areal med fælles anvendte miljømæssige fokusområder tildeles til hver deltager proportionelt efter vedkommendes andel af de fælles miljømæssige arealer på grundlag af, hvad der er anmeldt i henhold til artikel 18 i denne forordning.
Med henblik på anvendelse af artikel 26 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 på hver deltager i en regional eller kollektiv gennemførelse skal det fastlagte miljømæssige fokusområde udgøre summen af den tildelte andel af de fælles miljømæssige fokusområder, jf. første afsnit, og de miljømæssige fokusområder, der er fastlagt ud fra individuelle forpligtelser.
Artikel 45
Kontrol af indholdet af tetrahydrocannabinol i dyrket hamp
1. Med henblik på artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal medlemsstaterne indføre systemet for at bestemme indholdet af tetrahydrocannabinol (i det følgende benævnt »THC«) i de afgrøder, som er opført i bilag I til nævnte forordning.
2. Medlemsstatens kompetente myndighed opbevarer de registrerede anmærkninger vedrørende THC. For hver sort registreres mindst THC-indholdet i hver prøve udtrykt i procent med to decimaler, den anvendte procedure, antallet af udførte test, oplysning om, hvornår prøven er udtaget, og hvilke foranstaltninger der er truffet på nationalt plan.
3. Hvis gennemsnittet af alle prøverne af en given sort overstiger det THC-indhold, der er fastsat i artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, anvender medlemsstaterne procedure B i bilag I til nærværende forordning for den pågældende sort i løbet af det følgende ansøgningsår. Proceduren anvendes i løbet af de næste ansøgningsår, medmindre alle analyseresultaterne for den pågældende sort ligger under det THC-indhold, der er fastsat i artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Hvis gennemsnittet af alle prøverne af en given sort for andet år i træk overstiger det THC-indhold, der er fastsat i artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, underretter medlemsstaten Kommissionen om bemyndigelsen til at forbyde handel med sorten, jf. artikel 18 i Rådets direktiv 2002/53/EF (20). En sådan anmodning sendes til Kommissionen senest den 15. november det pågældende ansøgningssår. Fra det følgende ansøgningsår er den sort, som anmodningen gælder, ikke berettiget til direkte betalinger i den pågældende medlemsstat.
4. Hampplanter skal af hensyn til kontrollen i henhold til stk. 1, 2 og 3 passes under normale vækstvilkår efter de lokale normer i mindst 10 dage efter blomstringens afslutning.
Medlemsstaterne kan dog tillade, at hamp høstes efter blomstringens begyndelse, men inden udgangen af perioden på 10 dage efter blomstringens afslutning, forudsat at inspektørerne angiver, hvilke repræsentative dele af hver af de pågældende parceller der med henblik på kontrollen efter den i bilag I fastsatte metode skal passes i mindst 10 dage efter blomstringens afslutning.
5. Den meddelelse, der er nævnt i stk. 3, sendes i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (21).
AFSNIT IV
IKKE-AREALRELATEREDE OG IKKE-DYRERELATEREDE FORANSTALTNINGER TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE
KAPITEL I
Indledende bestemmelser
Artikel 46
Anvendelsesområde
Dette afsnit anvendes for udgifter, der er afholdt under de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 14 til 20, artikel 21, stk. 1, med undtagelse af den årlige præmie under litra a) og b), artikel 27, artikel 28, stk. 9, artikel 35 og 36, og artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013, i artikel 35, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i artikel 20, artikel 36, litra a), nr. vi), og litra b), nr. ii), vi) og vii), artikel 36, litra b), nr. i) og iii), for så vidt angår etableringsomkostninger, og artikel 52 og 63 i forordning (EF) nr. 1698/2005.
KAPITEL II
Kontrol
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 47
Ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre erklæringer
1. Medlemsstaterne fastsætter egnede procedurer for indgivelse af ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre dokumenter vedrørende foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der ikke er arealrelaterede eller dyrerelaterede.
2. For foranstaltninger under artikel 15, stk. 1, litra b), artikel 16, stk. 1, artikel 19, stk. 1, litra c), og artikel 27 i forordning (EU) nr. 1305/2013 indgiver støttemodtageren en årlig betalingsanmodning.
Afdeling 2
Bestemmelser om kontrol
Artikel 48
Administrativ kontrol
1. Der foretages administrativ kontrol af alle ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger eller andre erklæringer, der skal indgives af en støtteberettiget eller en tredjepart, og kontrollen skal omfatte alle de elementer, det er muligt og relevant at kontrollere administrativt. Procedurerne skal sikre registrering af kontrolarbejdet, kontrolresultaterne og de foranstaltninger, der træffes i tilfælde af uoverensstemmelser.
2. Den administrative kontrol af ansøgninger om støtte skal sikre, at operationen opfylder de gældende forpligtelser, som er fastsat ved EU-retten eller national lovgivning eller i programmet for udvikling af landdistrikterne, herunder forpligtelser vedrørende offentligt udbud, statsstøtte og andre obligatoriske krav og normer. Kontrollen omfatter særlig:
a)
modtagerens støtteberettigelse
b)
kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser vedrørende den operation, til hvilken der søges støtte
c)
overholdelse af udvælgelseskriterierne
d)
støtteberettigelsen for operationens omkostninger, herunder overensstemmelse med den omkostningskategori eller beregningsmetode, der skal anvendes, når operationen eller en del af den er omfattet af artikel 67, stk. 1, litra b), c) og d), i forordning (EU) nr. 1303/2013
e)
for omkostninger omhandlet i artikel 67, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, undtagen bidrag i form af naturalydelser og afskrivning, indgives en kontrol af udgifternes rimelighed. Omkostningerne vurderes ved hjælp af en passende evalueringsordning, som f.eks. referenceomkostninger, en sammenligning af forskellige tilbud eller en evalueringskomité.
3. Den administrative kontrol af betalingsanmodninger skal især, og hvis det er relevant for den pågældende betalingsanmodning, omfatte kontrol af:
a)
den afsluttede operation sammenholdt med den operation, som der er indgivet ansøgning om støtte for og tildelt støtte til
b)
de afholdte udgifter og de udførte betalinger.
4. Administrativ kontrol skal tilrettelægges således, at der undgås uregelmæssig dobbeltfinansiering via flere EU-ordninger eller nationale ordninger og med den tidligere programmeringsperiode. Ved finansiering via andre kilder skal kontrollen sikre, at den samlede støtte ikke overstiger de maksimalt tilladte støttelofter.
5. Den administrative kontrol af investeringsoperationer skal mindst indbefatte en kontrol på stedet af den operation, der er ydet støtte til, eller et kontrolbesøg på investeringsstedet for at efterprøve, om investeringen er gennemført.
Den kompetente myndighed kan dog beslutte at undlade at gennemføre kontrol på stedet af behørigt begrundede årsager, f.eks.:
a)
operationen indgår i en stikprøve i forbindelse med en kontrol på stedet, der skal gennemføres efter artikel 49
b)
den kompetente myndighed vurderer, at det pågældende operation er en lille investering
c)
den kompetente myndighed vurderer, at risikoen for manglende overholdelse af betingelserne for at modtage støtte er ringe, eller at risikoen for, at investeringen ikke er foretaget, er ringe.
Den beslutning, der er omhandlet i andet afsnit, og begrundelsen herfor, skal registreres.
Artikel 49
Kontrol på stedet
1. Medlemsstaterne tilrettelægger kontrol på stedet af godkendte operationer på grundlag af en passende stikprøve. Denne kontrol foretages så vidt muligt før den endelige udbetaling til operationen.
2. De inspektører, der gennemfører kontrol på stedet, må ikke have deltaget i administrativ kontrol af den samme operation.
Artikel 50
Kontrolprocent og stikprøver af kontrol på stedet
1. De udgifter, der er omfattet af kontrol på stedet, skal udgøre mindst 5 % af de udgifter, der er omhandlet i artikel 46, og som medfinansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og skal udbetales af betalingsorganet hvert kalenderår.
Når en operation, der skal underkastes kontrol på stedet, har modtaget forskud eller mellemliggende betalinger, skal disse betalinger modregnes i de udgifter, der er omfattet af kontrol på stedet, som omhandlet i første afsnit.
2. Kun kontroller, der er udført frem til kalenderårets udgang medregnes i opnåelsen af det minimumsniveau, der er omhandlet i stk. 1.
Betalingsanmodninger, der efter den administrative kontrol ikke er fundet støtteberettigede, medregnes ikke i opnåelsen af det minimumsniveau, der er omhandlet i stk. 1.
3. Kun kontroller, der opfylder alle kravene i artikel 49 og 51, kan medregnes i opnåelsen af det minimumsniveau, der er omhandlet i stk. 1.
4. Ved udvælgelsen af den stikprøve af godkendte operationer, der skal kontrolleres i henhold til stk. 1, tages især følgende i betragtning:
a)
der skal kontrolleres en passende blanding af operationer af forskellige typer og forskelligt omfang
b)
eventuelle risikofaktorer, der er identificeret ved national kontrol eller EU-kontrol
c)
operationstypens bidrag til risikoen for fejl ved gennemførelsen af programmet for udvikling af landdistrikterne
d)
behovet for at bibeholde en balance mellem foranstaltningerne og operationstyperne
e)
behovet for vilkårlig udvælgelse af mellem 30 % og 40 % af udgifterne.
5. Hvis kontrol på stedet afslører en betydelig grad af manglende overholdelse i forbindelse med en støtteforanstaltning eller en type operation, øger den kompetente myndighed i det følgende kalenderår kontrolprocenten til et passende niveau for den pågældende foranstaltning eller operationstype.
6. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at nedsætte minimumsniveauet for den kontrol på stedet, der udføres hvert kalenderår, som omhandlet i stk. 1, til at omfatte 3 % af det beløb, der medfinansieres af ELFUL.
Medlemsstaterne kan kun anvende det første afsnit, hvis de generelle betingelser for at nedsætte minimumsniveauet for kontrol på stedet som fastsat af Kommissionen i henhold til artikel 62, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013 er opfyldt.
Hvis en af de betingelser, der er omhandlet i andet afsnit, ikke længere er opfyldt trækker medlemsstaterne straks deres beslutning om at nedsætte minimumsniveauet for kontrol på stedet tilbage. Medlemsstaterne anvender fra det følgende kalenderår det minimumsniveau for kontrol for på stedet, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 51
Indhold af kontrol på stedet
1. Ved kontrol på stedet efterprøves, om operationen er blevet gennemført i overensstemmelse med de gældende regler, og kontrollen dækker alle kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser i forbindelse med betingelserne for ydelse af støtte, som kan kontrolleres i forbindelse med kontrolbesøget. Kontrollen skal sikre, at operationen er berettiget til ELFUL-støtte.
2. Ved kontrol på stedet efterprøves nøjagtigheden af de data, støttemodtageren har anmeldt, mod underliggende dokumenter.
Dette omfatter kontrol af, at de betalingsanmodninger, der indgives af støttemodtageren, er ledsaget af regnskaber eller andre dokumenter, herunder om nødvendigt at der foretages kontrol af nøjagtigheden af oplysningerne i betalingsanmodningen på grundlag af oplysninger eller kommercielle dokumenter i tredjeparters besiddelse.
3. Ved kontrol på stedet efterprøves, at anvendelsen eller den påtænkte anvendelse af operationen stemmer overens med den anvendelse, der er angivet i ansøgningen om støtte, og til hvilket der er ydet støtte.
4. Kontrollen på stedet skal omfatte kontrol af det sted, hvor operationen gennemføres, hvis operationen er immateriel, eller et kontrolbesøg hos initiativtageren til operationen, medmindre der foreligger usædvanlige omstændigheder, som de kompetente myndigheder har registreret og redegjort for.
Artikel 52
Efterfølgende kontrol
1. Der skal foretages efterfølgende kontrol af investeringsoperationer for at efterprøve opfyldelsen af forpligtelser, der er fastsat i henhold til artikel 71 i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller beskrevet i programmet for udvikling af landdistrikterne.
2. Den efterfølgende kontrol skal hvert kalenderår omfatte mindst 1 % af ELFUL-udgifterne til investeringsoperationer, der stadig er omfattet af forpligtelser som omhandlet i stk. 1, og for hvilke den endelige betaling er foretaget af ELFUL. Der kan kun tages hensyn til kontrol, der er foretaget inden udgangen af det pågældende kalenderår.
3. Stikprøven for operationer, der skal kontrolleres efter stk. 1, udtages på grundlag af en analyse af risiciene ved og de finansielle virkninger af forskellige operationer, grupper af operationer eller foranstaltninger. Mellem 20 % og 25 % af prøven udtages vilkårligt.
Artikel 53
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet, der foretages i henhold til denne afdeling, skal der udarbejdes en kontrolrapport, som gør det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol. Rapporten skal bl.a. indeholde oplysninger om:
a)
de foranstaltninger og ansøgninger eller betalingsanmodninger, der kontrolleres
b)
de tilstedeværende personer
c)
angivelse af, om kontrolbesøget hos støttemodtageren var blevet varslet, og i givet fald hvor lang tid i forvejen
d)
resultaterne af kontrollen og eventuelle særlige bemærkninger
e)
alle andre kontrolforanstaltninger, der skal gennemføres.
2. Stk. 1 anvendes på tilsvarende vis på efterfølgende kontroller under denne afdeling.
3. Støttemodtageren skal have mulighed for at underskrive rapporten under kontrollen, så han derved kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis medlemsstaterne i forbindelse med kontrollen anvender en elektronisk kontrolrapport, skal den kompetente myndighed gøre det muligt for støttemodtageren at skrive under med en elektronisk signatur; i modsat fald skal kontrolrapporten straks sendes til støttemodtageren, så vedkommende har mulighed for at underskrive rapporten og fremsætte eventuelle bemærkninger. Hvis der konstateres uregelmæssigheder, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støttemodtageren.
Afdeling 3
Bestemmelser om kontrol i forbindelse med særlige foranstaltninger
Artikel 54
Vidensoverførsel og informationsaktioner
Den kompetente myndighed efterprøver, at kravet om, at organisationer, der tilbyder videnoverførsel og informationstjenester, skal have den nødvendige kapacitet som krævet i artikel 14, stk. 3, forordning (EU) nr. 1305/2013, er opfyldt. Den kompetente myndighed efterprøver indholdet og varigheden af udvekslingsordningerne inden for landbrug og skovbrug samt besøg på landbrugs- og skovbedrifter i henhold til artikel 14, stk. 5, i nævnte forordning. Denne kontrol udføres ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, ved hjælp af kontrol på stedet.
Artikel 55
Rådgivningstjenester, bedriftsforvaltnings- og vikarordninger
For de operationer, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, litra a) og c), i forordning (EU) nr. 1305/2013, efterprøver den kompetente myndighed, at kravet om, at myndigheder eller organer, som udvælges til at yde rådgivning, skal have passende ressourcer, og at udvælgelsesproceduren foregår ved offentligt udbud, som krævet i artikel 15, stk. 3, i nævnte forordning. Denne kontrol udføres ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, ved hjælp af kontrol på stedet.
Artikel 56
Kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer
Hvad angår den foranstaltning, der er omhandlet i artikel 16 i forordning (EU) nr. 1305/2013, kan den kompetente myndighed, når det er nødvendigt, gøre brug af bevismateriale, der er modtaget fra andre tjenester, organer eller organisationer, til at efterprøve, om kravene og kriterierne for støtteberettigelse er overholdt. Den kompetente myndighed skal dog være sikker på, at tjenesten, organet eller organisationen arbejder i overensstemmelse med normer, der er tilstrækkelige til, at den kompetente myndighed kan kontrollere, om forpligtelserne og kriterierne for støtteberettigelse er overholdt. Til dette formål udfører den kompetente myndighed administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, kontrol på stedet.
Artikel 57
Bedrifts- og erhvervsudvikling
For de operationer, der er fastsat i artikel 19, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1305/2013, efterprøver den kompetente myndighed ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, kontrol på stedet overensstemmelse med:
a)
forretningsplanen i henhold til artikel 19, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 1305/2013, og artikel 8 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014 (22), herunder for unge landbrugeres vedkommende kravet om, at de skal overholde definitionen af aktiv landbruger som omhandlet i artikel 19, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1305/2013
b)
reglen om henstandsperioden for opfyldelse af de betingelserne angående faglige kvalifikationer som omhandlet i artikel 2, stk. 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 807/2014 (23).
Artikel 58
Oprettelse af producentsammenslutninger og -organisationer
For den foranstaltning, der er omhandlet i artikel 27 i forordning (EU) nr. 1305/2013, godkender medlemsstaterne producentgrupper efter kontrol af gruppens opfyldelse af de kriterier, der er fastsat i stk. 1 i nævnte artikel, og af de nationale regler. Efter anerkendelse kontrollerer den kompetente myndighed, at anerkendelseskriterierne og forretningsplanen fortsat overholdes i henhold til artikel 27, stk. 2, i nævnte forordning, ved hjælp af administrativ kontrol samt kontrol på stedet mindst én gang i løbet af femårsperioden.
Artikel 59
Risikostyring
For så vidt angår den særlige støtte, der er fastsat i artikel 36 i forordning (EU) nr. 1305/2013, kontrollerer den kompetente myndighed ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, kontrol på stedet navnlig:
a)
at landbrugerne var støtteberettigede i henhold til artikel 36, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013
b)
at der ved kontrol af gensidige fondes ansøgninger om betalinger, jf. artikel 36, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr. 1305/2013, ydes fuld kompensation til tilsluttede landbrugere i henhold til artikel 36, stk. 3, i den forordning.
Artikel 60
Leader
1. Medlemsstaterne indfører en ordning til overvågning af lokale aktionsgrupper.
2. For så vidt angår udgifter, som er afholdt i henhold til artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan medlemsstaterne uddelegere gennemførelsen af den administrative kontrol, der er fastsat i artikel 48 i nærværende forordning, til lokale aktionsgrupper ved en formel afgørelse. Medlemsstaterne har dog fortsat ansvaret for at efterprøve, at disse lokale aktionsgrupper har den fornødne forvaltnings- og kontrolkapacitet til at udføre dette arbejde.
Ved uddelegering som omhandlet i første afsnit foretager den kompetente myndighed jævnlig kontrol af de lokale aktionsgruppers arbejde, herunder kontrol af bogføring og gentagelse af administrativ kontrol på grundlag af stikprøver.
Den kompetente myndighed foretager også kontrol på stedet som omhandlet i artikel 49 i nærværende forordning. For så vidt angår stikprøven, skal udgifterne vedrørende Leader mindst tegne sig for samme procentsats som i de udgifter, der er omhandlet i artikel 50 i nærværende forordning.
3. For så vidt angår de udgifter, der er afholdt i henhold artikel 35, stk. 1, litra a), d) og e), i forordning (EU) nr. 1303/2013, og artikel 35, stk. 1, litra b) og c) i nævnte forordning, og hvor den lokale aktionsgruppe selv er støttemodtageren, gennemføres den administrative kontrol af personer, der er uafhængige af den berørte lokale aktionsgruppe.
Artikel 61
Rente og tilskud til garantigebyrer
1. For så vidt angår udgifter, der er afholdt efter artikel 69, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, underkastes støttemodtageren og, afhængig af gennemførelsen, den pågældende operation administrativ kontrol og kontrol på stedet. Risikoanalysen efter artikel 50 i nærværende forordning skal mindst én gang omfatte den pågældende operation på grundlag af støttens tilbagediskonterede værdi.
2. Den kompetente myndighed skal ved hjælp af administrativ kontrol og, om nødvendigt, gennem kontrol på stedet i de formidlende finansielle institutioner og hos støttemodtageren sikre, at betalingerne til de finansielle institutioner er i overensstemmelse med EU-lovgivningen og den aftale, der er indgået mellem betalingsorganet og den formidlende finansielle institution.
3. Hvis rente og tilskud til garantigebyrer er kombineret med finansielle instrumenter i én operation, som er målrettet mod de samme endelige modtagere, gennemfører den kompetente myndighed kun kontrol på det endelige modtagerniveau i de tilfælde, der er fastsat i artikel 40, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 62
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
For så vidt angår udgifter, der er afholdt i henhold til artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013, anvendes artikel 48 til 51 og artikel 53 i nærværende forordning på tilsvarende vis.
Den administrative kontrol, der er omhandlet i artikel 48, og den kontrol på stedet, der er omhandlet i artikel 49, gennemføres af en enhed, der er funktionelt uafhængig af den enhed, der godkender betalingen af den tekniske bistand.
KAPITEL III
Uretmæssigt udbetalte beløb og administrative sanktioner
Artikel 63
Hel eller delvis tilbagetrækning af støtten og administrative sanktioner
1. Betalinger beregnes på grundlag af de beløb, der findes støtteberettigede under den administrative kontrol omhandlet i artikel 48.
Den kompetente myndighed gennemgår den indsendte betalingsanmodning fra støttemodtageren og fastsætter, hvilke beløb der er støtteberettigede. Den fastsætter:
a)
det beløb, der skal betales til støttemodtageren, på grundlag af betalingsanmodningen og beslutningen om at yde støtte
b)
det beløb, der skal betales til støttemodtageren, efter at det er undersøgt, om udgifterne i betalingsanmodningen opfylder støttekriterierne.
Hvis det beløb, der er fastsat i henhold til andet afsnit, litra a), overstiger det beløb, der er fastsat i henhold til litra b) i nævnte afsnit, med mere end 10 %, anvendes en administrativ sanktion, der er fastsat i henhold til litra b), på beløbet. Bøden er lig med forskellen mellem de to beløb, men overstiger ikke tilbagetrækning af hele støtten.
Der anvendes dog ingen sanktioner, hvis støttemodtageren til den kompetente myndigheds tilfredshed kan påvise, at han ikke selv er skyld i, at det beløb, som ikke er støtteberettiget, er anført, eller hvis den kompetente myndighed på anden måde finder det godtgjort, at den berørte person ikke er skyld heri.
2. Den i stk. 1 omhandlede administrative sanktion anvendes med de fornødne ændringer på ikke-støtteberettigede udgifter, der er identificeret ved kontrol på stedet, jf. artikel 49. I det tilfælde er de udgifter, der undersøges, de samlede udgifter, der er afholdt i forbindelse med den berørte operation. Dette berører ikke resultaterne af de tidligere kontroller på stedet for de berørte operationer.
AFSNIT V
KONTROLORDNING OG ADMINISTRATIVE SANKTIONER I FORBINDELSE MED KRYDSOVERENSSTEMMELSE
KAPITEL I
Fælles bestemmelser
Artikel 64
Definitioner
For så vidt angår de tekniske specifikationer, der er nødvendige for gennemførelsen af kontrolordningen og de administrative sanktioner i forbindelse med krydsoverensstemmelse, forstås ved:
a) »specialiserede kontrolorganer«: de nationale kompetente kontrolmyndigheder, der er nævnt i artikel 67 i nærværende forordning, og som er ansvarlige for at sikre, at de regler, der er omhandlet i artikel 93 i forordning (EU) nr. 1306/2013, overholdes
b) »retsakt«: hvert enkelt direktiv og hver enkelt forordning, der er anført i bilag II til forordning (EU) nr. 1306/2013
c) »det kalenderår, som anmærkningen gælder«: det kalenderår, hvor den den administrative kontrol blev gennemført
d) »krydsoverensstemmelsesområder«: ethvert af de tre forskellige områder, der er omhandlet i artikel 93, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, og permanente græsarealer som omhandlet i artikel 93, stk. 3, i nævnte forordning.
KAPITEL II
Kontrol
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 65
Kontrolordning for krydsoverensstemmelse
1. Medlemsstaterne indfører en ordning, der sikrer en effektiv kontrol med, at der er krydsoverensstemmelse. Ordningen skal særlig fastsætte:
a)
overførslen af de nødvendige oplysninger om de støttemodtagere, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, fra betalingsorganet til det specialiserede kontrolorgan og/eller eventuelt via den koordinerende myndighed i tilfælde hvor den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet
b)
de metoder, der skal anvendes ved udvælgelsen af stikprøver
c)
oplysninger om arten og omfanget af den kontrol, der skal foretages
d)
kontrolrapporter, især med oplysninger om konstateret manglende overholdelse og en vurdering af, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den er
e)
formidling af kontrolrapporter fra de specialiserede kontrolorganer enten til betalingsorganet eller til koordineringsmyndigheden eller til begge, hvis den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet
f)
betalingsorganets anvendelse af nedsættelser og udelukkelser.
2. Medlemsstaterne kan fastlægge en procedure, ifølge hvilken støttemodtageren giver betalingsorganet de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå de krav og normer, der gælder for ham.
Artikel 66
Støtteudbetaling i forbindelse med krydsoverensstemmelseskontrol
For så vidt angår kontrol af krydsoverensstemmelse, hvor sådanne kontroller ikke kan afsluttes, før de betalinger og årlige præmier omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013 er modtaget af den berørte støttemodtager, inddrives det beløb, støttemodtageren skal betale som følge af en eventuel administrativ sanktion, i overensstemmelse med artikel 7 i nærværende forordning eller ved modregning.
Artikel 67
Den kompetente kontrolmyndigheds ansvar
1. Den kompetente kontrolmyndigheds ansvar er følgende:
a)
de specialiserede kontrolorganer er ansvarlige for gennemførelsen af kontrollen med, at de pågældende krav og normer er overholdt.
b)
betalingsorganerne er ansvarlige for at fastsætte administrative sanktioner i hver enkelt tilfælde i henhold til afsnit IV, kapitel II, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, og kapitel III i dette afsnit.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte, at kontrollen vedrørende alle eller visse krav, normer, retsakter eller krydsoverensstemmelsesområder foretages af betalingsorganet, forudsat at medlemsstaten garanterer, at kontrollen er mindst lige så effektiv, som den ville være, hvis den blev foretaget af et specialiseret kontrolorgan.
Afdeling 2
Kontrol på stedet
Artikel 68
Minimumskontrolprocent
1. Med hensyn til de krav og normer, som den kompetente kontrolmyndighed er ansvarlig for, udfører den kontrol på stedet hos mindst 1 % af alle støtteberettigede, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som den pågældende kompetente kontrolmyndighed er ansvarlig for.
Uanset første afsnit skal hvert individuelle medlem af de grupper af personer, der er omtalt i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013, betragtes som støttemodtager med hensyn til beregning af den i første afsnit fastsatte stikprøve.
Den minimumskontrolprocent, der er nævnt i første afsnit, kan nås enten for hver kompetent kontrolmyndighed eller for hver retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer. I de tilfælde, hvor kontrollen ikke foretages af betalingsorganet, kan denne minimumskontrolprocent dog opnås for hvert betalingsorgan.
Såfremt lovgivningen om retsakten og normerne i forvejen fastsætter en minimumskontrolprocent, gælder denne i stedet for den minimumsprocent, der er nævnt i første afsnit. Alternativt kan medlemsstaterne beslutte, at eventuel manglende overholdelse, der konstateres i forbindelse med en af kontrollerne på stedet i henhold til lovgivningen om retsakterne eller normerne, og som foretages uden for den stikprøve, der er omhandlet i første afsnit, skal rapporteres til og følges op af den kompetente kontrolmyndighed, der er ansvarlig for den pågældende retsakt eller norm. Bestemmelserne i dette kapitel og i afsnit III, kapitel I, II og III, gælder.
Hvad angår forpligtelserne for krydsoverensstemmelse i relation til Rådets direktiv 96/22/EF anses det faktum, at der i overvågningsplanerne anvendes et specifikt stikprøveniveau, som tilstrækkeligt til at opfylde kravet om den minimumskontrol, der er omhandlet i første afsnit.
2. For at opnå den minimumskontrolprocent, der er nævnt i stk. 1, for hver retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer kan medlemsstaten uanset stk. 1:
a)
anvende resultaterne af den kontrol på stedet, der er foretaget i henhold til lovgivningen om disse retsakter eller normer for de udvalgte støttemodtagere eller
b)
udskifte de udvalgte støttemodtagere med støttemodtagere, der skal underkastes kontrol på stedet, som skal gennemføres i henhold til lovgivning om de retsakter og normer, hvis de støttemodtagere er støttemodtagere som omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
I disse tilfælde skal den stedlige kontrol dække alle aspekter af de relevante retsakter eller normer som defineret i krydsoverensstemmelsesreglerne. Ydermere skal medlemsstaterne sikre, at den pågældende kontrol på stedet er mindst lige så effektiv, som hvis den blev foretaget af kompetente kontrolmyndigheder.
3. Når den minimumskontrolprocent, der er nævnt i denne artikels stk. 1, fastlægges, tages der ikke hensyn til de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
4. Hvis kontrollen på stedet afslører, at en given retsakt eller norm er tilsidesat i betydelig grad, forhøjes det antal kontroller på stedet, der skal foretages i forbindelse med den pågældende retsakt eller norm i den følgende kontrolperiode. I forbindelse med en bestemt retsakt kan den kompetente kontrolmyndighed begrænse omfanget af de yderligere kontroller på stedet til de krav, som hyppigst overtrædes.
5. Når en medlemsstat beslutter at anvende muligheden i artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, anvendes de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterprøve, at støttemodtagerne har afhjulpet den konstaterede manglende overholdelse, på en stikprøve, der omfatter 20 % af de pågældende støttemodtagerne.
Artikel 69
Stikprøveudvælgelse
1. Udvælgelsen af stikprøven af landbrugsbedrifter, der skal kontrolleres i overensstemmelse med artikel 68, skal i givet fald ske på grundlag af en risikoanalyse i henhold til gældende lovgivning, eller på grundlag af en risikoanalyse, der er afstemt efter de pågældende krav eller normer. Risikoanalysen kan baseres på de enkelte bedrifter eller på bedriftskategorier eller geografiske områder.
I forbindelse med risikoanalysen kan der tages hensyn til det ene af nedenstående kriterier eller dem begge:
a)
støttemodtagerens deltagelse i den bedriftsrådgivningsordning, der er fastsat i henhold i artikel 12 i forordning (EU) nr. 1306/2013
b)
støttemodtagerens deltagelse i en certificeringsordning, der er relevant for de krav eller normer, der er tale om.
Medlemsstaterne kan på grundlag af en risikoanalyse beslutte at udelukke støttemodtagere, der deltager i en certificeringsordning fra den risikobaserede stikprøve, jf. andet afsnit, litra b). Hvis certificeringsordningen ikke dækker alle de krav og normer, som støttemodtageren skal overholde i henhold til krydsoverensstemmelsesreglerne, skal der imidlertid anvendes passende risikofaktorer på de krav og normer, som ikke er omfattet.
Hvis analysen af kontrolresultaterne viser, at der er en væsentlig forekomst af manglende overholdelse af de krav og normer, der er omfattet af en certificeringsordning, jf. andet afsnit, litra b), skal de risikofaktorer, der vedrører de pågældende krav og normer, tages op til fornyet vurdering.
2. Stk. 1 anvendes ikke ved kontroller, der gennemføres som opfølgning på en eventuel manglende overholdelse, som den ansvarlige kontrolmyndighed er blevet bekendt med på anden måde. Stk. 1 gælder dog ved kontroller, der gennemføres som opfølgning i henhold til artikel 97, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
3. For at sikre den nødvendige repræsentativitet skal 20 % til 25 % af minimumsantallet af støttemodtagere, hos hvem der skal foretages kontrol på stedet, jf. artikel 68, stk. 1, første afsnit, udvælges tilfældigt. Hvis antallet af støttemodtagere, der skal underkastes kontrol på stedet, imidlertid er større end dette minimumsantal af støttemodtagere, skal procentdelen af tilfældigt udvalgte støttemodtagere i den supplerende stikprøve ikke være større end 25 %.
4. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan en del af stikprøven udvælges på grundlag af de foreliggende oplysninger, inden den pågældende ansøgningsperiode er udløbet. Den foreløbige stikprøve kompletteres, når alle relevante ansøgninger er tilgængelige.
5. Det udsnit af støttemodtagere, der skal kontrolleres efter artikel 68, stk. 1, kan udvælges blandt det udsnit af støttemodtagere, der allerede er udvalgt i henhold til artikel 30 og 34, og som de pågældende krav eller normer gælder for. Denne mulighed anvendes ikke for den kontrol af støttemodtagerne i henhold til de støtteordninger i vinsektoren, der er omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
6. Uanset artikel 68, stk. 1, kan stikprøverne fra de støttemodtagere, der skal kontrolleres på stedet, udvælges med minimumssatsen på 1 % særskilt fra hver af de to typer støttemodtagere, som er underlagt forpligtelser om krydsoverensstemmelse i henhold til artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013
a)
støttemodtagere, der modtager direkte betalinger i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013
b)
støttemodtagere, der modtager støtte i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013
c)
støttemodtagere, der modtager de årlige præmier i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a) og b), og artikel 28 til 31, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013.
7. Hvis det ud fra den risikoanalyse, der er foretaget på bedriftsbasis, konkluderes, at ikke-modtagere frembyder en større risiko end de støttemodtagere, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, kan disse støttemodtagere udskiftes med ikke-modtagere. I så fald skal det samlede antal kontrollerede landbrugere dog også mindst svare til den kontrolprocent, der er fastsat i artikel 68, stk. 1, i nærværende forordning. Årsagerne til sådanne udskiftninger skal være behørigt begrundet og dokumenteret.
8. En kombination af de procedurer, der er omhandlet i stk. 5 og 6, kan anvendes, hvis kontrolordningen herved bliver mere effektiv.
Artikel 70
Konstatering af overensstemmelse med krav og normer
1. Om krav og normer er overholdt konstateres eventuelt ved anvendelse af de midler, der er fastsat i lovgivningen om de pågældende krav eller normer.
2. I øvrigt foretages konstateringen i givet fald ved anvendelse af hensigtsmæssige midler, som den kompetente kontrolmyndighed træffer afgørelse om, og som sikrer mindst samme nøjagtighed som den, der kræves for officielle konstateringer i henhold til de nationale regler.
3. Kontrollen på stedet kan, hvor det er hensigtsmæssigt, foretages ved anvendelse af telemålingsteknikker.
Artikel 71
Indholdet af kontrollen på stedet
1. Ved kontrollen af den stikprøve, der er omhandlet i artikel 68, stk. 1, sikrer den kompetente kontrolmyndighed, at alle udvalgte støttemodtagere kontrolleres for, om de har overholdt de krav og normer, som dens ansvarsområde omfatter.
Når minimumskontrolprocenten er opfyldt for hver retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer, jf. artikel 68, stk. 1, tredje afsnit, skal de udvalgte støttemodtagere uanset første afsnit kontrolleres for, om de har overholdt den pågældende retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer.
Når en gruppe personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 udvælges til den stikprøve, der er fastsat i artikel 68, stk. 1, i nærværende forordning, sikrer den kompetente kontrolmyndighed, at alle gruppens medlemmer kontrolleres med hensyn til deres overholdelse af de krav og normer, som de er ansvarlige for.
Generelt skal kontrollen hos hver støttemodtager, der udvælges med henblik på kontrol på stedet, foretages på et tidspunkt, hvor de fleste af de krav og normer, som han blev udvalgt til kontrol for, kan kontrolleres. Medlemsstaterne skal dog sørge for tilstrækkelig kontrol med alle krav og normer i løbet af året.
2. Kontrollen på stedet skal i givet fald omfatte hele bedriftens landbrugsareal. Den fysiske kontrol i marken, der udføres som led i kontrollen på stedet, kan dog begrænses til en stikprøve, der skal omfatte mindst halvdelen af de landbrugsparceller, som kravet eller normen vedrører på bedriften, hvis stikprøven sikrer en pålidelig og repræsentativ kontrol af kravene og normerne.
Det første afsnit berører ikke beregning og anvendelsen af den administrative sanktion som omhandlet i kapitel II i afsnit IV i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 og i kapitel III i dette afsnit. Hvis der ved den stikprøvekontrol, der er omhandlet i første afsnit, påvises manglende overholdelse, sættes andelen af de faktisk kontrollerede parceller op.
Den faktiske kontrol med, om kravene og normerne overholdes, kan desuden, hvis den foretages som led i kontrollen på stedet, og hvis det er tilladt i henhold til lovgivningen om retsakten og normerne, begrænses til en repræsentativ stikprøve af de sager, der skal kontrolleres. Medlemsstaterne skal dog sikre, at kontrollen omfatter alle de krav og normer, hvis overholdelse kan kontrolleres på tidspunktet for besøget.
3. Den kontrol, der er omhandlet i stk. 1, foretages normalt ved et enkelt kontrolbesøg. Kontrollen består i efterprøvning af de krav og normer, hvis overholdelse kan kontrolleres på tidspunktet for besøget. Formålet med denne kontrol er at opdage, om disse krav og normer eventuelt er tilsidesat, samt at finde frem til tilfælde, der kræver yderligere kontrol.
4. Kontrol på stedet på bedriftsniveau kan erstattes med administrativ kontrol, hvis medlemsstaterne sikrer, at administrativ kontrol er mindst lige så effektiv som kontrol på stedet.
5. I forbindelse med kontrollen på stedet kan medlemsstaterne gøre brug af objektive kontrolindikatorer, der er specifikke for visse krav og normer, forudsat at de garanterer, at kontrollen af de pågældende krav eller normer er mindst lige så effektiv, som den ville være, hvis der blev foretaget kontrol på stedet uden anvendelse af indikatorer.
Indikatorerne skal være direkte knyttet til de krav eller normer, som de repræsenterer, og omfatte alle de elementer, der skal indgå i kontrollen af disse krav eller normer.
6. Kontrollen på stedet i forbindelse med den stikprøve, der er fastsat i artikel 68, stk. 1, i nærværende forordning, skal foretages i det kalenderår, hvor støtteansøgningerne og/eller betalingsanmodningerne er indgivet, eller, for så vidt angår ansøgningerne til støtteordningerne i vinsektoren under artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, når som helst i løbet af den periode, der er angivet i artikel 97, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Artikel 72
Kontrolrapport
1. Der skal udarbejdes en kontrolrapport for hver kontrol på stedet, som gennemføres af den kompetente kontrolmyndighed eller under dens ansvar i henhold til dette afsnit.
Rapporten skal bestå af følgende dele:
a)
en generel del, som navnlig skal indeholde følgende oplysninger:
i)
den støttemodtager, der er udvalgt til kontrol på stedet
ii)
de tilstedeværende personer
iii)
angivelse af, hvorvidt der er givet varsel om besøget over for støttemodtageren, og i bekræftende fald, hvornår varslet er afgivet
b)
en del, der særskilt oplyser om den kontrol, der er foretaget for hver af retsakterne og normerne, og som navnlig indeholder følgende oplysninger:
i)
de krav og normer, som kontrollen på stedet vedrører
ii)
arten og omfanget af den udførte kontrol
iii)
anmærkningerne
iv)
de retsakter og normer, i forbindelse med hvilke der er konstateret manglende overholdelse
c)
en evalueringsdel med en vurdering af den manglende overholdelses betydning for hver retsakt og/eller norm ud fra kriterierne »alvor«, »omfang«, »varighed« og »hyppighed«, jf. artikel 99, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, og angivelse af eventuelle forhold, der bør medføre en forhøjelse eller reduktion af den nedsættelse, der skal anvendes.
Såfremt bestemmelserne om det pågældende krav eller norm åbner mulighed for, at der ikke foretages yderligere vedrørende den konstaterede manglende overholdelse, eller såfremt støtten er ydet i henhold til artikel 17, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 1305/2013, skal dette anføres i rapporten.
2. Stk. 1 anvendes, uanset om den pågældende støttemodtager er udvalgt til kontrol på stedet i henhold til artikel 69, blev underkastet kontrol på stedet i henhold til lovgivningen om retsakterne og normerne i overensstemmelse med artikel 68, stk. 2, eller som opfølgning på manglende overholdelse, som den ansvarlige kontrolmyndighed er blevet bekendt med på anden måde.
3. Støttemodtageren underrettes om eventuel konstateret manglende overholdelse senest tre måneder efter kontrollen på stedet.
Medmindre støttemodtageren umiddelbart træffer afhjælpende foranstaltninger, der bringer den konstaterede manglende overholdelse som omhandlet i artikel 99, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 til ophør, underrettes støttemodtageren om, at der skal træffes afhjælpende foranstaltninger i henhold til artikel 99, stk. 2, andet afsnit, inden for den frist, der er fastsat i første afsnit af dette stykke.
Medmindre støttemodtageren umiddelbart træffer afhjælpende foranstaltninger, der bringer den konstaterede manglende overholdelse som omhandlet i artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 til ophør, underrettes støttemodtageren inden for en måned, efter at beslutningen om ikke at anvende administrative sanktioner i henhold til nævnte artikel er truffet, om, at der skal træffes afhjælpende foranstaltninger.
4. Uden at det berører eventuelle særlige bestemmelser i lovgivningen om de pågældende krav og normer, færdiggøres kontrolrapporten senest en måned efter kontrollen på stedet. Denne frist kan dog forlænges til tre måneder under behørigt begrundede omstændigheder, særlig hvis en kemisk eller fysisk analyse nødvendiggør det.
Såfremt den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet, gøres kontrolrapporten og, hvis der anmodes herom, relevante bilag tilgængelige for betalingsorganet eller koordineringsmyndigheden eller sendes til betalingsorganet eller koordineringsmyndigheden senest en måned efter færdiggørelsen.
Hvis rapporten ikke indeholder anmærkninger, kan medlemsstaterne dog beslutte ikke at sende den pågældende rapport, forudsat at betalingsorganet eller de koordinerende myndigheder får direkte adgang til den senest en måned efter, at den er afsluttet.
KAPITEL III
Beregning og anvendelse af administrative sanktioner
Artikel 73
Generelle principper
1. Hvis mere end ét betalingsorgan er ansvarligt for at forvalte de forskellige ordninger opført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, litra a) og b), og artikel 28 til 31, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013, og betalinger i forbindelse med de støtteordninger i vinsektoren, der er omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, sikrer medlemsstaterne, at de berørte betalingsorganer bliver gjort opmærksom på konstaterede tilfælde af manglende overholdelse og eventuelt dermed forbundne administrative sanktioner. Dette omfatter tilfælde, hvor manglende overholdelse af kriterierne for støtteberettigelse også udgør manglende overholdelse af reglerne om krydsoverensstemmelse og omvendt. Medlemsstaterne sørger i givet fald for, at der anvendes en og samme nedsættelsessats.
2. Er der fastslået mere end et tilfælde af manglende overholdelse i forbindelse med forskellige retsakter eller normer inden for samme krydsoverensstemmelsesområde, anses disse tilfælde for at udgøre ét tilfælde af manglende overholdelse ved den fastsættelse af nedsættelsen, der er fastsat i artikel 39, stk. 1, og artikel 40 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
3. Manglende overholdelse af en norm, som også udgør et krav, betragtes som ét tilfælde af manglende overholdelse. Ved beregningen af nedsættelser betragtes manglende overholdelse som en del af kravområdet.
4. Den administrative sanktion anvendes på det samlede beløb af de betalinger, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som er ydet eller skal ydes til støttemodtageren:
a)
som følge af støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, som han har indgivet eller vil indgive i løbet af det kalenderår, som anmærkningen gælder og/eller
b)
med hensyn til ansøgninger til støtteordninger i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
For så vidt angår litra b) i første afsnit, divideres det relevante beløb med 3 for omstrukturering og omstilling.
5. Hvad angår en gruppe personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 beregnes nedsættelsesprocenten i overensstemmelse med kapitel III i dette afsnit og i afsnit IV, kapitel II, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014. I det tilfælde kan medlemsstaterne af proportionalitetshensyn anvende den nedsættelsesprocent til den del af støtten, der er tildelt det medlem af gruppen, hos hvem der er konstateret manglende overholdelse.
Artikel 74
Beregning og anvendelse af administrative sanktioner i tilfælde af forsømmelighed
1. Er der fastslået mere end ét tilfælde af uagtsom manglende overholdelse inden for forskellige krydsoverensstemmelsesområder, anvendes den procedure for fastsættelse af nedsættelsen, der er fastsat i artikel 39, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 særskilt i forbindelse med hvert tilfælde af manglende overholdelse.
De heraf følgende nedsættelsesprocenter adderes. Maksimumsnedsættelsen må dog ikke overstige 5 % af det samlede beløb, der er nævnt i artikel 73, stk. 4, i nærværende forordning.
2. Hvis der fastslås gentagen manglende overholdelse sammen med anden manglende eller anden gentagen manglende overholdelse, adderes de deraf følgende nedsættelsesprocenter. Maksimumsnedsættelsen må dog ikke overstige 15 % af det samlede beløb, der er nævnt i artikel 73, stk. 4.
Artikel 75
Beregning og anvendelse af administrative sanktioner i tilfælde af forsætlig manglende overholdelse
I tilfælde af meget alvorlig, omfattende, varig eller hyppig forsætlig manglende overholdelse udelukkes støttemodtageren i det følgende kalenderår fra alle betalinger omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013 i tillæg til de sanktioner, der pålægges og beregnes i overensstemmelse med artikel 40 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
AFSNIT VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 76
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes i forbindelse med støtteansøgninger, ansøgninger og støtte eller betalingsanmodninger for ansøgningsår eller præmieperioder, der begynder den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2014.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 809/2014
ze dne 17. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 58 odst. 4, čl. 62 odst. 2 písm. a) až f) a písm. h), čl. 63 odst. 5, čl. 77 odst. 8, článek 78, čl. 96 odst. 4 a článek 101 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví základní pravidla týkající se mimo jiné povinností členských států chránit finanční zájmy Unie. Za účelem zajištění řádného fungování a jednotného uplatňování nového právního rámce stanoveného uvedeným nařízením byla Komisi svěřena pravomoc přijmout určitá pravidla týkající se správních kontrol a kontrol na místě, měření ploch, případů, kdy mohou být žádosti o podporu nebo žádosti o platbu opraveny, uplatňování a výpočtu částečného nebo celkového odnětí plateb a zpětného získávání neoprávněných plateb a sankcí, uplatňování a výpočtu správních sankcí, požadavků na počítačové databáze, žádostí o podporu a žádostí o platbu a žádostí o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, provádění kontrol, převodu zemědělských podniků, výplat záloh, provádění kontrol týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, výpočtu a uplatňování správních sankcí v oblasti podmíněnosti a technických specifikací potřebných za účelem jednotného provádění základních pravidel integrovaného administrativního a kontrolního systému („integrovaný systém“), pokud jde o podmíněnost.
(2)
Členské státy by měly přijmout požadovaná opatření, aby zajistily řádné fungování administrativního a kontrolního systému, je-li v případě téhož příjemce pověřeno více platebních agentur.
(3)
Pokud příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, měli by být příjemci oprávněni kdykoli vzít zpět své žádosti o podporu nebo žádosti o platbu nebo jejich části. Příjemci by v určitých případech uznaných vnitrostátními orgány měli rovněž mít možnost opravit či upravit zjevné chyby vyskytující se v žádosti o podporu nebo v žádostech o platbu a podkladech.
(4)
Je nutné přijmout zvláštní a podrobná ustanovení, která zajistí spravedlivé používání různých snížení, jež mají být uplatněna na jednu nebo více žádostí o podporu nebo žádostí o platbu od téhož příjemce. Z tohoto důvodu by mělo být určeno pořadí výpočtu různých možných snížení u každého režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(5)
V zájmu zajištění jednotného uplatňování zásady dobré víry v celé Unii by měly být pro případ vymáhání neoprávněně vyplacených částek stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti se schválením účetní závěrky podle nařízení Rady (EU) č. 1306/2013.
(6)
Měla by se přijmout pravidla upravující důsledky převodů celých zemědělských podniků, na které se vztahují některé povinnosti v rámci režimů přímých plateb nebo v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(7)
Aby mohla Komise účinně sledovat integrovaný systém, měly by jí členské státy předávat roční kontrolní údaje a statistiky. Podobně by členské státy měly každoročně poskytovat statistické údaje o kontrolách opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, včetně výsledků těchto kontrol. V případě potřeby by měla být Komise informována o všech opatřeních přijatých členskými státy v souvislosti s podmíněností.
(8)
Podle článku 75 nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou členské za určitých podmínek, včetně dokončení správních kontrol a kontrol na místě pro daný rok podání žádosti, vyplácet zálohy, pokud jde o přímé platby. Článek 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (2) stanoví, že míra úpravy stanovená v souladu s článkem 26 nařízení (EU) č. 1306/2013 se vztahuje na přímé platby přesahující pevně stanovenou prahovou hodnotu. Nicméně podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 může Komise do 1. prosince na základě nových informací, které má k dispozici, míru úpravy pro přímé platby přizpůsobit. V důsledku toho míra úpravy finanční kázně, která se může použít, nemusí být do 16. října ještě známa. Platby zůstatku od 1. prosince by měly zohledňovat míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době.
(9)
Měl by se vytvořit obecný rámec pro zavedení zjednodušených postupů v kontextu komunikace mezi příjemcem a vnitrostátními orgány. Tento rámec by měl zejména zajistit možnost používat elektronické prostředky. Musí se však zaručit zejména naprostá spolehlivost takto předaných údajů a fungování takových postupů bez jakékoli diskriminace příjemců. V zájmu zjednodušení administrativy pro příjemce i vnitrostátní orgány by mělo být příslušným orgánům umožněno, aby přímo využívaly informace, které mají vnitrostátní orgány k dispozici, namísto toho, aby vyžadovaly poskytnutí těchto informací za účelem ověření způsobilosti některých plateb od příjemce.
(10)
Za účelem umožnění účinných kontrol v členských státech, které se rozhodnou, že všechny žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami a žádosti o platbu v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému budou zahrnuty do jednotné žádosti podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013, by mělo být stanoveno, že všechny žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se nějakým způsobem týkají plochy, se předkládají pouze jednou za rok v jednotné žádosti.
(11)
Členské státy by měly stanovit konečné datum pro předkládání jednotné žádosti a/nebo žádostí o platbu, kterým by měl být nejpozději 15. květen, aby se umožnilo včasné zpracování a kontroly žádosti o podporu a žádostí o platbu. Kvůli zvláštním klimatickým podmínkám v Estonsku, Lotyšsku, Litvě, Finsku a Švédsku by se však těmto členským státům mělo povolit stanovení pozdějšího data, kterým by však měl být nejpozději 15. červen. Kromě toho by mělo být možné stanovit případ od případu odchylky, pokud by to v budoucnu vyžadovaly klimatické podmínky v daném roce.
(12)
V jednotné žádosti by měli příjemci ohlásit nejen plochu, kterou používají k zemědělským účelům, ale i své platební nároky a veškeré informace požadované ke stanovení způsobilosti k podpoře. Je nicméně vhodné povolit, aby členské státy stanovily odchylku od některých povinností, pokud platební nároky, které mají být v daném roce přiznány, dosud nebyly definitivně stanoveny.
(13)
S cílem zajistit co největší pružnost pro příjemce, pokud jde o plány příjemců týkající se využití plochy, mělo by jim být umožněno měnit svou jednotnou žádost nebo žádost o platbu až do obvyklého data osevu za předpokladu, že jsou dodrženy všechny zvláštní požadavky podle jednotlivých režimů podpor nebo opatření podpory a že příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, která odhalila chyby ohledně části, jíž se změna týká. Po provedení těchto změn by měla být dána možnost upravit příslušné podklady nebo smlouvy, které se mají předložit.
(14)
Jelikož příjemci zůstávají odpovědnými za předložení správné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, měli by v případě potřeby provést nezbytné opravy a změny do předtištěného tiskopisu.
(15)
V případě žádostí v rámci režimů podpory na plochu a/nebo žádostí o platbu pro opatření podpory na plochu by měl být příjemci poskytnut předtištěný tiskopis v elektronické podobě a odpovídající grafický materiál prostřednictvím softwarové aplikace založené na geografickém informačním systému (GIS) (dále jen „geoprostorový formulář žádosti o podporu“). Geoprostorové formuláře žádosti o podporu přispějí k předcházení chybám příjemců při ohlašování jejich zemědělských ploch a zefektivní správní křížové kontroly. Přesnější prostorové informace poskytnuté prostřednictvím geoprostorových formulářů žádostí o podporu navíc poskytnou spolehlivější údaje pro účel sledování a hodnocení. Je proto vhodné požadovat, aby od určitého data byly všechny takové žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu předkládány na základě elektronického geoprostorového formuláře žádosti o podporu. Pokud však příjemci nejsou schopni tento formulář použít, příslušný orgán by měl příjemcům poskytnout alternativu, aby žádost o podporu a/nebo žádost o platbu mohli předložit. Příslušný orgán by měl v každém případě zajistit, aby ohlášené plochy byly digitalizovány.
(16)
Spolu s jednotnou žádostí nebo později, je-li to vhodné vzhledem k povaze informací, by se měly poskytnout jakékoli specifické informace o produkci konopí nebo dobrovolné podpoře vázané na produkci nebo zvláštní podpoře pro bavlnu. Dále by se mělo stanovit, že se ve formuláři jednotné žádosti uvádějí plochy, pro něž se nežádá o žádnou podporu. Protože je důležité mít podrobné informace o některých typech využití plochy, měly by se informace o těchto typech využití uvádět samostatně, zatímco ostatní informace lze uvádět pod jedním záhlavím.
(17)
V případech, kdy se od příjemců vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu, aby byli způsobilí pro platby za zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí uvedené v článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013 („ekologická platba“), měli by příjemci ohlásit plochu využívanou v ekologickém zájmu spolu se žádostmi o režimy podpory na plochu. Pokud je část povinností týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu plněna na regionální úrovni nebo kolektivně, ohlášení ploch využívaných v ekologickém zájmu by mělo být doplněno samostatným ohlášením ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně.
(18)
Za účelem umožnění účinného sledování a kontroly by žádost o účast v režimu pro malé zemědělce měla obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou týmž příjemcem. Za účelem umožnění účinných kontrol, pokud jde o zvláštní podmínky pro režim pro malé zemědělce, by všechny potřebné informace měly být poskytovány za použití zjednodušeného postupu pro podávání žádosti stanoveného v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Dále je třeba upřesnit, že příjemci, kteří se rozhodnou vystoupit z režimu pro malé zemědělce, by měli být povinni včas informovat příslušný orgán, aby se umožnil hladký přechod na platby podle hlav III a IV nařízení 1307/2013.
(19)
Aby se umožnily kontroly související s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, měl by být formulář žádosti o podporu předložen také příjemci, kteří disponují zemědělskou plochou, avšak nežádají o žádnou podporu, která je předmětem jednotné žádosti. Je však vhodné povolit, aby členské státy mohly příjemce od této povinnosti osvobodit, pokud jsou již dané informace orgánům k dispozici.
(20)
Za účelem zjednodušení postupů pro podávání žádostí a v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 by členské státy měly poskytnout příjemci pokud možno předtištěné tiskopisy obsahující informace nutné k tomu, aby příjemce mohl předložit správnou žádost o podporu nebo žádost o platbu. Mělo by být možné, aby předtištěný tiskopis byl navržen tak, aby příjemce musel pouze potvrdit, že v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu předloženými v předcházejícím roce nenastaly změny.
(21)
Pokud se členský stát rozhodne pro použití dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat, měla by být stanovena společná ustanovení týkající se podrobných informací, které je třeba zahrnout do žádostí o podporu nebo žádostí o platbu pro zvířata.
(22)
V souladu s čl. 53 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 (3) mohou být platby v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat provedeny pouze pro zvířata, která jsou řádně identifikována a evidována v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (4) nebo nařízením Rady (ES) č. 21/2004 (5). Příjemcům, kteří podávají žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci příslušných režimů podpor nebo opatření podpory, by se proto měl umožnit včasný přístup k potřebným informacím.
(23)
Včasné podání žádostí o platební nároky příjemci je nezbytné k tomu, aby členské státy mohly stanovit platební nároky. Proto by mělo být stanoveno konečné datum pro předkládání žádostí.
(24)
Je nutné stanovit pravidla pro případy, kdy byly platební nároky přiznány neoprávněně, zejména v důsledku vykázání větší plochy, nebo kdy hodnota platebních nároků byla stanovena v nesprávné výši, například proto, že byla vypočítána na základě nesprávné referenční částky. Mělo by být jasně stanoveno, že úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků by neměly vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků. V některých případech neoprávněně přiznané platební nároky odpovídají velmi malým částkám, avšak jejich vymáhání vede ke značným nákladům a administrativní zátěži. V zájmu zjednodušení a nalezení rovnováhy mezi náklady a administrativní zátěží na jedné straně a částkou, která se má vymoci na straně druhé, by se měla stanovit minimální částka, pod jejíž hranicí není vymáhání nutné.
(25)
Na dodržování ustanovení o režimech podpor a opatřeních podpory v rámci integrovaného systému by se mělo účinně dohlížet. Za tímto účelem a k zajištění jednotné úrovně dohledu ve všech členských státech je nezbytné podrobně stanovit kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě týkajících se kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností stanovených pro režimy přímých plateb, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost.
(26)
Mělo by být vyjasněno, že kdykoli se provádí vyhodnocování snímků, například během kontrol na místě nebo v souvislosti s aktualizací systému identifikace zemědělských pozemků, a kdykoli toto vyhodnocování snímků nepovede k přesvědčivým výsledkům, měly by být provedeny terénní kontroly.
(27)
Oznámení kontrol na místě, pokud jde o způsobilost nebo podmíněnost, by se mělo povolit pouze v případě, že se tímto oznámením neohrozí kontroly, a v každém případě by se měly použít vhodné lhůty. Dále, pokud zvláštní odvětvová pravidla pro akty či normy relevantní pro podmíněnost stanoví, že kontroly na místě se neoznamují, měla by se tato pravidla dodržet.
(28)
Mělo by se stanovit, že v případě potřeby by členské státy měly různé kontroly kombinovat. Avšak ve vztahu k některým opatřením podpory by měly být kontroly na místě rozloženy do celého roku, aby bylo možné ověřit dodržování závazků. Doba trvání kontroly na místě by měla být omezena na nezbytné minimum. Pokud jsou však kritéria způsobilosti, závazky nebo povinnosti spojeny s určitým časovým obdobím, může kontrola na místě vyžadovat další návštěvy u příjemce k pozdějšímu datu. Pro tyto případy by mělo být stanoveno, že doba trvání kontroly na místě, jakož i počet návštěv musí být omezeny na nezbytné minimum.
(29)
Mělo by být zajištěno, aby všechny zjištěné případy nesouladu byly náležitě sledovány a aby byly vzaty v úvahu při poskytnutí plateb. V této souvislosti by při ověřování dodržování podmínek způsobilosti měl být také vzat v úvahu jakýkoli možný nesoulad oznámený útvary, subjekty nebo organizacemi jinými než těmi, které jsou za kontroly přímo odpovědné. Členské státy by kromě toho měly zajistit, aby příslušné orgány odpovědné za poskytování plateb byly obeznámeny s veškerými relevantními zjištěními učiněnými v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností. Tato zásada by měla být rozšířena na všechna zjištění veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů ve vztahu k příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých ekologických povinností prostřednictvím rovnocenných postupů, které upravuje systém certifikace, který by měl být oznámen orgánu odpovědnému za poskytování ekologické platby. V případech, kdy kontroly ve vztahu k opatřením pro rozvoj venkova zahrnují rovnocenné postupy, měly by být výsledky těchto kontrol oznámeny všem příslušným místům, aby mohly být zohledněny při následném posuzování způsobilosti pro obdržení ekologických plateb.
(30)
Pro účinné odhalování nesouladu při správních kontrolách by měla být stanovena pravidla, zejména pokud jde o obsah křížových kontrol. Všechny případy nesouladu by měly být sledovány pomocí vhodného postupu.
(31)
Z důvodů zjednodušení, pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců žádajících o podporu v rámci stejného režimu podpory nebo opatření podpory, a pokud plocha, u níž byla vykázána větší rozloha, nebo překrývající se plocha spadá pod toleranci stanovenou pro měření zemědělských pozemků, mělo by se členským státům povolit, aby stanovily poměrné snížení příslušných ploch. Dotyční příjemci by však měli mít nárok se proti těmto rozhodnutím odvolat.
(32)
Měl by se stanovit minimální počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě v rámci různých režimů podpor a opatření podpory.
(33)
Kontrolní vzorek, pokud jde o kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu, by měl být vytvořen na základě stratifikované metody výběru vzorku, aby se udržela přiměřená administrativní zátěž a počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě, na přiměřené úrovni. Stratifikovaná metoda výběru vzorku by se měla skládat z namátkové části, aby se získala reprezentativní míra chybovosti. Pokud však jde o kontroly na místě týkající se ekologické platby, režimů podpor pro zvířata nebo opatření pro rozvoj venkova, měl by být vzorek vybrán částečně na základě analýzy rizik. Příslušný orgán by měl stanovit rizikové faktory a zaměřit se při tom na oblasti, u nichž je riziko chyb největší. V zájmu zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být efektivnost rizikových kritérií každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového kritéria, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě a povahy nesouladu.
(34)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě před obdržením všech žádostí. Členské státy by proto měly mít možnost částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(35)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby zaměstnanci provádějící kontroly byli informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(36)
Významný nesoulad zjištěný během kontrol na místě by měl vést ke zvýšení počtu kontrol na místě v následujícím roce, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu nebo žádostí o platbu.
(37)
Je nutné stanovit podmínky, za nichž lze snížení minimální úrovně kontrol na místě pro některé režimy podpor a opatření podpory považovat za odůvodněné, neboť řídící a kontrolní systémy řádně fungují a míry chybovosti zůstávají na přijatelné úrovni.
(38)
Pro zajištění řádného sledování a účinné kontroly by kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu a opatření pro rozvoj venkova měly zahrnovat všechny ohlášené zemědělské pozemky. V případě některých opatření pro rozvoj venkova by kontrola na místě měla zahrnovat také nezemědělskou půdu. V zájmu usnadnění provádění integrovaného systému by mělo být povoleno omezit vlastní měření zemědělských pozemků na náhodný vzorek sestávající z 50 % ohlášených zemědělských pozemků. Výsledky měření získané ze vzorku by měly být extrapolovány na zbytek souboru nebo by měření mělo být rozšířeno na všechny ohlášené zemědělské pozemky.
(39)
Za účelem zajištění kvality měření, která odpovídá požadovaným technickým normám vypracovaným na úrovni Unie, by měla být stanovena pravidla týkající se prvků kontrol na místě, ověření podmínek způsobilosti, metod měření plochy a nástrojů měření, které členské státy musejí používat pro účely kontrol na místě.
(40)
Měly by se stanovit podmínky pro využití dálkového průzkumu Země pro kontroly na místě a přijmout ustanovení pro terénní kontroly, které se budou provádět ve všech případech, kdy vyhodnocení snímků nepovede k jasným výsledkům. Z důvodů povětrnostních podmínek by například mohlo dojít k tomu, že ne pro všechny pozemky budou k dispozici snímky dostatečné kvality pro ověření všech podmínek způsobilosti nebo pro provedení měření plochy. V takových případech by kontrola na místě měla být provedena tradičním způsobem nebo by měla být o tento způsob doplněna. Dále je vhodné požadovat, aby ověřování dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností bylo provedeno na stejné úrovni přesnosti jako v případě kontroly na místě provedené tradičním způsobem.
(41)
Aby mohly vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost zprávu podepsat. V případě kontrol na místě prováděných prostřednictvím dálkového průzkumu Země by však členské státy měly mít možnost stanovit, že poskytnou tuto možnost pouze v případech, kdy kontroly odhalí nesoulad. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(42)
Zvláštní ustanovení týkající se kontroly byla stanovena na základě nařízení Komise (ES) č. 1082/2003. (6) Pokud jsou kontroly prováděny podle uvedeného nařízení, jejich výsledky by se měly zahrnout do kontrolní zprávy pro účely integrovaného systému.
(43)
Pokud jde o členské státy, které se rozhodly pro použití režimu podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, je třeba stanovit časové rozvržení a minimální obsah kontrol na místě, pokud jde o podporu, o kterou se žádá v rámci těchto režimů podpory nebo opatření podpory. V zájmu účinného přezkoumání správnosti údajů v žádostech o podporu nebo žádostech o platbu a v oznámeních do počítačové databáze zvířat je nezbytné provádět tyto kontroly na místě. Kontroly na místě týkající se režimů podpor na zvířata nebo opatření podpory na zvířata by měly zahrnovat zejména ověřování dodržování podmínek způsobilosti, správnosti údajů v evidenci a případně pasů.
(44)
Aby mohly příslušné vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost během kontroly zprávu podepsat. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(45)
Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 by měla být stanovena pravidla pro provádění systému, který mají členské státy používat k ověření obsahu tetrahydrokanabinolu v konopí.
(46)
V této souvislosti je třeba stanovit období, po které se nesmí sklízet konopí pěstované na vlákno po odkvětu, aby se umožnilo účinné provádění kontrol předepsaných pro tuto plodinu.
(47)
Pro opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, jsou potřebná podrobnější pravidla pro organizaci správních kontrol a kontrol na místě a pro výpočet správních sankcí.
(48)
S ohledem na zvláštní vlastnosti těchto opatření by správní kontroly měly ověřovat soulad s právními předpisy Unie nebo vnitrostátními předpisy a s použitelnými programy rozvoje venkova a měly by zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti, které je možné těmito kontrolami ověřit. Za účelem ověření realizace investičních operací by správní kontroly měly za běžných okolností zahrnovat také osobní účast na podporované operaci nebo návštěvu lokality, do níž plynou investice.
(49)
Kontroly na místě by měly být organizovány na základě namátkových vzorků a vzorků založených na rizicích. Podíl namátkového vzorku by měl být dostatečně vysoký, aby bylo možné získat reprezentativní míru chybovosti.
(50)
Za účelem zajištění dostatečných kontrol je nezbytné pro kontroly na místě definovat minimální úroveň kontroly. Tato úroveň by měla být zvýšena v případě, kdy kontroly odhalí závažný nesoulad. Podobně by členské státy měly mít možnost tuto úroveň snížit, pokud se míry chybovosti pohybují pod prahem významnosti a řídicí a kontrolní systémy řádně fungují.
(51)
Za účelem jednotného uplatňování těchto kontrol je nezbytné definovat obsah kontrol na místě.
(52)
Za účelem ověření souladu s požadavkem na trvalost, jak je uvedeno v článku 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (7), by měly být provedeny následné kontroly investičních operací. Měl by být určen základ a obsah těchto kontrol.
(53)
Ze zkušeností vyplynulo, že pro některá zvláštní opatření pro rozvoj venkova a výdaje týkající se technické pomoci z podnětu členských států jsou potřebná zvláštní ustanovení týkající se kontroly.
(54)
Podle nařízení (EU) č. 1306/2013 nesmí být uloženy žádné správní sankce, pokud je nesoulad méně závažné povahy, a to i v případě, že nedosahuje prahové hodnoty. Měla by být stanovena pravidla týkající se některých opatření pro rozvoj venkova, aby bylo možné identifikovat nesoulad jako méně závažný, včetně stanovení kvantitativní prahové hodnoty vyjádřené jako procento způsobilé částky podpory. Tato prahová hodnota by se měla stanovit a poté by se měla uplatnit přiměřená správní sankce.
(55)
Sledování toho, jak se plní různé povinnosti v oblasti podmíněnosti, vyžaduje zavedení kontrolního systému a vhodných správních sankcí. Pro tento účel musí různé orgány v členských státech sdělovat informace týkající se zejména žádostí o podporu, kontrolních vzorků a výsledků kontrol na místě. Měla by se stanovit opatření pro základní prvky tohoto systému.
(56)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 zavádí povinnosti v oblasti podmíněnosti pro příjemce, kteří dostávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013, podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) a roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b), článků 28 až 31 a článků 33 a 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (9), a stanoví systém snížení a vyloučení v případě neplnění těchto povinností. Je třeba stanovit prováděcí pravidla k tomuto systému.
(57)
Kontroly podmíněnosti mohou být dokončeny před obdržením plateb a ročních prémií podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo po jejich obdržení. Zejména v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny před obdržením těchto plateb a ročních prémií, měla by být částka, jež má být zaplacena příjemcem v důsledku správní sankce, vymáhána v souladu s tímto nařízením nebo započtením.
(58)
Měla by být stanovena pravidla týkající se orgánů v členských státech odpovědných za systém kontroly povinností v oblasti podmíněností.
(59)
Měla by se stanovit minimální míra kontrol pro ověřování povinností v oblasti podmíněnosti. Tato míra kontrol by měla být stanovena alespoň na úrovni 1 % celkového počtu příjemců podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, kteří spadají do oblasti působnosti příslušných kontrolních orgánů a kteří musí být vybráni na základě odpovídající analýzy rizik.
(60)
Pro účel výpočtu kontrolního vzorku by ve zvláštním případě skupiny osob podle článků 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 měla být členským státům poskytnuta flexibilita při určení toho, zda budou skupinu posuzovat jako celek nebo každého člena skupiny jednotlivě.
(61)
Členské státy by měly mít možnost vybrat si, zda splní minimální míru kontrol na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, na úrovni platební agentury nebo na úrovni aktu či normy, nebo souboru aktů či norem.
(62)
Pokud zvláštní právní předpisy použitelné na akt nebo normy stanoví minimální míry kontrol, členské státy by měly tyto míry dodržet. Členským státům by však mělo být povoleno použít jednotnou míru kontrol pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti. Pokud si členské státy vyberou tuto možnost, všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle odvětvových právních předpisů by měly být nahlášeny a následně sledovány v rámci podmíněnosti.
(63)
V zájmu zjednodušení, pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici Rady 96/22/ES (10), by se použití specifické úrovně výběru vzorků z plánů sledování mělo považovat za splnění požadavku minimální míry stanovené v tomto nařízení.
(64)
Členským státům by měla být poskytnuta flexibilita nezbytná pro dosažení minimální míry kontroly použitím výsledků z jiných kontrol na místě nebo nahrazením příjemců.
(65)
Aby se zabránilo oslabení kontrolního systému, zejména pokud jde o výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti, neměly by se při výpočtu stanovení minimálního kontrolního vzorku týkajícího se podmíněnosti zohledňovat následné kontroly provedené ve vztahu k pravidlu de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(66)
Zjištění významného stupně nesouladu v souvislosti s podmíněností by mělo vést během následujícího roku ke zvýšení počtu kontrol na místě, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu. Dodatečné kontroly by se měly zaměřit na dané akty či normy.
(67)
Pokud jde o uplatnění pravidla de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, je důležité stanovit procentní podíl příjemců, kteří by měli být zkontrolováni za účelem ověření, že byly odstraněny zjištěné nedostatky v oblasti dodržování požadavků.
(68)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkovým výběrem. Rizikové faktory by měl stanovit příslušný orgán, jelikož je pro výběr relevantních rizikových faktorů v lepším postavení. Za účelem zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být jejich efektivnost každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového faktoru, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě.
(69)
Výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti se může zlepšit, pokud se členským státům umožní zohlednit analýzu rizik z hlediska účasti příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i účasti příjemců v příslušných certifikačních systémech. Avšak při zohlednění této účasti by mělo být prokázáno, že příjemci účastnící se těchto systémů představují menší riziko než příjemci, kteří se těchto systémů neúčastní.
(70)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě týkající se podmíněnosti před obdržením všech žádostí. Členským státům by proto mělo být povoleno částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(71)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být zpravidla vybírán z celkového souboru příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za který daný příslušný kontrolní orgán odpovídá. Jako odchylka od tohoto pravidla mohou být vzorky vybírány zvlášť pro každou ze tří kategorií příjemců. Členské státy by měly být oprávněny vybrat kontrolní vzorek na základě vzorků příjemců, kteří jsou vybráni pro kontrolu na místě, pokud jde o kritéria způsobilosti. Kombinace postupů by měla být povolena pouze tehdy, pokud zvyšuje účinnost kontrolního systému.
(72)
V případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, které jsou vybrány pro kontroly na místě, by mělo být zajištěno, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování příslušných požadavků a norem.
(73)
Kontroly na místě týkající se podmíněnosti by obecně vyžadovaly několik návštěv ve stejném zemědělském podniku. Aby se snížila zátěž kontrol pro příjemce i správu, mělo by být možné omezit kontroly na jednu návštěvu. Časový rozvrh této návštěvy by měl být upřesněn. Členské státy by však měly zajistit, že v rámci stejného kalendářního roku bude provedena reprezentativní a účinná kontrola požadavků a norem.
(74)
Omezení kontrol na místě na vzorek sestávající alespoň z poloviny daných pozemků by nemělo znamenat poměrné snížení příslušné možné sankce.
(75)
Aby se zjednodušily kontroly na místě týkající se podmíněnosti a zlepšilo využití stávajících kontrolních kapacit, mělo by být možné, aby kontroly na úrovni zemědělského podniku byly nahrazeny správními kontrolami, pokud účinnost kontrol je alespoň rovnocenná té, které lze dosáhnout kontrolami na místě.
(76)
Dále by mělo být členským státům umožněno, aby při provádění kontrol na místě v souvislosti s podmíněností používaly objektivní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům nebo normám. Tyto ukazatele by však měly přímo souviset s požadavky nebo normami, které představují, a pokrývat všechny prvky, které se mají kontrolovat.
(77)
Kontroly na místě by se měly provádět v kalendářním roce, ve kterém byly předloženy příslušné žádosti o podporu a žádosti o platbu. Pokud jde o žadatele o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by tyto kontroly být prováděny kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
(78)
Musí se stanovit pravidla pro vypracovávání podrobných a zvláštních kontrolních zpráv pro podmíněnost. Specializovaní inspektoři v terénu by měli informovat o svých zjištěních, jakož i o stupni závažnosti těchto zjištění, aby platební agentura mohla stanovit příslušná snížení nebo podle okolností rozhodnout o vyloučení z plateb nebo z ročních prémií uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(79)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby byli zaměstnanci provádějící kontroly informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly vést o takových informacích záznamy.
(80)
Informace o výsledcích kontrol podmíněnosti by měly být zpřístupněny všem platebním agenturám odpovědným za správu různých plateb, které podléhají požadavkům podmíněnosti, aby mohla být provedena příslušná snížení v případě, že jsou odůvodněna na základě zjištěných skutečností.
(81)
Příjemci by měli být informováni o jakémkoli možném nesouladu zjištěném na základě kontroly na místě. Je vhodné stanovit určitou časovou lhůtu, v rámci níž by příjemci tuto informaci měli obdržet. Nemělo by však být možné, aby se dotyční příjemci vyhnuli důsledkům zjištěného nesouladu v důsledku překročení této lhůty.
(82)
Pokud jde o pravidlo de minimis uvedené v čl. 97 odst. 3 (EU) č. 1306/2013 nebo systém včasného varování uvedený v čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, mělo by být jasně stanoveno, že povinnost informovat příjemce o nápravném opatření se nepoužije, pokud příjemce již přijal okamžité opatření.
(83)
Pro případy, kdy se členský stát rozhodne neuplatnit žádné správní sankce za nedodržení požadavků, jak je uvedeno v čl. 97 odst. 3 a čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, by měly být stanoveny požadavky týkající se odstranění příslušného nesouladu.
(84)
Za účelem zlepšení komunikace mezi stranami zapojenými do kontroly by mělo být stanoveno, že příslušné podklady jsou na žádost zaslány či zpřístupněny platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
(85)
Správní sankce by měla být uplatněna na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci v souvislosti s příslušnými žádostmi o podporu nebo žádostmi o platbu předloženými v průběhu kalendářního roku zjištění. Pokud jde o žadatele o režimy podpor v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by se správní sankce uplatnit zejména na celkovou částku obdrženou v souvislosti s žádostí o režimy podpory podle těchto článků. Pokud jde o opatření týkající se restrukturalizace a přeměny, měla by se celková částka vydělit třemi.
(86)
V případě skupiny osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, by se snížení v souvislosti s nedodržováním požadavků ze strany člena skupiny mělo vypočítat v souladu s příslušnými ustanoveními o podmíněnosti. Uplatňování výsledného procenta snížení by mělo zohlednit skutečnost, že povinnosti týkající se podmíněnosti jsou individuální a měla by se dodržovat zásada proporcionality. Členským státům by však měla být ponechána možnost rozhodnout, zda by se toto snížení mělo uplatňovat na skupinu nebo pouze na členy, kteří nedodržují požadavky.
(87)
Měla by být stanovena podrobná procedurální a technická pravidla týkající se výpočtu a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti.
(88)
Snížení a vyloučení by se měla odstupňovat podle závažnosti nesouladu a měla by zahrnovat i úplné vyloučení příjemce ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 v následujícím kalendářním roce.
(89)
Řídící výbor pro přímé platby a Výbor pro rozvoj venkova nezaujaly stanovisko ve lhůtě stanovené jejich předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o:
a)
oznámení členských států Komisi v souladu s jejich povinnostmi chránit finanční zájmy Unie;
b)
správní kontroly a kontroly na místě, které provádějí členské státy, pokud jde o dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností;
c)
minimální úroveň kontrol na místě a povinnost tuto úroveň zvýšit, popř. možnost ji snížit;
d)
podávání zpráv o provedených kontrolách a ověřeních a jejich výsledcích;
e)
orgány odpovědné za provádění kontrol souladu, jakož i obsahu těchto kontrol;
f)
zvláštní kontrolní opatření a metody pro zjišťování úrovní tetrahydrokanabinolu u konopí;
g)
vytvoření a fungování systému pro ověřování schválených mezioborových organizací pro účely zvláštní podpory pro bavlnu;
h)
případy, kdy žádosti o podporu a žádosti o platbu nebo jakákoli jiná sdělení, požadavky či žádosti mohou být po svém předložení opraveny a upraveny;
i)
uplatňování a výpočet částečného nebo celkového odnětí plateb;
j)
zpětné získávání neoprávněných plateb a sankce, jakož i neoprávněně přiznaných platebních nároků a uplatňování úroku;
k)
uplatnění a výpočet správních sankcí;
l)
vymezení nesouladu jako méně závažného;
m)
žádosti o podporu a žádosti o platby a žádosti o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, požadavky na minimální údaje, které mají být v žádostech uvedeny, ustanovení o změnách nebo stažení žádostí o podporu, výjimky z požadavku předkládat žádosti o podporu a ustanovení, která členskými státům umožní použít zjednodušené postupy;
n)
provádění kontrol za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti a zda jsou údaje uvedené v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu správné a úplné, včetně pravidel pro toleranční rozpětí v případě měření prováděných jako součást kontrol na místě;
o)
technické specifikace potřebné pro účel jednotného provádění kapitoly II hlavy V nařízení (EU) č.1306/2013;
p)
převod zemědělských podniků;
q)
výplatu záloh;
r)
provádění kontrol týkajících se povinností podmíněnosti, včetně zohlednění účasti zemědělců v zemědělském poradenském systému a účasti zemědělců v certifikačním systému;
s)
výpočet a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, včetně příjemců sestávajících ze skupin osob.
Článek 2
Výměna informací o žádostech o podporu, žádostech o platbu a ostatních prohlášeních
1. Pro účely řádné správy režimů podpory a opatření podpory a v případě, že v členském státě odpovídá za řízení přímých plateb a opatření pro rozvoj venkova ve vztahu k témuž příjemci více než jedna platební agentura, přijme dotčený členský stát vhodná opatření, aby v patřičných případech zajistil, že požadované informace v žádostech o podporu, žádostech o platbu nebo ostatních prohlášeních jsou k dispozici všem dotčeným platebním agenturám.
2. Pokud kontroly neprovádí příslušná platební agentura, zajistí daný členský stát, aby platební agentura byla o prováděných kontrolách a jejich výsledcích dostatečně informována. Platební agentura si sama určí, jaké informace potřebuje.
Článek 3
Zpětvzetí žádostí o podporu, žádostí o platbu a ostatních prohlášení
1. Žádost o podporu, žádost o platbu nebo jiné prohlášení lze kdykoliv zcela či částečně písemně stáhnout. Potvrzení o stažení zaznamená příslušný orgán.
V případě, že členský stát využívá možnosti stanovené v čl. 21 odst. 3, může členský stát stanovit, že písemné zpětvzetí lze nahradit oznámením v počítačové databázi zvířat o zvířatech, která opustila hospodářství.
2. Pokud však příslušný orgán již informoval příjemce o případech nesouladu v dokladech uvedených v odstavci 1 nebo pokud příslušný orgán oznámil příjemci svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nelze zpětvzetí žádosti povolit, pokud jde o ty části dokladů, jichž se nesoulad týká.
3. Zpětvzetí podle odstavce 1 uvede žadatele do postavení, v němž se nacházeli před podáním předmětných dokladů nebo jejich části.
Článek 4
Opravy a úpravy zjevných chyb
Žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a doklady poskytnuté příjemcem mohou být kdykoli po jejich podání opraveny nebo upraveny v případě zjevných chyb, které jako takové uzná příslušný orgán na základě celkového posouzení konkrétního případu, a za předpokladu, že příjemce jednal v dobré víře.
Příslušný orgán může uznat zjevné chyby pouze tehdy, pokud mohou být zjištěny jednoduchou správní kontrolou informací poskytnutých v dokladech uvedených v prvním pododstavci.
Článek 5
Uplatňování snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí
Pokud případ nesouladu, na který se vztahuje uplatnění sankcí v souladu hlavou IV kapitolou II nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 (11), je také předmětem stažení nebo sankcí v souladu s hlavou II kapitolami III a IV, nebo v souladu s hlavou III uvedeného nařízení:
a)
snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v hlavě II kapitolách III a IV nebo v hlavě III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 by měly být uplatněny s ohledem na režimy přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému;
b)
sankce stanovené v hlavě IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 se uplatní na celkovou částku plateb, které mají být poskytnuty dotyčnému příjemci v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 a které nejsou předmětem snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcí uvedených v písmenu a).
Snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v prvním pododstavci se uplatní v souladu s článkem 6 tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny další sankce podle jiných ustanovení Unie nebo vnitrostátního práva.
Článek 6
Pořadí snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí u jednotlivých režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova
1. Částku platby, která má být poskytnuta příjemci v rámci režimu podpory uvedeného v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, určí členské státy na základě podmínek stanovených v souladu s daným nařízením a s programy pro nejvzdálenější regiony Unie a menší ostrovy v Egejském moři stanovenými nařízeními Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (12) a (EU) č. 229/2013 (13) pro dané režimy přímých podpor.
2. Pro každý režim uvedený v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro každé opatření pro rozvoj venkova v rozsahu působnosti integrovaného systému, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se snížení, odnětí a sankce případně vypočítají v následujícím pořadí:
a)
snížení a sankce uvedené v hlavě II kapitole IV nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, s výjimkou sankcí uvedených v článku 16 uvedeného nařízení, se uplatní na jakýkoli případ nesouladu;
b)
částka vyplývající z uplatnění písmene a) slouží jako základ pro výpočet zamítnutí uvedených v kapitole III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
c)
částka vyplývající z uplatnění písmene b) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případě opožděného podání v souladu s články 13 a 14 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
d)
částka vyplývající z uplatnění písmene c) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případech neohlášení zemědělských pozemků v souladu s článkem 16 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
e)
částka vyplývající z uplatnění písmene d) slouží jako základ pro výpočet odnětí podle hlavy III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
f)
částka vyplývající z uplatnění písmene e) slouží jako základ pro použití:
i)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
ii)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013;
iii)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013;
iv)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
v)
lineárního snížení, jež se uplatní v případě, kdy platby, které se mají vyplatit v souladu s článkem 41 nařízení (EU) č. 1307/2013 překročí vnitrostátní strop stanovený v souladu s čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. Částka vyplývající z uplatnění odst. 2 písm. f) slouží jako základ pro:
a)
uplatnění snížení plateb podle článku 11 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
uplatnění procenta lineárního snížení stanoveného v souladu s čl. 7 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
uplatnění míry úpravy uvedené v článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Částka platby vyplývající z uplatnění odstavce 3 slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna pro nedodržení podmíněnosti v souladu s hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 7
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby příjemce vrátí dotyčnou částku, která je případně zvýšena o úrok vypočítaný v souladu s odstavcem 2.
2. Úroky se vypočítají za období od uplynutí platební lhůty pro příjemce uvedené v inkasním příkazu, která nesmí být stanovena na více než 60 dnů, do okamžiku vrácení nebo odečtení částky.
Použitelná úroková sazba se vypočítá podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů, nesmí však být nižší než úroková sazba použitelná pro vymáhání částek podle vnitrostátních předpisů.
3. Povinnost vrátit částku uvedená v odstavci 1 se neuplatní, pokud byla platba provedena omylem příslušného orgánu nebo jiného orgánu a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit.
Pokud se však chyba týká skutečností rozhodných pro výpočet dotyčné platby, použije se první pododstavec pouze v případě, že rozhodnutí o vrácení nebylo sděleno do 12 měsíců od provedení platby.
Článek 8
Převod zemědělských podniků
1. Pro účely tohoto článku se:
a)
„převodem zemědělského podniku“ rozumí prodej, pronájem nebo jakýkoli podobný typ transakce, který se týká dotyčných produkčních jednotek;
b)
„převodcem“ rozumí příjemce, jehož zemědělský podnik se převádí na jiného příjemce;
c)
„nabyvatelem“ rozumí příjemce, na něhož se zemědělský podnik převádí.
2. Pokud se zemědělský podnik převádí jako celek z jednoho příjemce na druhého po podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a před splněním všech podmínek pro poskytnutí podpory, neposkytne se převodci žádná podpora pro převáděný zemědělský podnik.
3. Podpora nebo platba, o kterou požádal převodce, se poskytne nabyvateli, pokud:
a)
nabyvatel informuje o převodu příslušný orgán ve lhůtě stanovené členskými státy a požádá o vyplacení podpory;
b)
nabyvatel předloží veškeré důkazy požadované příslušným orgánem;
c)
převáděný zemědělský podnik splňuje všechny podmínky pro poskytnutí podpory.
4. Jakmile nabyvatel informuje příslušný orgán a požádá o vyplacení podpory v souladu s odst. 3 písm. a):
a)
veškerá práva a povinnosti převodce, které vyplývají z právního vztahu mezi převodcem a příslušným orgánem v souvislosti se žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, přecházejí na nabyvatele;
b)
veškeré kroky nezbytné pro poskytnutí podpory a veškerá prohlášení, která učinil převodce před převodem, se přičítají nabyvateli pro účely uplatnění příslušných pravidel Unie;
c)
považuje se převáděný zemědělský podnik pro dotyčný rok podání žádosti za samostatný zemědělský podnik.
5. Členské státy mohou popřípadě rozhodnout, že poskytnou podporu převodci. V takovém případě:
a)
se neposkytne žádná podpora nabyvateli;
b)
členské státy zajistí, aby se obdobně použily požadavky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
Článek 9
Oznámení
1. Členské státy každoročně do 15. července oznámí Komisi pro všechny režimy přímých podpor, opatření pro rozvoj venkova a technickou pomoc a režimy podpory v odvětví vína uvedené v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 kontrolní údaje a kontrolní statistiky za předchozí kalendářní rok, a zejména:
a)
údaje týkající se jednotlivých příjemců, pokud jde o žádosti o podporu a žádosti o platbu, ohlášené a/nebo uvedené plochy a ohlášená a/nebo uvedená zvířata, výsledky správních kontrol, kontrol na místě a následných kontrol;
b)
případně výsledky kontrol týkajících se podmíněnosti, včetně příslušných snížení a vyloučení.
Toto oznámení se provádí elektronicky za použití technických specifikací pro přenos kontrolních údajů a kontrolních statistik, které jim poskytne Komise.
2. Členské státy předají Komisi do 15. července 2015 zprávu týkající se možností zvolených pro kontrolu dodržování požadavků podmíněnosti a příslušných kontrolních subjektů pověřených kontrolou dodržování požadavků a norem v oblasti podmíněnosti. Následné změny týkající se informací poskytnutých v této zprávě se oznamují neprodleně.
3. Členské státy předají Komisi každoročně do 15. července zprávu týkající se opatření přijatých pro správu a kontrolu dobrovolné podpory vázané na produkci za předchozí kalendářní rok.
4. Počítačové údaje stanovené jako součást integrovaného systému se využijí k podpoře informací uvedených v rámci odvětvových pravidel, které jsou členské státy povinny zasílat Komisi.
HLAVA II
INTEGROVANÝ ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ SYSTÉM
KAPITOLA I
Obecná pravidla
Článek 10
Zálohy na přímé platby
Členské státy mohu příjemcům ve vztahu k žádostem o podporu pro daný rok vyplatit zálohy na přímé platby, aniž by uplatnily míru úpravy finanční kázně podle článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013. Platby zůstatku, které mají být příjemcům vypláceny od 1. prosince 2014, zohlední míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době pro celkovou částku přímých plateb v příslušném kalendářním roce.
KAPITOLA II
Žádosti o podporu a žádosti o platbu
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 11
Zjednodušení postupů
1. Pokud nařízení (EU) č. 1305/2013, (EU) č. 1306/2013 a (EU) č. 1307/2013, nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo toto nařízení nestanoví jinak, mohou členské státy povolit nebo vyžadovat, aby veškerá sdělení podle tohoto nařízení mezi příjemcem a orgány byla zasílána elektronicky, pokud to nepovede k diskriminaci mezi příjemci a pokud budou přijata přiměřená opatření, která zejména zajistí, aby:
a)
byl příjemce jednoznačně identifikován;
b)
příjemce splňoval všechny požadavky vyplývající z dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
c)
zasílané údaje byly natolik spolehlivé, aby zaručovaly řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova; pokud se používají údaje obsažené v počítačové databázi zvířat uvedené v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby tato databáze poskytovala úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
d)
příslušné orgány v případě, že průvodní doklady nelze zaslat elektronicky, obdržely tyto doklady ve stejných lhůtách, jaké jsou stanoveny pro předání neelektronickými prostředky.
2. Pokud jde o podávání žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, mohou členské státy za podmínek stanovených v odstavci 1 stanovit zjednodušené postupy, pokud již orgány mají údaje k dispozici, a zejména tehdy, pokud se nezměnila situace od posledního podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Členské státy mohou rozhodnout, že pro účely žádostí o podporu a žádosti o platbu použijí údaje získané ze zdrojů údajů, které mají k dispozici vnitrostátní orgány. V tomto případě členský stát zajistí, aby tyto zdroje údajů poskytovaly úroveň jistoty nezbytnou pro řádnou správu údajů tak, aby byla zajištěna spolehlivost, integrita a bezpečnost těchto údajů.
3. Informace vyžadované v jakýchkoli podkladech, které se mají předložit spolu s žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, může příslušný orgán, je-li to možné, požadovat přímo od zdroje informací.
Článek 12
Obecná ustanovení týkající se jednotné žádosti a předkládání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova
1. Pokud se členské státy podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 rozhodnou, že žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami nebo žádosti o platbu na opatření pro rozvoj venkova budou zahrnuty do jednotné žádosti, články 20, 21 a 22 tohoto nařízení, pokud jde o zvláštní požadavky stanovené v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu v rámci těchto režimů, se použijí obdobně.
2. Příjemci žádající o podporu v rámci jakékoli přímé platby na plochu nebo opatření pro rozvoj venkova mohou podat pouze jednu jednotnou žádost ročně.
3. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova.
Článek 13
Konečné datum pro podávání jednotné žádosti, žádostí o podporu nebo žádostí o platbu
1. Členské státy stanoví konečná data, k nimž se podávají jednotná žádost, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu. Tímto konečným datem je nejpozději 15. květen každého roku. Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen.
Při stanovení konečných dat vezmou členské státy v úvahu období nutné pro poskytnutí všech příslušných údajů, aby zaručily řádnou administrativní a finanční správu podpory, a zajistily, aby bylo možno naplánovat účinné kontroly.
2. V souladu s postupem uvedeným v čl. 78 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou být konečná data uvedená v odstavci 1 tohoto článku v některých oblastech s výjimečnými klimatickými podmínkami stanovena k pozdějšímu termínu.
Článek 14
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Jednotná žádost nebo žádost o platbu obsahuje veškeré informace nezbytné k prokázání způsobilosti pro podporu, zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
podrobné informace o dotčených režimech přímých plateb a/nebo opatřeních pro rozvoj venkova;
c)
identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 pro účely režimu základní platby;
d)
podrobné údaje umožňující jednoznačnou identifikaci všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku, jejich výměru vyjádřenou v hektarech na dvě desetinná místa, jejich umístění a v případě potřeby další specifikace týkající se využití zemědělských pozemků;
e)
případně náležitosti umožňující jednoznačnou identifikaci nezemědělské půdy, u níž je žádáno o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova;
f)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim a/nebo opatření;
g)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami týkajícími se dotčených režimů přímých podpor a/nebo opatření pro rozvoj venkova;
h)
případně prohlášení příjemce, že se na něj vztahuje seznam nezemědělských podniků nebo činností uvedených v čl. 9 odst. 2 prvním a druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pro účely identifikace platebních nároků uvedených v odst. 1 písm. c) musí předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 obsahovat identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
3. V prvním roce uplatňování režimu základní platby se členské státy mohou od tohoto článku a článku 17 tohoto nařízení, pokud jde o platební nároky, odchýlit.
Článek 15
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Po konečném datu podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu mohou být jednotlivé zemědělské pozemky nebo jednotlivé platební nároky v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu doplněny nebo upraveny, pokud jsou splněny požadavky v rámci dotčených režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova.
Změny způsobu využití nebo režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova, pokud jde o jednotlivé zemědělské pozemky či platební nároky již ohlášené v jednotné žádosti, lze provést za stejných podmínek.
Pokud mají změny uvedené v prvním a druhém pododstavci spojitost s jakýmikoli podklady nebo smlouvami, které je třeba předložit, mohou být tyto doklady nebo smlouvy odpovídajícím způsobem změněny.
2. Změny provedené podle odstavce 1 musí být do 31. května daného roku oznámeny písemně příslušnému orgánu, kromě případu Estonska, Lotyšska, Litvy, Finska a Švédska, kdy se oznámení provede nejpozději do 15. června daného roku.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit dřívější konečné datum pro oznámení změn. Toto datum však musí být minimálně 15 kalendářních dní po konečném termínu pro podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu stanoveném v souladu s čl. 13 odst. 1.
3. Pokud již příslušný orgán informoval příjemce o případech nesouladu v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu nebo pokud příjemci oznámil svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nejsou přípustné žádné změny podle odstavce 1 u těch zemědělských pozemků, kterých se daný nesoulad týká.
Článek 16
Opravy předtištěného formuláře
Při podávání formuláře jednotné žádosti, žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu opraví příjemce předtištěný tiskopis uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud došlo k jakýmkoli změnám, zejména k převodům platebních nároků v souladu s článkem 34 nařízení (ES) č. 1307/2013, nebo pokud je jakýkoli údaj obsažený v předtištěném tiskopisu nesprávný.
Oddíl 2
Žádosti o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
Článek 17
Zvláštní požadavky týkající se žádostí o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
1. Pro účely identifikace všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku a/nebo nezemědělské půdy, jak je uvedeno v čl. 14 odst. 1 písm. d) a e), poskytne příslušný orgán příjemci předtištěný tiskopis a odpovídající grafické dokumenty uvedené v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 prostřednictvím rozhraní založeného na geografickém informačním systému, který umožňuje zpracování prostorových a alfanumerických údajů ohlášených ploch (dále jen „geoprostorové formuláře žádosti o podporu“).
2. Odstavec 1 se použije takto:
a)
Od roku podání žádosti 2016 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 25 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
b)
Od roku podání žádosti 2017 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 75 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
c)
od roku podání žádosti 2018 na všechny příjemce.
3. Pokud příjemce není schopen předložit žádost o podporu a/nebo žádost o platbu pomocí geoprostorového formuláře žádosti o podporu, příslušný orgán příjemci poskytne buď:
a)
požadovanou technickou pomoc, nebo
b)
předtištěné tiskopisy a odpovídající grafické dokumenty v tištěné podobě. V tomto případě příslušný orgán přenese údaje obdržené od příjemce do geoprostorového formuláře žádosti o podporu.
4. Předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci musí obsahovat maximální způsobilou plochu na referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a zjištěnou plochu v předchozím roce na zemědělský pozemek pro účely režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova vztahujícího se na plochu.
V grafických dokumentech poskytnutých příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 se uvedou hranice a jedinečná identifikace referenčních pozemků, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, a hranice zemědělských pozemků zjištěných v předchozím roce, aby příjemce mohl správně uvést velikost a polohu každého zemědělského pozemku. Od roku podání žádosti 2016 se bude rovněž uvádět typ, velikost a poloha ploch využívaných v ekologickém zájmu zjištěných v předchozím roce.
5. Příjemce musí jednoznačně identifikovat a ohlásit plochu každého zemědělského podniku a případně typ, velikost a polohu ploch využívaných v ekologickém zájmu. Pokud jde o ekologickou platbu, příjemce musí rovněž upřesnit využívání ohlášených zemědělských pozemků.
Za tímto účelem může příjemce potvrdit informace, které jsou již uvedeny v předtištěném tiskopisu. Pokud však informace týkající se plochy, polohy nebo hranice zemědělského pozemku nebo případně velikosti a polohy ploch využívaných v ekologickém zájmu nejsou správné nebo jsou neúplné, příjemce provede v předtištěném tiskopisu opravy nebo změny.
Příslušný orgán posoudí na základě oprav nebo doplnění provedených příjemcem v předtištěném tiskopise, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajícího referenčního pozemku.
6. Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 prostřednictvím závazků přijatých v souladu s čl. 39 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (14) nebo čl. 28 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, uvede se závazek v žádosti o podporu s odkazem na odpovídající žádost o platbu.
Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy prostřednictvím celostátních nebo regionálních systémů ekologické certifikace v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí se odstavce 4 a 5 tohoto článku obdobně na předtištěný tiskopis a ohlášení příjemce.
Pro účely regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 a 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro část závazků týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu, které musí příjemci splnit individuálně, musí příjemci účastnící se těchto regionálních nebo kolektivních provádění ve vztahu ke každému zemědělskému pozemku jednoznačně identifikovat a ohlásit typ, velikost a polohu plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s odstavcem 5 tohoto článku. Příjemci ve své žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu učiní odkaz na ohlášení regionálního nebo kolektivního uplatňování podle článku 18 tohoto nařízení.
7. Pro plochy využívané k produkci konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 musí jednotná žádost obsahovat:
a)
veškeré informace nutné pro identifikaci pozemků osetých konopím, s uvedením odrůd použitého osiva;
b)
údaj o množství použitého osiva (v kg na ha);
c)
úřední návěsky použité na obalech osiva v souladu se směrnicí Rady 2002/57/ES (15), a zejména s článkem 12 uvedené směrnice, nebo jakýkoli jiný doklad, který členský stát uzná za rovnocenný.
Odchylně od písm. c) prvního pododstavce musejí být tyto návěsky předloženy nejpozději do 30. června, pokud se osev uskutečnil až po konečném datu pro podání jednotné žádosti. Pokud návěsky musejí být předloženy též jiným vnitrostátním orgánům, mohou členské státy stanovit, že se tyto návěsky po jejich předložení v souladu s uvedeným písmenem vrací zpět příjemci. Vrácené návěsky se označí jako použité pro žádost.
8. V případě zvláštní podpory pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje jednotná žádost:
a)
jméno odrůdy použitého osiva bavlny;
b)
případně název a adresu schválené mezioborové organizace, jejímž je příjemce členem.
9. Plochy, které nejsou využívány pro účely režimů podpory uvedených v hlavách III, IV a V nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo režimů podpor v odvětví vína uvedených v nařízení (EU) č. 1308/2013, se ohlašují pod jednou nebo více hlavičkami „jiné využití“.
Článek 18
Ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění
Pro každé regionální či kolektivní provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se předkládá ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění, které doplňuje žádost o podporu nebo žádost o platbu každého zúčastněného příjemce.
Ohlášení musí obsahovat veškeré nezbytné doplňující informace za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti v souvislosti s regionálním nebo kolektivním prováděním v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 tohoto nařízení, a zejména:
a)
jedinečnou identifikaci každého zúčastněného příjemce;
b)
minimální procentní podíl, který každý zúčastněný příjemce musí individuálně splňovat, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 druhém pododstavci uvedeného nařízení;
c)
celkovou plochu souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 daného nařízení, jejíž závazky se plní kolektivně;
d)
předtištěné grafické dokumenty uvádějící hranice a jedinečnou identifikaci referenčních pozemků, které se používají k jednoznačné identifikaci souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu a k označení jejich hranic.
V případě regionálního provádění, pokud prováděcí plán stanovený v čl. 46 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 obsahuje všechny informace uvedené v druhém pododstavci tohoto článku, může být ohlášení uvedené v prvním pododstavci nahrazeno odkazem na plán.
V případě kolektivního provádění musí být ohlášení uvedené v prvním pododstavci doplněno písmennou dohodou uvedenou v čl. 47 odst. 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
Článek 19
Žádosti týkající se účasti v režimu pro malé zemědělce a vystoupení z tohoto režimu
1. Žádosti o účast v režimu pro malé zemědělce uvedeném v čl. 62 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, které budou podány v roce 2015, musí obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou pro rok podání žádosti 2015 týmž příjemcem a případně prohlášení příjemce, že se seznámil se zvláštními podmínkami týkajícími se režimu pro malé zemědělce uvedenými v článku 64 uvedeného nařízení.
Členské státy mohou rozhodnout, že žádost uvedená v prvním pododstavci bude podávána společně s jednotnou žádostí nebo jako její součást.
2. Od roku podání žádosti 2016 musí členské státy stanovit zjednodušený postup pro podávání žádostí uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Předtištěné tiskopisy používané v postupu pro podávání žádostí uvedeném v odstavci 2 musí být vytvořeny na základě informací poskytnutých v jednotné žádosti podané pro rok podání žádosti 2015 a musí obsahovat zejména:
a)
veškeré dodatečné informace nezbytné k zajištění souladu s článkem 64 nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně veškeré další informace nezbytné k doložení toho, že příjemce stále dodržuje článek 9 uvedeného nařízení;
b)
prohlášení příjemce, že si je vědom zvláštních podmínek týkajících se režimu pro malé zemědělce stanovených v článku 64 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se členské státy rozhodnou pro způsob platby uvedený v čl. 63 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, aniž by použily třetí pododstavec tohoto článku, poskytne se předtištěný tiskopis odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce v souladu s oddílem 1 této kapitoly.
4. Příjemci, kteří se rozhodli vystoupit z režimu pro malé zemědělce v roce následujícím po roce 2015 v souladu s čl. 62 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo čl. 62 odst. 2 uvedeného nařízení, informují příslušný orgán o svém vystoupení v souladu se způsoby zavedenými členskými státy.
Oddíl 3
Jiné žádosti
Článek 20
Zvláštní ustanovení týkající se žádostí o podporu
Příjemce, který nežádá o podporu v rámci žádného z režimů podpory na plochu, ale žádá o podporu v rámci některého z režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud disponuje zemědělskou půdou, ohlásí tyto plochy ve svém formuláři žádosti o podporu v souladu s článkem 17 tohoto nařízení.
Příjemce, na kterého se vztahují pouze povinnosti v oblasti podmíněnosti v souladu s články 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, ohlásí ve svém formuláři žádosti o podporu plochy, jimiž disponuje, a to pro každý kalendářní rok, ve kterém se tyto povinnosti uplatňují.
Členské státy však mohou příjemce od povinností stanovených v prvním a druhém pododstavci osvobodit, pokud jsou příslušným orgánům poskytnuty dotyčné informace v rámci jiných administrativních a kontrolních systémů, které zaručují slučitelnost s integrovaným systémem v souladu s článkem 61 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 21
Požadavky týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
1. Žádost o podporu na hospodářská zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 15 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo žádost o platbu v rámci opatření podpory na zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 14 uvedeného nařízení musí obsahovat veškeré informace nutné k zjištění způsobilosti pro podporu, a zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
odkaz na jednotnou žádost, pokud již byla podána;
c)
počet zvířat každého druhu, pro která se podává žádost o podporu na hospodářská zvířata nebo žádost o platbu, a v případě skotu identifikační kódy zvířat;
d)
v případě potřeby závazek příjemce držet zvířata uvedená v písmenu c) během období stanoveného členskými státy ve svém hospodářství a informace o místu nebo místech, kde budou zvířata držena, včetně příslušného období;
e)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim nebo dotčené opatření;
f)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami pro poskytnutí dotyčné podpory.
2. Každý chovatel zvířat má právo dostávat bez omezení od příslušného orgánu v přiměřených intervalech a bez přílišného prodlení informace o údajích v počítačové databázi zvířat, které se vztahují k němu a jeho zvířatům. Při podání žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu příjemce prohlásí, že tyto údaje jsou správné a úplné, a opraví chybné údaje nebo doplní chybějící údaje.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že některé informace uvedené v odstavci 1 nemusí být v žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu obsaženy, pokud již byly dříve sděleny příslušnému orgánu.
4. Členské státy mohou zavést postupy, jejichž pomocí mohou být údaje obsažené v počítačové databázi zvířat použity pro účely žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu, za předpokladu, že počítačová databáze zvířat poskytuje dostatečnou úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčných režimů podpory nebo opatření podpory na úrovni jednotlivých zvířat.
Postupy uvedené v prvním pododstavci může představovat systém, podle něhož může příjemce žádat o podporu pro všechna zvířata, která jsou k určitému dni nebo během období stanoveného členským státem způsobilá pro podporu na základě údajů obsažených v počítačové databázi zvířat.
V tomto případě přijmou členské státy nezbytná opatření, která zaručí, že:
a)
v souladu s ustanoveními použitelnými na dotyčný režim podpory a/nebo opatření podpory bude jasně určeno a dáno na vědomí příjemci datum nebo období uvedené v druhém pododstavci;
b)
příjemce si je vědom toho, že jakákoli potenciálně způsobilá zvířata, která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému pro identifikaci a evidenci zvířat, jsou považována za zvířata, u kterých byl zjištěn nesoulad, jak je uvedeno v článku 31 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
5. Členské státy mohou stanovit, že některé informace uvedené v odstavci 1 mohou nebo musí být dále předány prostřednictvím subjektu nebo subjektů, které schválí. Za předávané údaje však nadále nese odpovědnost příjemce.
Oddíl 4
Zvláštní ustanovení týkající se platebních nároků
Článek 22
Přiznání nebo zvýšení hodnoty platebních nároků
1. Žádosti o přiznání platebních nároků nebo zvýšení hodnoty platebních nároků v rámci režimu základní platby v souladu s články 20, 24, 30, s výjimkou odst. 7 písm. e), a článkem 39 nařízení (EU) č. 1307/2013 se podávají do data, které stanoví členské státy. Stanoveným datem je nejpozději 15. květen příslušného kalendářního roku.
Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen příslušného kalendářního roku.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že žádost o přiznání platebních nároků se podává zároveň s žádostí o podporu v rámci režimu základní platby.
Článek 23
Zpětné získávání neoprávněných platebních nároků
1. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že počet přiznaných platebních nároků je příliš vysoký, počet neoprávněně přiznaných platebních nároků se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud chyba uvedená v prvním pododstavci byla učiněna příslušným orgánem nebo jiným orgánem a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit, bude hodnota zbývajících platebních nároků přiznaných tomuto příjemci odpovídajícím způsobem upravena.
V případě, že příjemce, kterého se týká přiznání příliš velkého počtu platebních nároků, mezitím převedl platební nároky na jiné příjemce, jsou nabyvatelé rovněž vázáni povinností stanovenou v prvním pododstavci poměrně k počtu platebních nároků, jež na ně byly převedeny, nedisponuje-li příjemce, kterému byly platební nároky původně přiznány, dostatečným počtem platebních nároků, aby pokryl počet neoprávněně přiznaných platebních nároků.
2. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že platby obdržené příjemcem za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 2 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo hodnota platebních nároků, jichž je příjemce držitelem ke dni podání své žádosti za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo jednotková hodnota platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo zvýšení této jednotkové hodnoty platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení, nebo celková hodnota podpory obdržená příjemcem za kalendářní rok, který předchází provedení režimu základní platby, jak je uvedeno v čl. 40 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, byly příliš vysoké, musí být hodnota těchto platebních závazků na základě chybného odkazu pro dotyčného příjemce odpovídajícím způsobem upravena.
Stejná úprava se provede i v případě platebních nároků, které byly mezitím převedeny na jiné příjemce.
Hodnota snížení se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že v případě téhož příjemce nastala jak situace uvedená v odstavci 1, tak situace uvedená v odstavci 2, bude úprava hodnoty všech platebních nároků podle odstavce 2 provedena před převedením neoprávněných platebních nároků do vnitrostátní nebo regionální rezervy v souladu s odstavcem 1.
4. Úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků podle tohoto článku však nesmí vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků.
5. Členské státy mohou rozhodnout, že nebudou zpětně získávat neoprávněné platební nároky, pokud celková hodnota těchto platebních nároků uvedená v elektronické evidenci pro identifikaci a evidenci platebních závazků v době provádění ověřování v souvislosti s prováděním úprav uvedených v tomto článku pro jakýkoli rok, ve kterém byl proveden režim základní platby v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013, činí 50 EUR nebo méně.
Neoprávněně vyplacené částky pro roky podání žádosti, které předcházejí úpravám, by měly být získány zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení. Při určování takových neoprávněných částek je třeba vzít v úvahu dopad úprav stanovených v tomto článku na počet a případně hodnotu platebních nároků pro všechny dotyčné roky.
HLAVA III
KONTROLY
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 24
Obecné zásady
1. Správní kontroly a kontroly na místě stanovené tímto nařízením se provádějí způsobem, který zajistí účinné ověření:
a)
správnosti a úplnosti informací uvedených v žádosti o podporu, žádost o platbu nebo jiném ohlášení;
b)
dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností pro daný režim podpory a/nebo opatření podpory, podmínek, za nichž jsou udělovány podpory nebo výjimky z povinností;
c)
požadavků a norem týkajících se podmíněnosti.
2. Členské státy zajistí, aby plnění veškerých platných podmínek stanovených právními předpisy Unie nebo příslušnými vnitrostátními právními předpisy a dokumenty obsahujícími prováděcí opatření či programem rozvoje venkova mohlo být kontrolováno podle soustavy ověřitelných ukazatelů, které budou určeny členskými státy.
3. Na základě posouzení výsledků správních kontrol a kontrol na místě se stanoví, zda by jakékoli případné problémy mohly v obecné rovině představovat riziko pro jiné podobné operace, příjemce či jiné subjekty. Toto posouzení také musí odhalit příčiny takových situací a určit, zda je nutný další přezkum nebo zda jsou nutná nápravná či preventivní opatření.
4. V případě, že vyhodnocení ortofotosnímků (družicových nebo leteckých) neposkytuje výsledky, které by umožnily učinit jednoznačné závěry ke spokojenosti příslušného orgánu týkající se způsobilosti nebo správné velikosti plochy, která podléhá správním kontrolám nebo kontrolám na místě, provede příslušný orgán fyzické prohlídky v terénu.
5. Tato kapitola se vztahuje na všechny kontroly prováděné v rámci tohoto nařízení, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v hlavě IV a V. Ustanovení odstavce 3 se však na hlavu V nevztahuje.
Článek 25
Oznámení kontrol na místě
Kontroly na místě mohou být oznámeny za předpokladu, že to nenaruší jejich účel nebo účinnost. Oznámení je přísně omezené na nezbytné minimální časové období, které nepřekročí 14 dní.
U kontrol na místě týkajících se žádostí o podporu na hospodářská zvířata nebo žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata však nelze oznámení s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly. Kromě toho se v případě, že právní předpisy použitelné na akty a normy týkající se podmíněnosti vyžadují, aby kontrola na místě nebyla oznámena, použijí tato pravidla také v případě kontrol na místě souvisejících s podmíněností.
Článek 26
Časové rozvržení kontrol na místě
1. Kontroly na místě stanovené tímto nařízením se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními přepisy Unie.
2. Pro účely opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému se kontroly na místě mohou provádět po celý rok na základě analýzy rizik představovaných různými závazky v rámci každého opatření.
3. Kontroly na místě ověří dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností režimů podpory nebo opatření podpory, pro něž byl příjemce vybrán v souladu s článkem 34.
Doba trvání kontrol na místě musí být přísně omezena na nezbytné minimum.
4. Pokud určitá kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti lze zkontrolovat pouze během určitého období, mohou kontroly na místě vyžadovat dodatečné návštěvy k pozdějšímu datu. V takovém případě musí být kontroly na místě koordinovány takovým způsobem, aby se omezil počet a trvání těchto návštěv u jednoho příjemce na nezbytné minimum. Tyto návštěvy mohou být případně provedeny též formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40.
Pokud jsou požadovány dodatečné návštěvy týkající se půdy ležící ladem, souvratí, ochranných pásů, pásů způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodin a/nebo zeleného porostu ohlášených jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, provedou se tyto dodatečné návštěvy z 50 % u téhož příjemce, který byl vybrán na základě posouzení rizik, a z 50 % u různých dodatečně vybraných příjemců. Různí dodateční příjemci jsou vybíráni namátkově ze všech příjemců, kteří mají půdu ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost ohlášené jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, a tyto návštěvy mohou být omezeny na plochy ohlášené jako půda ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost.
Pokud jsou vyžadovány dodatečné návštěvy, použije se článek 25 na každou další návštěvu.
Článek 27
Vzájemné oznamování výsledků kontrol
Správní kontroly a kontroly na místě týkající se způsobilosti zohlední případně podezřelé případy nesouladu oznámené jinými útvary, subjekty či organizacemi.
Členské státy zajistí, aby příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí odpovídající platby byla oznámena veškerá relevantní zjištění učiněná v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností týkajících se režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo podpory v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému. Členské státy rovněž zajistí, aby veřejné nebo soukromé certifikační orgány uvedené v článku 38 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 oznámily příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí platby pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí jakékoli zjištění, které je relevantní pro správné poskytnutí takové platby příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých povinností v rámci rovnocennosti prostřednictvím certifikace.
Pokud správní kontroly nebo kontroly na místě v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému zahrnují rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, probíhá s ohledem na další opatření v souvislosti s poskytováním plateb pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí vzájemné oznamování výsledků těchto kontrol.
KAPITOLA II
Správní kontroly v rámci integrovaného systému
Článek 28
Správní kontroly
1. Správní kontroly uvedené v článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013, včetně křížových kontrol, mají umožnit odhalování nesouladů, zejména pomocí automatizovaných elektronických prostředků. Kontroly zahrnují všechny prvky, které je možné a vhodné kontrolovat pomocí správních kontrol. Zejména zajistí, aby:
a)
byla plněna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti pro režim podpory nebo opatření podpory;
b)
neexistovalo dvojí financování v rámci jiného režimu Unie;
c)
žádost o podporu nebo žádost o platbu byla úplná a byla podána v příslušné lhůtě a popřípadě, aby byly předloženy doklady a aby prokázaly způsobilost;
d)
byly případně dodržovány dlouhodobé závazky.
2. V případě režimů podpory na zvířata a opatření podpory na zvířata mohou členské státy případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, aby ověřily dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností za předpokladu, že dotyčný útvar, subjekt či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje kontrolovat dodržování výše uvedeného.
Článek 29
Křížové kontroly
1. Správní kontroly případně zahrnují křížové kontroly:
a)
ohlášených platebních nároků a ohlášených zemědělských pozemků, jejichž účelem je zabránit opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo roku podání žádosti a zamezit jakýmkoli nepřípustným kumulacím podpor poskytovaných v rámci režimů podpory na plochu uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a v příloze VI nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (16), a opatření podpory na plochu podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
b)
platebních nároků za účelem ověření jejich existence a způsobilosti pro podporu;
c)
mezi zemědělskými pozemky ohlášenými v jednotné žádosti a/nebo žádosti o platbu a informacemi uvedenými v systému identifikace zemědělských pozemků pro každý referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby se ověřila způsobilost pro režim přímých plateb a/nebo opatření pro rozvoj venkova těchto ploch jako takových;
d)
mezi platebními nároky a zjištěnou plochou, aby se ověřilo, zda jsou nároky doprovázeny alespoň stejným počtem hektarů, na které lze poskytnout podporu, ve smyslu čl. 32 odst. 2 až 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
pomocí systému identifikace a evidence zvířat, aby se ověřila způsobilost pro podporu a zabránilo se neoprávněnému opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo v rámci téhož roku podání žádosti;
f)
mezi ohlášeními příjemců v jednotné žádosti o členství ve schválené mezioborové organizaci, údaji podle čl. 17 odst. 8 tohoto nařízení a údaji předanými dotčenými schválenými mezioborovými organizacemi k ověření způsobilosti pro zvýšení podpory stanovené v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
za účelem ověření splnění kritérií pro schválení mezioborových organizací a seznamu jejich členů alespoň jednou za pět let.
Pokud integrovaný systém poskytuje geoprostorové formuláře žádosti o podporu, provedou se křížové kontroly pro účely písmene c) prvního pododstavce prostřednictvím prostorových průsečíků s plochou ohlášenou v systému identifikace zemědělských pozemků. Křížové kontroly se navíc provádějí s cílem zabránit dvojímu uplatnění nároku za stejnou plochu.
2. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesouladu, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
3. Pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu a/nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců v rámci stejného režimu podpory nebo v rámci stejného opatření podpory a pokud se ohlášené zemědělské pozemky prostorově překrývají nebo pokud celková ohlášená plocha přesahuje maximální způsobilou plochu určenou v souladu s čl. 5 písm. odst. 2 a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a rozdíl spadá pod definici přípustné odchylky ve vztahu k referenčnímu pozemku podle článku 38 tohoto nařízení, může členský stát stanovit poměrné snížení příslušných ploch, pokud příjemce neprokáže, že kterýkoli z jiných dotčených příjemců vykázal u svých ploch větší rozlohu na úkor prvně jmenovaného.
KAPITOLA III
Kontroly na místě v rámci integrovaného systému
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 30
Míra kontroly pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí
Pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí v souladu s hlavou III kapitolou 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 (dále jen „ekologická platba“) musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech zemědělců, kteří podávají žádost v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013. Členské státy zajistí, aby kontrolní vzorek obsahoval alespoň 5 % všech příjemců, kteří ohlašují zejména zemědělské plochy, které jsou zemědělskými plochami přirozeně ponechávanými ve stavu vhodném pro pastvu v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
5 % všech příjemců, kteří žádají o redistributivní platbu v souladu s hlavou III kapitolou 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro oblasti s přírodními omezeními v souladu s hlavou III kapitolou 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro mladé zemědělce v souladu s hlavou III kapitolou 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platby na plochu v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v souladu s hlavou IV kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
30 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
h)
5 % všech příjemců žádajících o zvláštní podporu pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 31
Míra kontroly pro ekologickou platbu
1. V případě ekologické platby musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje dodržování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí (dále jen „ekologické postupy“) a kteří nejsou součástí kontrolních souborů uvedených v písmenech b) a c) (dále jen „kontrolní soubory pro ekologické postupy“); tento vzorek musí zároveň pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří mají plochy s trvalými travními porosty, které jsou environmentálně citlivé v oblastech, na které se vztahují směrnice Rady 92/43/EHS (17) nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (18), a další citlivé oblasti podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
3 %
i)
buď všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení;
ii)
nebo v letech, ve kterých se článek 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 v členském státě neuplatňuje, příjemců, kteří splňují podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení;
c)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje, aby dodržovali ekologické postupy a využívali celostátní nebo regionální systémy ekologické certifikace uvedené v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří se účastní provádění na regionální úrovni v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % kolektivního provádění podle čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
100 % souvislých struktur přiléhajících ploch využívaných v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
g)
100 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle článku 42 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
h)
20 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle čl. 44 odst. 2 a 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
2. Příjemci, kteří dodržují ekologické postupy prostřednictvím rovnocenných postupů v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo kteří se účastní režimu pro malé zemědělce v souladu s článkem 61 uvedeného nařízeni nebo kteří v rámci celého zemědělského podniku dodržují požadavky stanovené v čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (19), pokud jde o ekologické zemědělství, nejsou součástí kontrolního vzorku a nezapočítávají se do měr kontrol stanovených v tomto článku.
3. Pokud plochy využívané v ekologickém zájmu nejsou identifikovány v systému identifikace zemědělských pozemků podle článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013, míra kontrol uvedená v odst. 1 písm. a) a c) až e) se doplní o 5 % všech příjemců příslušného kontrolního vzorku, u nichž se vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu v souladu s články 43 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
První pododstavec se však nepoužije, pokud administrativní a kontrolní systém zajišťuje, že všechny ohlášené plochy využívané v ekologickém zájmu jsou před platbou identifikovány a případně evidovány v systému identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 32
Míra kontroly pro opatření pro rozvoj venkova
1. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každý rok pokrývá alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova. V případě opatření stanovených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být míry kontroly ve výši 5 % dosaženo na úrovni jednotlivého opatření.
Tento kontrolní vzorek musí navíc zahrnovat alespoň 5 % příjemců podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, který obsahuje rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se v případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 může za příjemce pro účel výpočtu míry kontroly stanovené v odstavci 1 považovat každý jednotlivý člen této skupiny.
3. V případě příjemců víceleté podpory poskytnuté v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. a), články 28, 29 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo čl. 36 písm. a) body iv) a v) a písm. b) body i), iii) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005, která zahrnuje platby vyplácené po období delší než pět let, se členské státy mohou rozhodnout, že po pátém roce vyplácení zkontrolují alespoň 2,5 % těchto příjemců.
První pododstavec se použije na podporu poskytovanou podle čl. 28 odst. 6 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 po pátém roce platby u příslušného závazku.
4. Příjemci, kteří jsou kontrolováni podle odstavce 3, nejsou pro účel odstavce 1 bráni v úvahu.
Článek 33
Míra kontroly pro režimy podpory na zvířata
1. V případě režimů podpory na zvířata musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně u každého z režimů podpory pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o příslušný režim podpory.
Pokud však počítačová databáze zvířat neposkytuje úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu podpory, zvýší se procentní podíl pro tento režim podpory na 10 %.
Tento kontrolní vzorek musí pokrývat alespoň 5 % všech zvířat, pro která se žádá o podporu v rámci jednotlivých režimů podpor.
2. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně musí v případě potřeby pokrývat 10 % jiných útvarů, subjektů či organizací, které poskytnou důkaz umožňující ověřit dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností podle čl. 28 odst. 2.
Článek 34
Výběr kontrolního vzorku
1. Žádosti nebo žadatelé, u nichž je k okamžiku předložení žádosti nebo po správních kontrolách shledáno, že nejsou přijatelné nebo způsobilí, nejsou součástí kontrolního souboru.
2. Pro účely článků 30 a 31 se výběr vzorku provádí takto:
a)
Ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 1 % až 1,25 % příjemců žádajících o tyto režimy.
b)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem a) se namátkově vybere 1 % až 1,25 % kontrolního souboru pro ekologické postupy. Je-li nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se z kontrolního souboru pro ekologické postupy namátkově dodateční příjemci.
c)
Zbývající počet příjemců v kontrolním vzorku uvedeném v čl. 31 odst. 1 písm. a) se vybere na základě analýzy rizik.
d)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až c) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolních vzorků uvedených v čl. 30 písm. b) až e), g) a h). Pokud je nutné dodržovat minimální míry kontrol, vyberou se z příslušných kontrolních souborů namátkově dodateční příjemci.
e)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až d) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolního vzorku uvedeného v čl. 30 písm. a). Pokud je nutné dodržovat minimální míru kontroly, vyberou se ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitoly 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 namátkově dodateční příjemci.
f)
Minimální počet příjemců podle čl. 30 písm. f) se vybere namátkově ze všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013.
g)
Minimální počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. b) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od závazků v oblasti diverzifikace plodin a v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení.
h)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem b) tohoto pododstavce se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h). Pokud je nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se ze všech příjemců vybraných v souladu s písm. a) tohoto pododstavce namátkově dodateční příjemci. Zbývající počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem c) tohoto pododstavce. Pokud je nutné dodržet minimální míry kontrol, vyberou se na základě analýzy rizik z příslušných kontrolních souborů dodateční příjemci.
i)
Ze všech kolektivních provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e). Zbývající počet kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e) se vybere na základě analýzy rizika.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s písmeny d), e) a h), jakož i příjemců vybraných v souladu s písmeny f) a g) lze omezit na režim podpory, pro nějž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory, o které žádali.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s čl. 31 odst. 3 a v souladu s písmenem h) prvního pododstavce tohoto odstavce, jakož i příjemců vybraných v souladu s písmenem i) prvního pododstavce tohoto odstavce lze omezit na ekologické postupy, pro něž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory a ekologické postupy, které mají povinnost dodržovat.
Pro účely článku 31 členské státy zajistí reprezentativnost kontrolního vzorku, pokud jde o různé postupy.
3. Pro účely článků 32 a 33 se nejdříve vybere namátkově 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě. Zbývající počet příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě, se vybere na základě analýzy rizik.
Pro účely článku 32 mohou členské státy na základě analýzy rizik vybrat určitá opatření pro rozvoj venkova, která se vztahují na příjemce.
4. Pokud počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, přesáhne minimální počet příjemců uvedených v článcích 30 až 33, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
5. Účinnost analýzy rizik se každoročně hodnotí a aktualizuje:
a)
stanovením relevance každého rizikového faktoru;
b)
porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenou plochou a plochou určenou na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2; nebo porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenými zvířaty a zvířaty určenými na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2;
c)
zohledněním konkrétní situace a případně vývoje relevantnosti rizikových faktorů v členském státě;
d)
zohledněním povahy nesouladu, který je důvodem zvýšení míry kontrol v souladu s článkem 35.
6. Příslušný orgán eviduje důvody pro výběr každého příjemce pro kontrolu na místě. Inspektorovi, který provádí kontrolu na místě, jsou příslušné informace poskytnuty před zahájením kontroly na místě.
7. V případě potřeby lze na základě dostupných informací vybrat část kontrolního vzorku před konečným datem uvedeným v článku 13. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
Článek 35
Zvýšení míry kontrol
Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s daným režimem podpory nebo opatřením podpory nebo v regionu či části regionu, příslušný orgán přiměřeně zvýší procentní podíl příjemců, u nichž bude v následujícím roce provedena kontrola na místě.
Článek 36
Snížení míry kontrol
1. Míry kontrol stanovené v této kapitole mohou být sníženy pouze v případě režimů podpory nebo opatření podpory uvedených v tomto článku.
2. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně pro každý režim na 3 %.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud je zaveden systém prostorových průsečíků všech žádostí o podporu se systémem identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 17 odst. 2 a pokud jsou křížové kontroly prováděny u všech žádostí o podporu za účelem zabránění dvojímu uplatnění nároku na stejnou plochu během roku, který předchází uplatnění tohoto pododstavce.
Pro roky podání žádosti 2015 a 2016 míra chyb zjištěných v náhodném vzorku při kontrole na místě nesmí v předchozích dvou finančních rocích překročit 2 %. Členský stát musí danou chybovost potvrdit v souladu s metodikou vypracovanou na úrovni Unie.
3. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout zmenšit kontrolní vzorek na vzorek vybraný v souladu s čl. 34 odst. 2 písm. a) prvního pododstavce, pokud jsou provedeny kontroly založené na ortofotosnímcích používaných k aktualizaci systému identifikace zemědělských pozemků uvedeného v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud členské státy systém identifikace zemědělských pozemků systematicky aktualizují a kontrolují všechny příjemce v celé oblasti, na něž se vztahuje, maximálně po dobu tří let, přičemž ročně pokryjí alespoň 25 % způsobilých hektarů zaznamenaných v systému identifikace zemědělských pozemků. Minimální procento pokrytí pro každý rok se však nevztahuje na členský stát s méně než 150 000 způsobilými hektary zaznamenanými v systému identifikace zemědělských pozemků.
Během tří let před uplatněním prvního pododstavce členské státy provedou úplnou aktualizaci daného systému identifikace zemědělských pozemků.
Ortofotosnímky používané k aktualizaci nesmí být v den jejich použití pro účel aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků starší než 15 měsíců.
Kvalita systému identifikace zemědělských pozemků posuzovaná v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 během dvou let předcházejících uplatnění prvního pododstavce musí být dostatečná, aby bylo zaručeno účinné ověření podmínek, za kterých se podpory udělují.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci může být učiněno na celostátní nebo regionální úrovni. Pro účely tohoto pododstavce tvoří region celá plocha, na niž se vztahuje jeden nebo více autonomních systémů identifikace zemědělských pozemků.
Obdobně se použije odst. 2 třetí pododstavec.
4. Odchylně od čl. 32 odst. 1 se členské státy mohou rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každý kalendářní rok na 3 % příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova v rámci působnosti integrovaného systému.
První pododstavec se však neuplatní vůči příjemcům, kteří používají rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
5. Odstavce 2, 3 a 4 se použijí pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013. Pokud kterákoli z těchto podmínek nebo podmínek stanovených v odstavcích 2 nebo 3 tohoto článku již není plněna, členské státy své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě okamžitě zruší a od následujícího roku podání žádosti pro dotčené režimy podpory nebo opatření podpory použijí minimální úroveň kontrol na místě stanovenou v čl. 30 písm. a), b) a f) a/nebo článku 32.
6. Odchylně od čl. 30 písm. g), pokud členský stát zavede systém předchozího schválení pro pěstování konopí, lze minimální úroveň kontrol na místě snížit na 20 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí podle čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013.
V tom případě členský stát informuje Komisi o svých podrobných pravidlech a podmínkách spojených s jeho systémem předchozího schválení rok před uplatněním snížené míry kontroly. Jakékoli změny těchto podrobných pravidel nebo podmínek musí být oznámeny Komisi bez zbytečného odkladu.
Oddíl 2
Kontroly na místě v souvislosti se žádostmi o podporu pro režimy podpory na plochu a žádostmi o platbu pro opatření podpory na plochu
Článek 37
Prvky kontrol na místě
1. Kontroly na místě zahrnují všechny zemědělské pozemky, pro které je žádána podpora v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo pro které je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova v působnosti integrovaného systému.
U kontroly opatření pro rozvoj venkova podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a článků 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují kontroly na místě také veškerou nezemědělskou půdu, pro kterou se žádá podpora.
Příslušný orgán posoudí na základě výsledků kontrol, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajících referenčních pozemků.
2. Kontroly na místě zahrnují měření plochy a ověřování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností pro plochy ohlášené příjemcem v rámci režimů podpory a/nebo opatření podpory uvedených v odstavci 1.
Pro příjemce, kteří žádají o přímé platby v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a jejichž zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, kontrola na místě zahrnuje též ověření minimální činnosti prováděné na těchto plochách, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Kontroly na místě, které se týkají ekologických postupů, zahrnují všechny povinnosti, které musí příjemce dodržovat. Součástí kontrol na místě je případně dodržování prahových hodnot uvedených v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro vyjmutí z postupů. Tento pododstavec se vztahuje také na kontroly na místě prováděné v souvislosti s celostátními nebo regionálními systémy ekologické certifikace uvedenými v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se kontrola na místě týká regionálního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, kontrola na místě zahrnuje také měření plochy a ověření povinností uložených členským státem příjemci nebo skupině příjemců.
Pokud se kontrola na místě týká kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, musí kontrola na místě obsahovat:
a)
ověřování kritérií pro těsnou blízkost stanovených v souladu s čl. 47 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
měření ploch a ověřování kritérií pro souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu;
c)
případně další povinnosti uložené členským státem příjemci nebo skupině příjemců;
d)
individuální ekologické závazky, které musí příjemce účastníci se kolektivního provádění dodržovat.
Článek 38
Měření plochy
1. Zatímco všechny zemědělské pozemky podléhají kontrolám způsobilosti, skutečné měření plochy zemědělského pozemku jako součást kontroly na místě může být omezeno na namátkově vybraný vzorek alespoň 50 % zemědělských pozemků, pro které byla v rámci režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova podána žádost o podporu a/nebo o platbu. Pokud tato kontrola vzorku odhalí jakýkoli nesoulad, musí být všechny zemědělské pozemky změřeny nebo musí být extrapolovány závěry ze změřeného vzorku.
První pododstavec se nevztahuje na zemědělské pozemky, které se kontrolují pro účely plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Plochy zemědělských pozemků se změří osvědčenými prostředky, které zajistí přesnost měření přinejmenším rovnocennou té, kterou vyžadují platné technické normy stanovené na úrovni Unie.
3. Příslušný orgán může využít dálkový průzkum Země v souladu s článkem 40, a pokud je to možné, techniky globálního družicového navigačního systému (GNSS).
4. Pro všechna měření ploch provedená pomocí GNSS a/nebo ortofotosnímků se stanoví jediná hodnota tolerance vytýčení. Pro tento účel musí být měřící nástroje ověřeny alespoň pro jednu třídu ověřování tolerance vytýčení nacházející se pod úrovní jediné hodnoty. Jediná hodnota tolerance však nesmí překročit 1,25 m.
Maximální přípustná tolerance však u žádného zemědělského pozemku nepřekročí absolutní hodnotu 1,0 ha.
V případě opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a v článcích 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud se jedná o lesnickou oblast, mohou členské státy určit vhodné tolerance, které nesmí být v žádném případě větší než dvojnásobek tolerance stanovené v prvním pododstavci tohoto odstavce.
5. Při měření lze zohlednit celkovou plochu zemědělského pozemku za předpokladu, že je plně způsobilá. V ostatních případech se zohlední čistá způsobilá plocha. Za tímto účelem se může případně použít poměrný systém podle článku 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
6. Pro účel výpočtu podílů různých plodin pro diverzifikaci plodin, jak je uvedeno v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013, se pro účel měření zohlední plocha, na které se skutečně pěstuje jedna plodina v souladu s čl. 40 odst. 2 nařízení (EU) č. 639/2014. V případě ploch, kde se používá smíšená kultura, se zohlední celková plocha, na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 prvním a druhým pododstavcem uvedeného nařízení nebo na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 třetím pododstavcem uvedeného nařízení.
7. V případě, že čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 může vést k umělému rozdělení plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu na samostatné pozemky, měření této plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu musí být sloučeno do jednoho měření dotyčných zemědělských pozemků.
8. V případě potřeby se provedou dvě samostatná měření na zemědělském pozemku pro účel režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a na prostorově různém překrývajícím se zemědělském pozemku pro účel zbývajících režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova.
Článek 39
Ověřování podmínek způsobilosti
1. Způsobilost zemědělských pozemků pro podporu se ověřuje všemi vhodnými prostředky. Uvedené ověření zahrnuje případně také ověření plodin. Je-li to nezbytné, budou za tímto účelem vyžadovány dodatečné důkazy.
2. Pro trvalé travní porosty, které lze spásat a které tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny, se případně může na způsobilou plochu měřenou v souladu s článkem 38 tohoto nařízení použít koeficient snížení podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. Je-li nějaká plocha ve společném užívání, rozdělí ji příslušné orgány pomyslně mezi jednotlivé příjemce v poměru k tomu, jak ji používají nebo jak jsou oprávněni ji používat.
3. Krajinné prvky ohlášené příjemci jako plochy využívané v ekologickém zájmu, které nejsou zahrnuty do způsobilé plochy v souladu s články 9 a 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se ověřují podle stejných zásad jako způsobilá plocha.
4. Pokud jde o kontroly opatření pro rozvoj venkova, a v případě, že členské státy určí, že určité prvky kontroly na místě lze provádět na základě vzorku, musí tento vzorek zaručovat spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorku. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesoulad, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
Článek 40
Kontroly pomocí dálkového průzkumu Země
Pokud členský stát provádí kontroly na místě pomocí dálkového průzkumu Země, příslušný orgán:
a)
provede fotointerpretaci ortofotosnímků (družicových nebo leteckých snímků) všech zemědělských pozemků pro každou z žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu, které mají být kontrolovány, s cílem určit typy pokrytí půdy a případně typ plodiny a změřit plochu;
b)
provede fyzickou prohlídku v terénu všech zemědělských pozemků, u nichž fotointerpretace neumožňuje ověřit správnost ohlášení ploch způsobem uspokojivým pro příslušný orgán;
c)
provede veškeré kontroly požadované k ověření dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností u zemědělských pozemků;
d)
přijme alternativní opatření, aby zajistil měření plochy všech pozemků v souladu s čl. 38 odst. 1, pro které neexistují snímky.
Článek 41
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly a učinit závěry týkající se dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory nebo opatření podpory, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky, případně včetně výsledků měření každého měřeného zemědělského pozemku a použité metody měření;
d)
případně výsledky měření nezemědělské půdy, pro niž je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova, a použité metody měření;
e)
zda příjemce obdržel oznámení o kontrole, a pokud ano, jak dlouho předem;
f)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s jednotlivými režimy podpory;
g)
informace o dalších provedených kontrolních opatřeních;
h)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl vyžadovat vzájemné oznamování v souvislosti s jinými režimy podpory, opatřeními podpory a/nebo podmíněností;
i)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl v následujících letech vyžadovat následná opatření.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Pokud byla kontrola na místě provedena formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40, mohou členské státy rozhodnout, že příjemci nemusí být dána příležitost podepsat kontrolní zprávu, pokud při kontrole dálkovým průzkumem Země nebyl odhalen žádný nesoulad. Pokud tyto kontroly odhalí nesoulad, dostane příjemce příležitost podepsat zprávu před tím, než příslušný orgán rozhodne na základě zjištění o jakémkoli snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcích.
Oddíl 3
Kontroly na místě týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
Článek 42
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že jsou splněna všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti, a vztahují se na všechna zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci režimů podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, které mají být zkontrolovány.
Pokud členský stát stanovil období v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. d), na celé toto období pro příslušný režim podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata se rozloží alespoň 50 % minimální míry kontrol na místě stanovené v článku 32 nebo 33.
Pokud členský stát využije možnost stanovenou v čl. 21 odst. 3, budou zkontrolována také potenciálně způsobilá zvířata ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 17 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Kontroly na místě zahrnují zejména ověření, zda počet zvířat přítomných v hospodářství, pro která byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, a případně počet potenciálně způsobilých zvířat, odpovídají počtu zvířat zapsaných v evidencích a počtu zvířat nahlášených do počítačové databáze zvířat.
2. Kontroly na místě zahrnují také kontroly:
a)
správnosti a souladu zápisů v evidenci a hlášení do počítačové databáze zvířat na základě vzorku podkladů, jako jsou faktury týkající se nákupu a prodeje, osvědčení o porážce, veterinární osvědčení, popřípadě zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování, pokud jde o zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v posledních šesti měsících před kontrolou na místě; jsou-li však zjištěny anomálie, prodlužuje se kontrola na 12 měsíců před kontrolou na místě;
b)
zda jsou skot nebo ovce/kozy identifikovány pomocí ušních značek nebo jiných způsobů identifikace, a zda jsou popřípadě předloženy zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování a zda jsou vedeny v evidenci a byly řádně nahlášeny do počítačové databáze zvířat.
Kontroly uvedené v písmenu b) prvního pododstavce mohou být provedeny na základě namátkového vzorku. Pokud kontrola vzorku odhalí nesoulad, musí být zkontrolována všechna zvířata, nebo se závěry extrapolují ze vzorku.
Článek 43
Kontrolní zpráva týkající se režimů podpor na zvířata a opatření podpory na zvířata
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory na zvířata a/nebo opatření podpor na zvířata a žádosti o podporu na hospodářská zvířata a/nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
počet a druh zjištěných zvířat, popřípadě čísla ušních značek, záznamy do evidence a do počítačové databáze zvířat a veškeré kontrolované doklady, výsledky kontrol a případně zvláštní poznámky k pozorování týkající se jednotlivých zvířat a/nebo jejich identifikačních kódů;
d)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem, zejména v případech, kdy je překročena lhůta 48 hodin uvedená v článku 25, musí být v kontrolní zprávě uveden důvod;
e)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s režimy podpory na zvířata a/nebo opatřeními podpory na zvířata;
f)
informace o dalších kontrolních opatřeních, která mají být provedena.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
3. Pokud členské státy provádějí kontroly na místě podle tohoto nařízení současně s kontrolami podle nařízení (ES) č. 1082/2003, bude kontrolní zpráva doplněna zprávami uvedenými v čl. 2 odst. 5 uvedeného nařízení.
4. Pokud kontroly na místě provedené v souladu s tímto nařízením odhalí případy porušení ustanovení hlavy I nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo nařízení (ES) č. 21/2004, musí být kopie kontrolní zprávy uvedené v tomto článku neprodleně zaslány orgánům příslušným pro provádění uvedených nařízení.
KAPITOLA IV
Zvláštní pravidla
Článek 44
Pravidla týkající se výsledků kontrol, pokud jde o provádění povinností u ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně
V případě regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se plocha zjištěné společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu přidělí každému účastníkovi poměrně k jeho podílu na společných plochách využívaných v ekologickém zájmu, a to na základě jeho ohlášení podle článku 18 tohoto nařízení.
Pro účely uplatňování článku 26 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 na každého účastníka regionálního nebo kolektivního provádění je určená plocha využívaná v ekologickém zájmu součtem přiděleného podílu určených společných ploch využívaných v ekologickém zájmu podle prvního pododstavce tohoto článku a určených ploch využívaných v ekologickém zájmu, pokud jde o individuální povinnost.
Článek 45
Ověření obsahu tetrahydrokannabinolu v plodinách konopí
1. Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy zřídí systém k určení obsahu tetrahydrokannabinolu (dále jen „THC“) v plodinách konopí, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení.
2. Příslušný orgán členského státu vede záznamy týkající se zjištěného obsahu THC. Tyto záznamy obsahují u každé odrůdy alespoň výsledný obsah THC v každém vzorku vyjádřený procentním podílem na dvě desetinná místa, použitý postup, počet provedených zkoušek, časový okamžik, kdy byl vzorek odebrán, a opatření přijatá na vnitrostátní úrovni.
3. Pokud průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí členské státy pro dotyčnou odrůdu v průběhu následujícího roku podání žádosti postup B uvedený v příloze I tohoto nařízení. Tento postup se použije v průběhu dalších roků podání žádosti, ledaže všechny analytické výsledky dané odrůdy jsou nižší než obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1307/2013.
Pokud v druhém roce průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, členský stát informuje Komisi o povolení zakázat uvádění této odrůdy na trh v souladu s článkem 18 směrnice Rady 2002/53/ES (20). Oznámení zašle Komisi nejpozději do 15. listopadu daného roku podání žádosti. Od následujícího roku podání žádosti není odrůda, která je předmětem žádosti, způsobilá pro přímé platby v dotčeném členském státě.
4. Konopí se nadále pěstuje za běžných vegetačních podmínek v souladu s místní praxí nejméně po dobu deseti dnů po odkvětu, aby bylo možné provést kontroly stanovené v odstavcích 1, 2 a 3.
Členské státy ovšem mohou povolit sklizeň konopí po začátku květu, avšak před uplynutím desetidenního období po odkvětu, jestliže inspektoři určí reprezentativní části každého dotčeného pozemku, které musí být zachovány deset dní po odkvětu pro účely kontrol v souladu s metodou stanovenou v příloze I.
5. Oznámení uvedené v odstavci 3 se provádí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (21).
HLAVA IV
OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ S PLOCHOU A OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ SE ZVÍŘATY
KAPITOLA I
Úvodní ustanovení
Článek 46
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na výdaje vzniklé v rámci opatření podle článků 14 až 20, čl. 21 odst. 1 s výjimkou roční prémie podle písm. a) a b), článku 27, čl. 28 odst. 9, článků 35 a 36 a čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, čl. 35 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a článku 20, čl. 36 písm. a) bodu vi), písm. b) bodu ii), vi) a vii), čl. 36 písm. b) bodu i) a iii), pokud jde o náklady na jejich zavedení, a podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005.
KAPITOLA II
Kontroly
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 47
Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná ohlášení
1. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných ohlášení týkajících se opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících s plochou nebo opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících se zvířaty.
2. V případě opatření podle čl. 15 odst. 1 písm. b), čl. 16 odst. 1 a čl. 19 odst. 1 písm. c) a článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 podá příjemce roční žádost o platbu.
Oddíl 2
Ustanovení týkající se kontrol
Článek 48
Správní kontroly
1. Správní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných ohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Správní kontroly žádostí o podporu musí zajistit soulad operace s příslušnými povinnostmi stanovenými v předpisech Unie nebo ve vnitrostátních předpisech nebo v programech rozvoje venkova, včetně předpisů týkajících se veřejných zakázek, státní podpory a dalších povinných norem a požadavků. Kontroly zahrnují zejména ověření:
a)
způsobilosti příjemce;
b)
kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností operace, pro kterou se žádá podpora;
c)
dodržování výběrových kritérií;
d)
způsobilosti nákladů operace, včetně dodržování kategorie nákladů nebo metody výpočtu, které se použijí v případě, že operace nebo její část spadá do působnosti čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013;
e)
pro náklady uvedené v čl. 67 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou věcných příspěvků a odpisů, ověření přiměřenosti předložených nákladů. Náklady se hodnotí pomocí vhodného systému hodnocení, jako např. referenčních nákladů, porovnání různých nabídek nebo hodnotícího výboru.
3. Správní kontroly žádostí o platbu zahrnují především, a je-li to vhodné v případě dotčené žádosti, ověření:
a)
dokončené operace ve srovnání s operací, u které se žádalo o podporu a na kterou byla podpora poskytnuta;
b)
vzniklých nákladů a provedených plateb.
4. Správní kontroly zahrnují postupy pro zamezení neoprávněnému dvojímu financování z jiných režimů podpor Unie nebo vnitrostátních režimů podpor a za předchozí programové období. V případě financování z jiných zdrojů musí tyto kontroly zajistit, aby celková obdržená podpora nepřekročila maximální přípustné částky nebo míry podpor.
5. Správní kontroly investičních operací zahrnují alespoň jednu návštěvu podporované operace nebo lokality, do níž plynou investice, aby bylo ověřeno uskutečnění investice.
Příslušný orgán se však může na základě řádně podložených důvodů rozhodnout takové návštěvy neprovádět; zmíněné důvody jsou následující:
a)
operace je součástí vzorku pro kontrolu na místě, která se provádí podle článku 49;
b)
příslušný orgán má za to, že předmětná operace představuje malou investici;
c)
příslušný orgán má za to, že riziko nesplnění podmínek pro poskytnutí podpory je nízké nebo že riziko toho, že investice nebyla uskutečněna, je nízké.
Rozhodnutí uvedené v druhém pododstavci a jeho odůvodnění se zaeviduje.
Článek 49
Kontroly na místě
1. Členské státy organizují kontroly schválených operací na místě na základě určení vhodného vzorku. Tyto kontroly se v co největší míře provádějí před vyplacením konečné platby na operaci.
2. Inspektoři provádějící kontrolu na místě se neúčastní správních kontrol téže operace.
Článek 50
Míra kontrol a výběr vzorků pro kontroly na místě
1. Výdaje, na které se vztahují kontroly na místě, představují nejméně 5 % výdajů uvedených v článku 46, jež jsou spolufinancovány z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a jež každý kalendářní rok vyplácí platební agentura.
Pokud na operaci, která podléhá kontrole na místě, byla obdržena záloha nebo průběžná platba, započítají se tyto platby do výdajů, na které se vztahují kontroly na místě, jak je uvedeno v prvním pododstavci.
2. Pouze kontroly provedené do konce daného kalendářního roku se započítají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
Žádosti o platby, u nichž bylo po správních kontrolách shledáno, že nejsou způsobilé, se nezapočítávají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
3. Do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1 lze započítat pouze kontroly vyhovující všem požadavkům článků 49 a 51.
4. Vzorek schválených operací, který má být kontrolován podle odstavce 1, se vybírá zejména podle:
a)
potřeby kontrolovat vhodnou kombinaci typů a velikostí operací;
b)
rizikových faktorů zjištěných na základě vnitrostátních kontrol nebo kontrol Unie;
c)
způsobu, jakým operace přispívá k riziku chyb při provádění programu rozvoje venkova;
d)
potřeby zachování rovnováhy mezi opatřeními a typy operací;
e)
potřeby namátkově zvolit mezi 30 % a 40 % výdajů.
5. Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s opatřeními podpory nebo typy operací, příslušný orgán zvýší v nadcházejícím kalendářním roce míru kontrol pro dotčené opatření nebo typ operace na odpovídající úroveň.
6. Odchylně od odstavce 1 se mohou členské státy rozhodnout, že sníží minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně podle odstavce 1, na 3 % částky spolufinancované z EZFRV.
Členské státy mohou použít první pododstavec pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud některé z podmínek uvedených v druhém pododstavci již nejsou plněny, členské státy okamžitě zruší své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě. Od následujícího kalendářního roku použijí minimální úroveň kontrol na místě uvedenou v odstavci 1.
Článek 51
Obsah kontrol na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že daná operace byla provedena v souladu s příslušnými pravidly, a musí zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti týkající se podmínek pro udělení podpory, které lze v době návštěvy zkontrolovat. Zajistí, že je operace způsobilá pro podporu z EZFRV.
2. Kontroly na místě ověří správnost údajů uvedených příjemcem porovnáním s podkladovými dokumenty.
Součástí je ověření, zda žádosti o platbu, které příjemce podal, lze doložit účetními nebo jinými doklady, a pokud je to nutné včetně kontroly přesnosti údajů v žádosti o platbu, jež se provede na základě údajů či obchodních dokladů vedených třetími stranami.
3. Kontroly na místě ověří, zda využití nebo zamýšlené využití operace je v souladu s využitím popsaným v žádosti o podporu, u níž byla poskytnuta podpora.
4. Kromě výjimečných případů, které musí být řádně zaznamenány a vysvětleny příslušnými orgány, zahrnují kontroly na místě návštěvu místa, kde je operace prováděna, nebo, pokud je operace nehmotná, návštěvu jejího organizátora.
Článek 52
Následné kontroly
1. Následné kontroly se provádějí u investičních operací s cílem ověřit dodržování závazků podle článku 71 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo popsaných v programu rozvoje venkova.
2. Následné kontroly se každý kalendářní rok týkají alespoň 1 % výdajů z EZFRV na investiční operace, na něž se stále vztahují závazky podle odstavce 1 a na které byla provedena konečná platba z EZFRV. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce kalendářního roku.
3. Vzorek operací, jež mají být zkontrolovány podle odstavce 1, se zakládá na analýze rizik a finančního dopadu různých operací, typů operací či opatření. Namátkově je vybráno 20 % až 25 % vzorku.
Článek 53
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolovaná opatření a žádosti nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
d)
výsledky kontrol a případné konkrétní připomínky;
e)
další kontrolní opatření, která je třeba provést.
2. Odstavec 1 se použije obdobně pro následné kontroly podle tohoto oddílu.
3. Příjemce má možnost zprávu podepsat, aby prokázal svoji přítomnost během kontroly, a připojit své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Oddíl 3
Ustanovení o kontrolách pro zvláštní opatření
Článek 54
Předávání znalostí a informační akce
Příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, že orgány poskytující předávání znalostí a informační útvary mají dostatečné kapacity, jak vyžaduje čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013. Příslušný orgán ověří obsah a dobu trvání programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy zemědělských a lesnických podniků podle čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení. Toto ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 55
Poradenské, řídicí a pomocné služby pro zemědělství
Pro opatření uvedená v čl. 15 odst. 1 písm. a) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, aby orgány nebo subjekty vybrané pro poskytování poradenství měly odpovídající zdroje a aby výběrové řízení bylo provedeno prostřednictvím veřejné zakázky, jak vyžaduje čl. 15 odst. 3 uvedeného nařízení. Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 56
Režimy jakosti zemědělských produktů a potravin
Příslušný orgán může v případě opatření podle článku 16 nařízení (EU) č. 1305/2013 případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, kterými se ověří dodržování povinností a kritérií způsobilosti. Příslušný orgán však musí být přesvědčen, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dodržování povinností a kritérií způsobilosti kontrolovat. K tomuto účelu příslušný orgán provádí správní kontroly a namátkově kontroly na místě.
Článek 57
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
Pro operace uvedené v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří dodržování:
a)
podnikatelského plánu v souladu s čl. 19 odst. 4 a odst. 5 nařízení (EU) č. 1305/2013 a článkem 8 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 808/2014 (22), v případě mladých zemědělců včetně požadavku, že odpovídají definici aktivního zemědělce uvedené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
pravidla pro odkladnou lhůtu pro splnění podmínek týkajících se profesních dovedností podle čl. 2 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 807/2014 (23).
Článek 58
Zřizování seskupení a organizací producentů
V případě opatření podle článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 členské státy poté, co ověří, že seskupení splňuje kritéria podle odstavce 1 uvedeného článku a vnitrostátní pravidla, seskupení producentů uznají. Po uznání musí příslušný orgán ověřit, že trvale splňuje kritéria pro uznání a podnikatelský plán souladu s čl. 27 odst. 2 uvedeného nařízení, a to prostřednictvím správních kontrol a alespoň jednou za pět let prostřednictvím kontroly na místě.
Článek 59
Řízení rizik
Pokud jde o zvláštní podporu podle článku 36 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří zejména:
a)
že zemědělci byli způsobilí pro podporu v souladu s čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
při kontrole žádostí o platby od vzájemných fondů podle čl. 36 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013, že zemědělcům, kteří jsou jejich členy, byla vyplacena kompenzace v souladu s čl. 36 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 60
LEADER
1. Členské státy zavedou vhodný systém dohledu nad místními akčními skupinami.
2. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013 mohou členské státy formálním aktem pověřit prováděním správních kontrol podle článku 48 tohoto nařízení místní akční skupiny. Členské státy však zůstávají odpovědné za ověření, zda místní akční skupiny mají správní a kontrolní kapacity pro vykonávání této práce.
V případě pověření uvedeného v prvním pododstavci příslušný orgán vykonává pravidelné kontroly místních akčních skupin, včetně kontrol účetnictví a opakování správních kontrol na základě vzorku.
Příslušný orgán rovněž provádí kontroly na místě podle článku 49 tohoto nařízení. Pokud jde o kontrolní vzorek pro výdaje na program LEADER, použije se alespoň stejné procento, jaké je uvedeno v článku 50 tohoto nařízení.
3. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. a), d) a e) nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) uvedeného nařízení, pokud byla místní akční skupina příjemcem podpory, provádějí správní kontroly osoby nezávislé na dotčené místní akční skupině.
Článek 61
Úroková míra a subvence poplatků za záruky
1. V případě výdajů vzniklých podle čl. 69 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 se správní kontroly a kontroly na místě vztahují na příjemce a závisejí na tom, zda příslušná operace byla uskutečněna. Analýza rizika podle článku 50 tohoto nařízení se u příslušné operace provede alespoň jednou na základě diskontované hodnoty subvence.
2. Příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a v případě potřeby návštěvami u zprostředkujících finančních institucí a u příjemce zajistí, že platby zprostředkujícím finančním institucím jsou v souladu s právními předpisy Unie a s dohodami uzavřenými mezi platebními agenturami a zprostředkujícími finančními institucemi.
3. V případě, že úroková sazba nebo subvence poplatků za záruky jsou kombinovány s finančními nástroji v rámci jediné operace, která je zacílena na stejné koncové příjemce, provádí příslušný orgán kontroly na úrovni konečných příjemců pouze v případech stanovených v čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 62
Technická pomoc z podnětu členských států
V případě výdajů vzniklých podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 se články 48 až 51 a článek 53 tohoto nařízení použijí obdobně.
Správní kontroly uvedené v článku 48 a kontroly na místě uvedené v článku 49 jsou prováděny subjektem, který je funkčně nezávislý na subjektu, který schvaluje prostředky na platby v rámci technické pomoci.
KAPITOLA III
Neoprávněné platby a správní sankce
Článek 63
Částečné nebo úplné odnětí podpory a správní sankce
1. Platby se vypočítávají na základě částek, které byly shledány způsobilými během správních kontrol uvedených v článku 48.
Příslušný orgán přezkoumá žádost o platbu, kterou přijal od příjemce, a určí částky způsobilé k podpoře. Určí:
a)
částku, která má být příjemci vyplacena na základě žádosti o platbu a rozhodnutí o grantu;
b)
částku, která má být zaplacena příjemci po přezkoumání způsobilosti výdajů v žádosti o platbu.
Pokud částka určená podle písmene a) druhého pododstavce přesahuje částku určenou podle písmene b) tohoto pododstavce o více než 10 %, uplatní se na částku určenou podle písmene b) správní sankce. Výše sankce se stanoví jako rozdíl mezi těmito dvěma částkami, avšak nesmí přesáhnout úplné odnětí podpory.
Avšak může-li příjemce příslušnému orgánu uspokojivě prokázat, že k zahrnutí nezpůsobilé částky nedošlo jeho vinou, nebo pokud se příslušný orgán jinak přesvědčí, že dotčený příjemce nenese zavinění, sankce se neuplatní.
2. Správní sankce uvedená v odstavci 1 se obdobně použije na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol na místě podle článku 49. V takovém případě musí být přezkoumány kumulativní výdaje vynaložené pro danou operaci. Tím nejsou dotčeny výsledky předchozích kontrol daných operací na místě.
HLAVA V
SYSTÉM KONTROL A SPRÁVNÍ SANKCE VE VZTAHU K PODMÍNĚNOSTI
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 64
Definice
Pro účely technických specifikací potřebných pro provádění systému kontrol a správních sankcí v oblasti podmíněnosti se použijí tyto definice:
a)
„specializovanými kontrolními orgány“ se rozumí příslušné vnitrostátní kontrolní orgány ve smyslu článku 67 tohoto nařízení odpovědné za zajišťování dodržování pravidel stanovených v článku 93 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
„aktem“ se rozumí každá směrnice a každé nařízení uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
„rokem zjištění“ se rozumí kalendářní rok, ve kterém byla provedena správní kontrola nebo kontrola na místě;
d)
„oblastmi podmíněnosti“ se rozumí tři různé oblasti uvedené v čl. 93 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 a zachování stálých pastvin podle čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení.
KAPITOLA II
Kontrola
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 65
Kontrolní systém podmíněnosti
1. Členské státy vytvoří systém, který zaručí účinnou kontrolu dodržování podmíněnosti. Tento systém zejména stanoví:
a)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, poskytování nezbytných informací o příjemcích uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 platební agenturou specializovaným kontrolním orgánům a/nebo případně orgánem odpovědným za koordinaci;
b)
metody pro výběr kontrolních vzorků;
c)
označení povahy a rozsahu kontrol, které se provedou;
d)
kontrolní zprávy, ve kterých je uveden každý zjištěný nesoulad, včetně zhodnocení jeho závažnosti, rozsahu, trvání a opakovanosti;
e)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, předávání kontrolních zpráv specializovanými kontrolními orgány buď platební agentuře, nebo orgánu odpovědnému za koordinaci, popřípadě jim oběma;
f)
používání systému snížení a vyloučení platební agenturou.
2. Členské státy mohou stanovit postup, podle kterého příjemci sdělují platební agentuře údaje nezbytné k určení požadavků a norem, jež se na ně vztahují.
Článek 66
Výplata podpory ve vztahu ke kontrole podmíněnosti
Pokud jde o kontroly podmíněnosti v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny dříve, než dotčený příjemce obdrží platby a roční prémie uvedené v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, částka, jež má být zaplacena příjemcem jako správní sankce, se získává zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení nebo započtením.
Článek 67
Odpovědnost příslušného kontrolního orgánu
1. Odpovědnosti příslušných kontrolních orgánů:
a)
specializované kontrolní orgány nesou odpovědnost za provádění kontrol ohledně dodržování příslušných požadavků a norem;
b)
platební agentury nesou odpovědnost za stanovení správních sankcí v jednotlivých případech podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy rozhodnout, že kontroly ve vztahu ke všem nebo některým požadavkům, normám, aktům nebo oblastem podmíněnosti provádí platební agentura, pokud členský stát zaručí přinejmenším stejnou účinnost kontrol, jaké se dosahuje v případě, že kontroly provádí specializovaný kontrolní orgán.
Oddíl 2
Kontroly na místě
Článek 68
Minimální míra kontrol
1. Příslušný kontrolní orgán, s ohledem na požadavky a normy, za které odpovídá, provede kontroly na místě nejméně 1 % celkového počtu příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za které daný příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Odchylně od prvního pododstavce v případě skupin osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, se může za příjemce pro účel výpočtu kontrolního vzorku uvedeného v prvním pododstavci považovat každý jednotlivý člen těchto skupin.
Minimální míry kontrol uvedené v prvním pododstavci může být dosaženo na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, nebo na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem. V případech, kdy kontroly neprovede platební agentura, však této minimální míry kontrol může být dosaženo na úrovni každé platební agentury.
Pokud právní předpisy použitelné na akty a normy již stanoví minimální míru kontrol, použije se tato míra namísto minimální míry uvedené v prvním pododstavci. Členské státy mohou alternativně rozhodnout, že všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy, které jsou provedeny mimo vzorek uvedený v prvním pododstavci, jsou nahlášeny příslušnému kontrolnímu orgánu pověřenému dotčeným aktem nebo normou a následně jím sledovány. Použijí se ustanovení této kapitoly a kapitol I, II a III hlavy III.
Pokud jde o povinnosti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici 96/22/ES, považuje se za splnění požadavku minimální míry stanovené v prvním pododstavci použití specifické úrovně výběru vzorků plánů sledování.
2. Aby se na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem dosáhlo minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1, může členský stát odchylně od uvedeného odstavce:
a)
u vybraných příjemců použít výsledky kontrol na místě provedených podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy nebo
b)
nahradit vybrané příjemce příjemci, na které se vztahuje kontrola na místě provedená podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy za předpokladu, že tito příjemci jsou příjemci podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
V takových případech se kontroly na místě týkají všech aspektů příslušných aktů nebo norem, jak jsou definovány v rámci podmíněnosti. Členské státy kromě toho zajistí, aby účinnost uvedených kontrol na místě byla přinejmenším stejná jako u kontrol na místě provedených příslušnými kontrolními orgány.
3. Při stanovení minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1 tohoto článku se nezohlední požadovaná opatření podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. Pokud kontroly na místě odhalí závažný stupeň nesouladu daného aktu nebo normy, zvýší se počet kontrol na místě, které se mají u tohoto aktu nebo normy provést v následujícím kontrolním období. V rámci konkrétního aktu může příslušný kontrolní orgán rozhodnout, že omezí působnost těchto dalších kontrol na místě na nejčastěji porušované požadavky.
5. Pokud se členský stát rozhodne využít možnost stanovenou v čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, opatření nezbytná pro ověření, zda příjemci napravili situaci daného nesouladu, se uplatní na vzorku 20 % těchto příjemců.
Článek 69
Výběr kontrolního vzorku
1. Výběr vzorku zemědělských podniků, které mají být kontrolovány v souladu s článkem 68, musí být případně založen na analýze rizik podle příslušných právních předpisů nebo na analýze rizik přizpůsobené dotyčným požadavkům nebo normám. Tato analýza rizik může být prováděna na úrovni jednotlivých zemědělských podniků nebo na úrovni kategorií zemědělských podniků či zeměpisných oblastí.
Při analýze rizik se může zohlednit jeden nebo oba tyto faktory:
a)
účast příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
účast příjemců v certifikačním systému, pokud je daný režim příslušný pro dotčené požadavky a normy.
Členský stát může na základě analýzy rizik rozhodnout, že z výběru kontrolního vzorku na základě rizika vyloučí příjemce účastnící se certifikačního systému podle písm. b) druhého pododstavce. Pokud se však certifikační systém vztahuje pouze na část požadavků a norem, které má příjemce v rámci podmíněnosti dodržovat, použijí se na ty požadavky nebo normy, na něž se certifikační systém nevztahuje, vhodné rizikové faktory.
Pokud se analýzou výsledků kontrol odhalí časté porušování požadavků nebo norem obsažených v certifikačním systému podle písm. b) druhého pododstavce, budou rizikové faktory týkající se dotyčných požadavků nebo norem znovu posouzeny.
2. Odstavec 1 se nepožije na kontroly prováděné v návaznosti na případy nesouladu, na které byl jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán. Použije se však na kontroly prováděné jako návazné opatření podle čl. 97 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Pro zajištění reprezentativnosti bude namátkově vybráno 20 % až 25 % z minimálního počtu příjemců, kteří se podrobí kontrolám na místě podle čl. 68 odst. 1 prvního pododstavce. Pokud však počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, překročí minimální počet, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
4. V případě potřeby lze na základě dostupných informací provést částečný výběr kontrolního vzorku před koncem dotyčného období pro podávání žádostí. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti.
5. Vzorek příjemců, kteří mají být zkontrolováni podle čl. 68 odst. 1, může být vybrán ze vzorků příjemců, kteří již byli vybráni na základě článků 30 až 34 a na které se vztahují příslušné požadavky nebo normy. Tato možnost však neplatí pro kontroly příjemců v rámci režimů podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
6. Odchylně od čl. 68 odst. 1 mohou být vzorky příjemců, kteří mají být zkontrolováni na místě, vybrány na minimální úrovni 1 %, samostatně z každé z následujících souborů příjemců, na které se vztahují závazky podmíněnosti v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013:
a)
příjemci, kteří získávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
příjemci, kteří získávají podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013;
c)
příjemci, kteří získávají roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článků 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013.
7. Pokud se na základě analýzy rizik použité na úrovni zemědělského podniku dospěje k závěru, že zemědělci, kteří nejsou příjemci, představují vyšší riziko než příjemci uvedení v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, mohou být nahrazeni zemědělci, kteří nejsou příjemci podpory. V tom případě musí nicméně celkový počet kontrolovaných zemědělců dosáhnout míry kontrol stanovené v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení. Tato nahrazení musí být řádně odůvodněna a zdokumentována.
8. Pokud se tím zvýší účinnost kontrolního systému, může se použít kombinace postupů stanovených v odstavcích 5 a 6.
Článek 70
Ověření souladu s požadavky a normami
1. Kde je to namístě, ověřuje se dodržování požadavků a norem prostředky uvedenými v právních předpisech použitelných na dotyčný požadavek nebo normu.
2. V ostatních případech se ověření provádí jakýmikoli vhodnými prostředky, o nichž rozhodne příslušný kontrolní orgán a které zajistí přinejmenším takovou přesnost, jaká se vyžaduje pro úřední ověření podle vnitrostátních předpisů.
3. Kde je to vhodné, lze kontroly na místě provést s použitím metod dálkového průzkumu Země.
Článek 71
Prvky kontrol na místě
1. Při provádění kontrol na vzorku uvedeném v čl. 68 odst. 1 zajistí příslušný kontrolní orgán, aby u všech vybraných příjemců bylo ověřeno dodržování požadavků a norem, za které příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Aniž je dotčen první pododstavec, je-li minimální míry kontrol dosaženo na úrovni každého aktu nebo normy či souboru aktů nebo norem podle čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce, zkontrolují se vybraní příjemci, pokud jde o dodržování požadavků daného aktu nebo normy či daného souboru aktů nebo norem.
Jestliže je do vzorku uvedeného v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení vybrána skupina osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný kontrolní orgán zajistí, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování požadavků a norem, za které jsou odpovědní.
Obecně je každý příjemce, který byl vybrán ke kontrole na místě, kontrolován v době, kdy lze kontrolovat většinu požadavků a norem, pro které byl vybrán. Členské státy však zajistí, že je během roku dosaženo přiměřené míry kontroly u všech požadavků a norem.
2. Kontroly na místě zahrnují případně veškerou zemědělskou půdu zemědělského podniku. Skutečná kontrola v terénu jako součást kontroly na místě se však může omezit na vzorek, který tvoří alespoň jedna polovina zemědělských pozemků, kterých se týká požadavek nebo norma na hospodářství, za předpokladu, že tento vzorek zaručuje spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly požadavků a norem.
První pododstavec se nedotýká výpočtu a uplatnění správní sankce podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy. Pokud kontrola vzorku uvedená v prvním pododstavci odhalí nesoulad, vzorek skutečně kontrolovaných zemědělských pozemků se rozšíří.
Pokud tak kromě toho stanoví právní předpisy použitelné na akty nebo normy, může se skutečná kontrola souladu s požadavky a normami, jako součást kontrol na místě, omezit na reprezentativní vzorek objektů kontroly. Členské státy však zajistí, že kontroly jsou prováděny u všech požadavků a norem, jejichž dodržování lze ověřit v době návštěvy.
3. Kontroly uvedené v odstavci 1 se zpravidla provádějí v rámci jedné kontrolní návštěvy. Jsou zaměřeny na požadavky a normy, jejichž dodržování lze ověřit v době této návštěvy. Cílem těchto kontrol je zjistit jakékoli porušení těchto požadavků a norem a navíc označit případy, které je třeba podrobit dalším kontrolám.
4. Kontroly na místě na úrovni zemědělských podniků lze nahradit správními kontrolami za předpokladu, že příslušný členský stát zajistí, že správní kontroly jsou přinejmenším stejně účinné jako kontroly na místě.
5. Při provádění kontrol na místě mohou členské státy použít objektivní kontrolní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům a normám, pokud zajistí, aby účinnost kontroly dotčených požadavků a norem byla alespoň rovnocenná kontrolám na místě, které jsou prováděny bez použití ukazatelů.
Tyto ukazatele musí přímo souviset s požadavky nebo normami, které reprezentují, a pokrývat všechny aspekty, které se mají kontrolovat při ověřování těchto požadavků nebo norem.
6. Kontroly na místě týkající se vzorku podle čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení se provádějí ve stejném kalendářním roce, ve kterém byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, nebo pokud jde o žádosti o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 72
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle této hlavy bude vypracována kontrolní zpráva buď příslušným kontrolním orgánem, nebo na jeho odpovědnost.
Tato zpráva se dělí na tyto části:
a)
všeobecná část obsahující zejména tyto informace:
i)
totožnost příjemce vybraného pro kontrolu na místě;
ii)
přítomné osoby;
iii)
údaje o tom, zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
b)
část, v níž jsou jednotlivě popsány provedené kontroly jednotlivých aktů a norem a která obsahuje zejména tyto informace:
i)
požadavky a normy, na něž se zaměřuje kontrola na místě;
ii)
povaha a rozsah provedených kontrol;
iii)
zjištění;
iv)
akty a normy, jejichž porušení bylo zjištěno;
c)
hodnotící část, v níž se posuzuje závažnost porušení jednotlivého aktu a/nebo normy na základě kritérií „závažnosti“, „rozsahu“, „trvání“ a „opakování“ v souladu s čl. 99 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 s uvedením všech faktorů, které by mohly vést ke zmírnění nebo zpřísnění snížení, které se má použít.
Pokud ustanovení vztahující se k dotyčnému požadavku nebo normě připouštějí možnost dále se zjištěným nesouladem nezabývat, nebo v případech, ve kterých je poskytována podpora podle čl. 17 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1305/2013, musí na to být ve zprávě příslušným způsobem upozorněno.
2. Odstavec 1 se použije bez ohledu na to, zda daný příjemce byl vybrán pro kontrolu na místě v souladu s článkem 69, zkontrolován na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy podle čl. 68 odst. 2 nebo v důsledku následného sledování nesouladu, na které byl příslušný kontrolní orgán upozorněn jakýmkoli jiným způsobem.
3. Příjemci musí být informováni o jakémkoli zjištěném nesouladu ve lhůtě tří měsíců po dni kontroly na místě.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013, bude příjemce informován ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce o tom, že je nutné přijmout nápravné opatření podle čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 97 odst. 3 nařízení 1306/2013, bude daný příjemce informován nejpozději do jednoho měsíce po rozhodnutí o neuplatnění správní sankce uvedené ve zmíněném článku, že je nutné přijmout nápravné opatření.
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení v právních předpisech z oblasti příslušných požadavků a norem, kontrolní zpráva se dokončí ve lhůtě jednoho měsíce po provedení kontroly na místě. Toto období však lze v řádně odůvodněných případech prodloužit na tři měsíce, zejména pokud to vyžaduje chemická nebo fyzikální analýza.
Pokud příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, zašle se nebo se zpřístupní kontrolní zpráva a příslušné doklady, jsou-li vyžadovány, platební agentuře nebo orgánu odpovědnému za koordinaci ve lhůtě jednoho měsíce po jejím dokončení.
Pokud však zpráva neobsahuje žádná zjištění, může členský stát rozhodnout tuto zprávu nezasílat, pokud je měsíc po jejím dokončení k dispozici přímo platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
KAPITOLA III
Výpočet a uplatňování správních sankcí
Článek 73
Obecné zásady
1. V případě, že je za správu různých režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č.1307/2013, opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článcích 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a plateb týkajících se režimů podpory v odvětví vína uvedených v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 odpovědná více než jedna platební agentura, zajistí členské státy, aby všechny platební agentury zapojené do těchto plateb byly informovány o zjištěném nesouladu a případně o veškerých odpovídajících správních sankcích. To zahrnuje případy, kdy nedodržení kritérií způsobilosti rovněž představuje porušení pravidel podmíněnosti a naopak. Členské státy případně zajistí, aby se použila jediná sazba snížení.
2. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení různých aktů nebo norem ze stejné oblasti podmíněnosti, tyto případy se pro účel stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 a článku 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 považují za jediné porušení.
3. Porušení normy, které představuje rovněž nedodržení požadavku, se považuje za jediné porušení. Pro účely výpočtu snížení se porušení považuje za část oblasti požadavku.
4. Správní sankce se uplatní na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci:
a)
na základě žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, které příjemce podal nebo podá během roku, kdy došlo ke zjištění, a/nebo
b)
ve vztahu k žádostem o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Pokud jde o písmeno b) prvního pododstavce, příslušná částka se pro účely restrukturalizace a přeměny vydělí třemi.
5. Ve vztahu ke skupině osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 se procento snížení vypočte v souladu s kapitolou III této hlavy a hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014. V takovém případě mohou členské státy v souladu se zásadou proporcionality použít toto procento snížení na část dotace přidělené členovi skupiny, který nedodržuje požadavky.
Článek 74
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě nedbalosti
1. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení v rámci různých oblastí podmíněnosti z nedbalosti, použije se postup pro stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 zvlášť na každý případ porušení.
Výsledné procentní podíly snížení se sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 5 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4 tohoto nařízení.
2. V případě zjištění opakovaného porušení spolu s dalším porušením nebo dalším opakovaným porušením se výsledné procentní podíly snížení sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 15 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4.
Článek 75
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě úmyslného nesouladu
V případech úmyslného nesouladu mimořádného rozsahu, závažného nebo trvalého charakteru se příjemce kromě sankce uložené a vypočtené v souladu s článkem 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 vyloučí ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 pro následující kalendářní rok.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 76
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají let podání žádosti nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. července 2014.