DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1071/2013
af 24. september 2013
om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (omarbejdning)
(ECB/2013/33)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2531/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver (2), særlig artikel 6, stk. 4,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 af 19. december 2008 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2008/32) (3) er blevet ændret væsentligt. Da der skal foretages yderligere ændringer, navnlig i lyset af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (4), bør den omarbejdes af hensyn til klarhed.
(2)
Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) kræver til opfyldelse af sine opgaver, at MFI-sektoren udarbejder konsoliderede balancer. Hovedformålet med disse informationer er at forsyne Den Europæiske Centralbank (ECB) med et omfattende statistisk billede af den monetære udvikling i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »medlemsstater i euroområdet«), og der betragtes som et samlet økonomisk område. Disse statistikker omfatter de aggregerede finansielle aktiver og passiver med hensyn til beholdninger og transaktioner med udgangspunkt i en fuldstændig og homogen pengesektor og rapporteringspopulation og udarbejdes regelmæssigt. Det er desuden nødvendigt med tilstrækkeligt detaljerede statistiske data for at sikre den fortsatte analytiske værdi af euroområdets monetære aggregater og modparter.
(3)
I overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og i henhold til betingelserne i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) skal ECB vedtage forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at udføre ESCB's opgaver som defineret i ESCB-statutten og i visse tilfælde fastsat i Rådets bestemmelser i henhold til traktatens artikel 129, stk. 4.
(4)
ECB skal ifølge ESCB-statuttens artikel 5.1 med støtte fra de nationale centralbanker indsamle den statistiske information, som er nødvendig for at udføre ESCB's opgaver, enten fra de kompetente nationale myndigheder eller direkte fra de økonomiske enheder. ESCB-statuttens artikel 5.2 foreskriver, at de nationale centralbanker i videst muligt omfang udfører de opgaver, der er beskrevet i artikel 5.1.
(5)
I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal ECB specificere den faktiske rapporteringspopulation inden for referencerapporteringspopulationen og kan helt eller delvist fritage nærmere angivne klasser af rapporteringsenheder fra dens statistiske rapporteringskrav. Ifølge artikel 6, stk. 4, kan ECB vedtage forordninger med nærmere angivelse af betingelserne for udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen indsamling af statistisk information.
(6)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal medlemsstaterne organisere sig inden for statistikområdet og samarbejde med ESCB i fuldt omfang med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i medfør af ESCB-statuttens artikel 5.
(7)
Det kan være hensigtsmæssigt for de nationale centralbanker at indsamle de statistiske oplysninger fra den faktiske rapporteringspopulation, der er nødvendige for at opfylde ECB's statistiske krav, inden for rammerne af en bredere statistisk indberetning, som de nationale centralbanker afstikker under eget ansvar i overensstemmelse med EU-retten, national ret eller etableret praksis, og som også tjener andre statistiske formål, så længe opfyldelsen af ECB's statistiske krav ikke bringes i fare. Dette vil også kunne begrænse rapporteringsbyrden. Af hensyn til gennemsigtigheden er det i disse tilfælde passende at underrette rapporteringsenhederne om, at der er indsamlet data, som tjener andre statistiske formål. I særlige tilfælde kan ECB til opfyldelse af sine krav basere sig på statistiske oplysninger, der er indsamlet med disse andre formål for øje.
(8)
Disse statistiske krav har den største detaljeringsgrad for modparter, der indgår i den pengeholdende sektor. Der kræves detaljerede data om: a) indskud opdelt efter delsektor og løbetid og desuden klassificeret efter valuta med henblik på en nærmere analyse af udviklingen af komponenter denomineret i udenlandsk valuta, der indgår i pengemængdemålet M3, og på undersøgelsen af graden af substituerbarhed mellem M3's komponenter denomineret i udenlandsk valuta og komponenterne denomineret i euro; b) udlån opdelt efter delsektor, løbetid, formål, rentetilpasning og valuta, da disse oplysninger betragtes som væsentlig for den monetære analyse; c) positioner over for andre MFI'er i det omfang, det er nødvendigt for at udligne beholdninger mellem MFI'erne indbyrdes eller for beregning af reservekravsgrundlaget; d) positioner over for residenter uden for euroområdet (resten af verden) med hensyn til »tidsindskud med en løbetid på over to år«, »indskud med opsigelsesvarsel på over to år« samt »genkøbsforretninger« med det formål at beregne reservekravsgrundlaget underlagt den positive reservekravskoefficient; e) positioner over for resten af verden for samlede indskud med det formål at lave en opstilling over eksterne modparter; f) indskud og udlån over for resten af verden opdelt på oprindelige løbetider på under og over ét år af hensyn til betalingsbalance og finansielle statuskonti.
(9)
Med henblik på indsamling af statistisk information om MFI'ers værdipapirporteføljer i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1011/2012 af 17. oktober 2012 om statistik over beholdninger af værdipapirer (ECB/2012/24) (5) indberetter de nationale centralbanker data, værdipapir-for-værdipapir, på kvartalsbasis. De nationale centralbanker kan kombinere rapporteringskravene i denne forordning med kravene i forordning (EU) nr. 1011/2012 (ECB/2012/24), hvis dette mindsker kreditinstitutternes rapporteringsbyrde. De nationale centralbanker kan tillade, at pengemarkedsforeninger (MMF'er) 1073indberetter oplysninger i overensstemmelse med Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. /2013 af 18. oktober 2013 om statistik vedrørende investeringsforeningers aktiver og passiver (ECB/2013/38) (6), for at lette byrden for fondsforvaltere.
(10)
ECB beregner finansielle transaktioner som forskellen mellem positioner af beholdninger på indberetningsdatoerne ultimo måneden, hvor virkningen af ændringer, som opstår som følge af andre ikke-transaktionsmæssige påvirkninger, er fjernet. Kravene til rapporteringsenhederne omfatter ikke valutakursændringer, som beregnes af ECB, eller af de nationale centralbanker efter høring af ECB, ud fra beholdningsdata, valuta-for-valuta, der tilvejebringes af rapporteringsenhederne, eller omklassifikationer, som de nationale centralbanker selv indsamler ved hjælp af diverse informationskilder, som de allerede råder over.
(11)
I henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2531/98 kan ECB vedtage forordninger eller beslutninger om fritagelse af institutioner for reservekrav, om specifikation af grundlaget for at udelade eller fratrække passiver, som en institution skylder en anden institution, fra reservekravsgrundlaget og om opstilling af forskellige reservekravskoefficienter for særlige passivkategorier. Artikel 6 i forordning (EF) nr. 2531/98 giver ECB hjemmel til fra institutionerne at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for anvendelse af reservekravet, samt til at verificere nøjagtigheden og kvaliteten af de oplysninger, som institutionerne fremsender, for at eftervise opfyldelsen af reservekravet. Med henblik på at nedbringe den samlede rapporteringsbyrde er det ønskværdigt, at de statistiske oplysninger vedrørende den månedlige balance anvendes til regelmæssig beregning af reservekravsgrundlaget i kreditinstitutterne, der er underlagt ECB's reservekravssystem, i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 1745/2003 af 12. september 2003 om anvendelse af mindstereserver (ECB/2003/9) (7).
(12)
Det er nødvendigt at fastsætte særlige procedurer for fusioner og spaltninger, der involverer kreditinstitutter, for at præcisere disse institutioners forpligtelser med hensyn til reservekrav.
(13)
ECB har behov for information om MFI'ernes aktivitet vedrørende securitisation for at kunne fortolke udviklingen i kredit og långivning i euroområdet. Sådan information supplerer desuden data, der indberettes i henhold til Den Europæiske Centralbanks 1075forordning (EU) nr. /2013 af 18. oktober 2013 om statistik over aktiver og passiver hos financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner (ECB/2013/40) (8).
(14)
Selv om forordninger udstedt af ECB i henhold til statuttens artikel 34.1 ikke medfører rettigheder eller forpligtelser for medlemsstater, der ikke har euroen som valuta (herefter »medlemsstater uden for euroområdet«), finder ESCB-statuttens artikel 5 anvendelse på medlemsstater både i og uden for euroområdet. Betragtning 17 i forordning (EF) nr. 2533/98 henviser til det faktum, at ESCB-statuttens artikel 5, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, indebærer en forpligtelse til, at medlemsstater uden for euroområdet på nationalt plan udformer og gennemfører alle de foranstaltninger, som de finder passende for at gennemføre indsamlingen af de statistiske oplysninger, der er nødvendige for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, og de rettidige forberedelser på statistikområdet, for at de kan blive medlemsstater i euroområdet.
(15)
Standarderne for beskyttelse og anvendelse af fortrolig statistisk information, som fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2533/98, bør finde anvendelse.
(16)
I medfør af artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i ECB's forordninger eller afgørelser, sanktioner -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »monetær finansiel institution« (MFI): en resident enhed, der tilhører en af følgende sektorer:
a)
pengeinstitutter:
i)
kreditinstitutter, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber (9), og
ii)
pengeinstitutter, undtagen kreditinstitutter, som udgør
-
andre finansielle institutter, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling og hvis aktiviteter består i at modtage indskud og/eller indlånslignende indskud fra institutionelle enheder, ikke kun fra MFI'er (klassifikationen af disse institutioner som MFI'er bestemmes af graden af substituerbarhed mellem de instrumenter, de udsteder, og indskud placeret i kreditinstitutter), og som for egen regning i det mindste i økonomisk henseende yder lån og/eller foretager investeringer i værdipapirer, eller
-
elektroniske pengeinstitutter, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling i form af udstedelse af elektroniske penge, eller
b)
pengemarkedsforeninger (MMF'er) i henhold til artikel 2
b) »rapporteringsenhed« og »resident«: samme betydning som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98
c) »relevant national centralbank«: den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor MFI’en er resident
d) »financial vehicle corporation«(FVC): samme betydning som defineret i artikel 10751 i forordning (EU) nr. /2013 (ECB/2013/40)
e) »securitisation«: en transaktion som enten er a) en traditionel securitisation, som defineret i artikel 4 i forordning (EU) nr. 575/2013, og/eller b) en securitisation som defineret i artikel 1 i forordning (EU) nr. /2013 1075(ECB/2013/40), der indebærer en afhændelse til en FVC af de securitiserede lån
f) »elektroniske pengeinstitutter« og »elektroniske penge«: samme betydning som defineret i artikel 2, nr. 1) og 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF (10)
g) »nedskrivning«: den direkte reduktion af hovedstolen på et udlån på balancen på grund af dets misligholdelse
h) »afskrivning«: den direkte afskrivning af hovedstolen på et udlån, der medfører, at det fjernes fra balancen
i) »låneservicerer«: en MFI som servicerer de underliggende lån for en securitisation, eller lån, der på anden vis er blevet overdraget, for så vidt angår opkrævning af hovedstol og renter fra skyldnerne
j) »afhændelse af lån«: rapporteringsenhedens økonomiske overdragelse af et lån eller en gruppe lån til en erhverver, enten ved hjælp af overdragelse af ejendomsret eller ved undertransport
k) »erhvervelse af lån«: overdragelse fra en ovedrager af et lån eller en gruppe lån til en rapporteringsenhed, enten ved hjælp af overdragelse af ejendomsret eller ved undertransport
l) »koncern-interne positioner«: positioner mellem pengeinstitutter i euroområdet, som tilhører samme koncern, der består af et moderselskab og alle dets direkte eller indirekte kontrollerede medlemmer, der er residente i euroområdet
m) »haleinstitut«: et lille MFI, som har fået en undtagelse i henhold til artikel 9, stk. 1
n) »ophør af indregning«: fjernelse af et udlån eller en del heraf fra den beholdning, som er indberettet i overensstemmelse med bilag I, del 2 og 3, herunder fjernelse af lånet som følge af anvendelse af en undtagelse som angivet i artikel 9, stk. 4.
Artikel 2
Identifikation af pengemarkedsforeninger
Kollektive investeringsinstitutter, som opfylder samtlige følgende kriterier, behandles som en pengemarkedsforening, såfremt de:
a)
har som investeringsformål at bevare en forenings kapital og give et afkast, der svarer til renten på pengemarkedsinstrumenter
b)
investerer i pengemarkedsinstrumenter, der opfylder kriteriet for pengemarkedsinstrumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (UCITS) (11), eller indskud i kreditinstitutter eller, alternativt, sikrer, at likviditeten og værdiansættelsen af den portefølje, hvori de investerer, vurderes på et tilsvarende grundlag
c)
sikrer, at de pengemarkedsinstrumenter, hvori de investerer, er af høj kvalitet, som fastsat af administrationsselskabet. Kvaliteten af pengemarkedsinstrumenter fastsættes bl.a. på grundlag af følgende faktorer:
i)
pengemarkedsinstrumentets kreditkvalitet
ii)
arten af den aktivklasse, som pengemarkedsinstrumentet repræsenterer
iii)
for strukturerede finansielle instrumenter, den operationelle risiko og modpartsrisikoen, som er forbundet med den strukturerede finansielle transaktion
iv)
likviditetsprofilen
d)
sikrer, at deres portefølje har en vægtet gennemsnitlig løbetid (weighted average maturity, WAM) på ikke mere end seks måneder og en vægtet gennemsnitlig levetid (weighted average life, WAL) på ikke mere end 12 måneder (i overensstemmelse med bilag I, del 1, afsnit 2)
e)
dagligt offentliggør nettoaktivværdien (NAV) og beregner prisen på deres andele samt den daglige udstedelse og indfrielse af andele
f)
begrænser deres investeringer i værdipapirer til at omfatte værdipapirer med en resterende løbetid i forhold til den på værdipapiret fastsatte dato for indfrielse på to år eller mindre, forudsat at det resterende tidsforløb indtil den næste rentetilpasningsdato er 397 dage eller mindre, hvor variabelt forrentede værdipapirer skal tilpasses til en pengemarkedsrente eller et pengemarkedsindeks
g)
begrænser deres investeringer i andre kollektive investeringsinstitutter til dem, som er omfattet af definitionen af pengemarkedsforeninger
h)
hverken direkte eller indirekte er eksponeret over for aktier eller råvarer, herunder via derivater, og som kun anvender derivater i overensstemmelse med foreningens pengemarkedsinvesteringsstrategi. Derivater, som medfører en eksponering over for udenlandsk valuta, må kun anvendes til afdækningsformål. Investering i værdipapirer i andre end basisvaluta er tilladt, såfremt valutaeksponeringen er afdækket fuldt ud
i)
har en konstant eller variabel nettoaktivværdi (NAV).
Artikel 3
Faktisk rapporteringspopulation
1. Den faktiske rapporteringspopulation omfatter de MFI'er, som har hjemsted i en medlemsstat i euroområdet (i overensstemmelse med bilag II, del 1).
2. MFI'er i den faktiske rapporteringspopulation er underlagt alle statistiske rapporteringskrav, medmindre en undtagelse i henhold til artikel 9 finder anvendelse.
3. Enheder, der opfylder MFI-definitionen, er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, selv om de ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 575/2013.
4. Med henblik på indsamling af statistiske oplysninger om residens for indehavere af aktier/andele i pengemarkedsforeninger som angivet i bilag I, del 2, afsnit 5.7, består den faktiske rapporteringspopulation desuden af andre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser (»OFI'er«), med forbehold af eventuelle undtagelser i henhold til artikel 9, stk. 2, litra c). Med henblik på denne forordning kan de nationale centralbanker oprette og vedligeholde en liste over andre finansielle formidlere, der udgør en del af den faktiske rapporteringspopulation, i overensstemmelse med principperne i bilag I, del 2, afsnit 5.7.
Artikel 4
Liste over MFI'er til statistiske formål
1. Direktionen opretter og vedligeholder en liste over MFI'er i statistisk øjemed, under hensyntagen til kravene til hyppighed og tidsfrister, som følger af brugen heraf i forbindelse med ECB's reservekravssystem. Listen over MFI'er til statistiske formål skal omfatte en angivelse af, hvorvidt de er underlagt ECB's reservekravssystem. Listen over MFI'er skal være ajourført, korrekt, så konsekvent som muligt og tilstrækkelig stabil til statistiske formål.
2. De nationale centralbanker og ECB skal gøre listen over MFI'er til statistiske formål og ajourføringerne heraf tilgængelige for rapporteringsenhederne på en passende måde, herunder ad elektronisk vej, via internettet eller, på anmodning fra rapporteringsenhederne, i papirbaseret form.
3. Listen over MFI'er til statistiske formål skal kun være til orientering. I tilfælde af at den senest tilgængelige version af listen er fejlbehæftet, pålægger ECB dog ikke en enhed sanktioner, hvis den ikke har opfyldt sine statistiske rapporteringskrav korrekt, men handlede i god tro på grundlag af den fejlbehæftede liste.
Artikel 5
Statistiske rapporteringskrav
1. Den faktiske rapporteringspopulation indberetter til den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor MFI'en er resident: a) månedlige beholdninger vedrørende balancen ultimo måneden og b) månedlige aggregerede tal for justeringer for værdiændringer. De aggregerede tal for justeringer for værdiændringer indberettes med hensyn til af- og nedskrivning af udlån svarende til udlånene, idet værdiændringer af værdipapirer er omfattet. Yderligere detaljer om visse balanceførte poster indberettes kvartalsvist eller årligt. De nationale centralbanker kan indsamle kvartalsdataene på månedsbasis, hvis dette fremmer dataudarbejdelsesprocessen. De krævede statistiske oplysninger er nærmere angivet i bilag I.
2. De nationale centralbanker kan indsamle den fornødne statistiske information om værdipapirer, der er udstedt og indehaves af MFI'er, værdipapir-for-værdipapir, for så vidt de i stk. 1 nævnte data kan udledes i overensstemmelse med mindstestandarderne i bilag IV.
3. MFI'erne indberetter i overensstemmelse med mindstekravene i bilag I, del 4, tabel 1A, månedlige justeringer for værdiændringer vedrørende hele det datasæt, som ECB kræver. De nationale centralbanker kan indsamle supplerende data, som ikke er omfattet af mindstekravene. Disse supplerende data kan angå opdelingerne, der er markeret i tabel 1A bortset fra »mindstekravene«.
4. ECB kan forlange uddybende information om justeringerne i posten »omklassifikationer og andre reguleringer«, som indsamles af de nationale centralbanker.
5. De rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i denne forordning, kan ECB pålægge sanktioner i henhold til afgørelse ECB/2010/10 af 19. august 2010 om manglende overholdelse af statistiske indberetningskrav (12).
Artikel 6
Supplerende statistiske rapporteringskrav vedrørende securitisationer af lån og andre overdragelser af lån
MFI'er indberetter følgende oplysninger:
a)
nettostrømme vedrørende securitisationer af lån og andre overdragelser af lån, som er foretaget i indberetningsperioden, i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 2
b)
udestående beløb ultimo perioden og finansielle transaktioner, undtagen afhændelse og erhvervelse af lån i løbet af den relevante periode, hvad angår securitiserede lån og lån, som ikke er indregnede, for hvilke MFI'en handler som låneservicerer i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 3. De nationale centralbanker kan udvide disse rapporteringskrav til at omfatte alle lån, som er ophørt med at blive indregnet, som serviceres af MFI'er, og som er blevet securitiserede eller på anden vis er blevet overdraget
c)
udestående beløb ultimo kvartalet vedrørende alle udlån, for hvilke MFI'en handler som låneservicerer i en securitisation, i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 4
d)
ved anvendelse af International Accounting Standard 39 (IAS 39), International Financial Reporting Standard 9 (IFRS 9) eller tilsvarende nationale regnskabsregler de udestående beløb ultimo perioden vedrørende udlån, der er afhændet ved hjælp af securitisation, og der ikke er ophørt med at være indregnet, i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 5.
Artikel 7
Tidsfrister
1. De nationale centralbanker bestemmer hvornår og med hvilken hyppighed, de senest skal modtage data fra rapporteringsenhederne for at overholde den nedenfor angivne tidsfrist, under hensyntagen til kravet til tidsfrister vedrørende ECB's reservekravssystem, hvis relevant, og giver rapporteringsenhederne meddelelse herom.
2. De nationale centralbanker fremsender månedlige statistikker til ECB inden forretningstids ophør den 15. arbejdsdag efter udgangen af den måned, de vedrører.
3. De nationale centralbanker fremsender kvartalsstatistikker til ECB inden forretningstids ophør den 28. arbejdsdag efter udgangen af det kvartal, de vedrører.
Artikel 8
Regnskabsregler til brug for statistisk indberetning
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, følger MFI'erne med henblik på indberetning efter denne forordning de regnskabsregler, som er fastsat i den nationale lovgivning, der gennemfører Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (13) samt alle andre gældende internationale standarder.
2. Indskud og udlån indberettes som det udestående nominelle beløb ultimo måneden. Nedskrivninger og afskrivninger som defineret i den gældende regnskabspraksis er ikke indeholdt i dette beløb. Indskud og udlån skal ikke opgøres netto i forhold til andre aktiver og passiver.
3. Uanset gældende bogføringspraksis og nettingpraksis i medlemsstaterne i euroområdet skal alle finansielle aktiver og passiver indberettes på bruttobasis til statistiske formål.
4. De nationale centralbanker kan tillade indberetning af udlån, på hvilke der er foretaget hensættelser, uden hensættelser, og indberetning af erhvervede udlån til den pris, der er betalt ved erhvervelsen, på den betingelse at denne rapporteringspraksis anvendes af alle residente rapporteringsenheder.
Artikel 9
Undtagelser
1. Små MFI'er kan undtages, som følger:
a)
De nationale centralbanker kan indrømme små MFI'er undtagelse, såfremt deres samlede bidrag til den nationale MFI-balance, for så vidt angår beholdninger ikke overstiger 5 %.
b)
For kreditinstitutter skal de under litra a) nævnte undtagelser føre til, at de kreditinstitutter, som er omfattet af undtagelserne, får en lettelse af rapporteringskravene, uden at dette berører kravene om beregning af reservekravene, som angivet i bilag III.
c)
Med hensyn til små MFI'er, som er omfattet af den under litra a) nævnte undtagelse, indsamler de nationale centralbanker fortsat som minimum data, der vedrører den samlede balance mindst årligt, således at størrelsen af det samlede bidrag til den nationale MFI-balance fra de indberettende hale-institutter kan overvåges.
d)
Uden at det berører litra a) kan de nationale centralbanker indrømme undtagelser til kreditinstitutter, som ikke falder ind under den ordning, der er angivet under litra a) og litra b), med den virkning, at deres rapporteringskrav nedsættes svarende til dem, der er fastsat i bilag I, del 6, såfremt deres samlede andel af den nationale MFI-balance med hensyn til beholdninger hverken overstiger 10 % af den nationale MFI-balance eller 1 % af MFI-balancen i euroområdet.
e)
De nationale centralbanker undersøger i god tid, at betingelserne som angivet under litra a) og litra d) er overholdt, således at undtagelse om nødvendigt kan indrømmes eller annulleres med virkning fra starten af hvert år.
f)
Små MFI'er kan vælge ikke at benytte sig af undtagelserne og i stedet opfylde rapporteringskravene fuldt ud.
2. Pengemarkedsforeninger kan undtages af de nationale centralbanker, som følger:
a)
De nationale centralbanker kan undtage pengemarkedsforeninger for de i artikel 5, stk. 1, angivne statistiske rapporteringskrav, såfremt pengemarkedsforeningerne i stedet indberetter balancedata i overensstemmelse med artikel 5 i forordning 1073(EU) nr. /2013 (ECB/2013/38), på følgende betingelser:
i)
pengemarkedsforeninger indberetter disse data månedligt i overensstemmelse med den »kombinerede metode« som angivet i bilag I i forordning (EU) 1073nr. /2013 (ECB/2013/38) og i overensstemmelse med de i dennes artikel 9 angivne tidsfrister
ii)
pengemarkedsforeninger indberetter beholdninger ultimo måneden af aktier/andele i pengemarkedsforeninger i overensstemmelse med de i artikel 7, stk. 2, angivne tidsfrister.
b)
De nationale centralbanker kan også undtage pengemarkedsforeningerne fra følgende statistiske rapporteringskrav:
i)
tilvejebringelse af de samlede positioner for: 1) indskud fra og udlån til centralbanker og pengeinstitutter, 2) indskud fra og udlån til alle modpartssektorer, undtagen sektoren for ikke-finansielle selskaber, opdelt efter oprindelig løbetid, og 3) grænseoverskridende indskud og udlån internt i euroområdet opdelt efter land og sektor
ii)
tilvejebringelse af de samlede påløbne renter for udlån og indskud
iii)
særskilt tilvejebringelse af positioner for aktiver og passiver over for sektorerne for forsikringsselskaber og pensionskasser
iv)
tilvejebringelse af informationer om koncern-interne positioner, udlån og indskud
c)
De nationale centralbanker kan indrømme undtagelser fra de statistiske rapporteringskrav, for så vidt angår hjemstedet for indehavere af aktier/andele af pengemarkedsforeninger:
i)
såfremt aktier/andele i pengemarkedsforeninger udstedes for første gang, eller såfremt markedsudviklingen nødvendiggør et andet indberetningsalternativ eller en anden kombination af alternativer, som defineret i bilag I, del 2, afsnit 5.7, litra b), kan de nationale centralbanker indrømme undtagelse i et år fra de statistiske rapporteringskrav i bilag I, del 2, afsnit 5.7, eller
ii)
såfremt den krævede statistiske information vedrørende hjemsted for indehavere af aktier/andele i pengemarkedsforeninger er indhentet fra andre tilgængelige kilder i overensstemmelse med bilag I, del 2, afsnit 5.7. De nationale centralbanker undersøger i god tid, at denne betingelse er opfyldt, således at undtagelse om nødvendigt kan indrømmes eller annulleres med virkning fra et års begyndelse efter aftale med ECB.
3. Der kan indrømmes undtagelse vedrørende indberetning af justeringer for værdiændringer for MFI'er, som følger:
a)
Med forbehold af stk. 1 kan de nationale centralbanker undtage pengemarkedsforeninger fra indberetning af justeringer for værdiændringer ved at fritage pengemarkedsforeningerne fra ethvert krav om indberetning af justeringer for værdiændringer.
b)
De nationale centralbanker kan undtage fra kravet vedrørende indberetningshyppighed og -frister, hvad angår værdiændringer af værdipapirer, og kræve kvartalsvis indberetning med de samme frister som for kvartalsvis indberettede beholdningsdata under følgende betingelser:
i)
rapporteringsenheder, der anvender forskellige værdiansættelsesmetoder, forsyner de nationale centralbanker med relevante oplysninger om værdiansættelsespraksis, herunder kvantitative angivelser af procentdelene af deres beholdninger af disse instrumenter
ii)
såfremt der er foretaget en væsentlig værdiændring, kan de nationale centralbanker anmode rapporteringsenhederne om at tilvejebringe yderligere oplysninger om den måned, hvor denne udvikling har fundet sted.
c)
De nationale centralbanker kan indrømme undtagelse fra indberetning af værdiændringer af værdipapirer, herunder fuldstændig undtagelse fra indberetning for kreditinstitutter, som månedsvis indberetter værdipapirbeholdninger, værdipapir-for-værdipapir, under følgende betingelser:
i)
den indberettede information omfatter for alle værdipapirer den værdi, hvortil de er bogført på balancen
ii)
med hensyn til værdipapirer uden offentligt tilgængelige identifikationskoder omfatter den indberettede information oplysning om instrumentkategori, løbetid og udsteder, som i det mindste er tilstrækkelig for udarbejdelse af de opdelinger, der er angivet som »mindstekrav« i bilag I, del 5.
4. Der kan gives undtagelse til MFI'erne for statistisk indberetning af lån, som er afhændet ved hjælp af securitisation.
MFI'er, der anvender International Accounting Standard 39 (IAS 39), International Financial Reporting Standard 9 (IFRS 9) eller tilsvarende nationale regnskabsregler, kan af deres nationale centralbank få tilladelse til at holde lån ude fra beholdninger som krævet i bilag I, del 2 og 3, hvor disse lån er afhændet ved hjælp af securitisation i henhold til national praksis, såfremt denne praksis finder anvendelse på alle residente MFI'er.
5. Der kan indrømmes undtagelse til MFI'er for visse kvartalsvise beholdninger, som er relateret til medlemsstater uden for euroområdet.
Såfremt tal, der er indsamlet på et højere aggregeringsniveau, viser, at positioner i forhold til residente modparter i medlemsstater uden for euroområdet eller positioner i forhold til valutaen i en medlemsstat uden for euroområdet ikke er signifikante, kan en national centralbank beslutte ikke at kræve indberetning i forhold til denne medlemsstat. Den nationale centralbank skal underrette sine rapporteringsenheder om en sådan beslutning.
Artikel 10
Mindstestandarder og nationale indberetningssystemer
1. Rapporteringsenhederne skal overholde de statistiske rapporteringskrav, som de er underlagt, i overensstemmelse med mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastsat i bilag IV.
2. De nationale centralbanker definerer og indfører de indberetningssystemer, som den faktiske rapporteringspopulation skal anvende i overensstemmelse med nationale krav. De nationale centralbanker sikrer, at indberetningssystemerne tilvejebringer de krævede statistiske informationer og giver mulighed for nøje at kontrollere opfyldelsen af de mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag IV.
Artikel 11
Fusioner, spaltninger og reorganiseringer
I tilfælde af en fusion, spaltning eller anden reorganisering, som kan påvirke opfyldelsen af en rapporteringsenheds statistiske forpligtelser, skal den faktiske rapporteringsenhed, så snart planen om at gennemføre den pågældende ændring er offentliggjort, og inden for en rimelig frist inden den får virkning, underrette den pågældende nationale centralbank om de procedurer, der er planlagt til at opfylde de i denne forordning fastsatte statistiske rapporteringskrav.
Artikel 12
Anvendelse af de indberettede statistiske oplysninger med henblik på mindstereserver
1. De statistiske oplysninger, som et kreditinstitut indberetter i henhold til denne forordning, anvendes af kreditinstituttet til beregning af sit reservekravsgrundlag i henhold til forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9). Kreditinstituttet skal navnlig anvende disse oplysninger til at verificere overholdelsen af sit reservekrav i reservekravsperioden.
2. Dataene for haleinstitutternes reservekravsgrundlag for tre reservekravsperioder baseres på data fra ultimo kvartalet indsamlet af de nationale centralbanker inden for 28 arbejdsdage efter udgangen af det kvartal, som de vedrører.
3. I tilfælde af modstrid går de særlige regler om anvendelse af ECB's reservekravssystem i bilag III forud for alle bestemmelser i forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9).
4. For at lette ECB's og kreditinstitutternes likviditetsstyring skal reservekravene bekræftes senest den første dag i reservekravsperioden. Der kan dog under særlige omstændigheder opstå behov for, at kreditinstitutter indberetter revisioner af reservekravsgrundlaget eller af reservekrav, der er blevet bekræftet. Procedurerne for bekræftelse eller anerkendelse af reservekrav berører dog ikke rapporteringsenhedernes forpligtelse til altid at indberette korrekte statistiske oplysninger og til så hurtigt som muligt at revidere ukorrekte statistiske oplysninger, som de allerede har indberettet.
Artikel 13
Verifikation og tvungen indsamling
Den nationale centralbank udøver retten til at verificere eller foretage tvungen indsamling af de informationer, som rapporteringsenhederne skal tilvejebringe i henhold til denne forordning, uden at det berører ECB's ret til selv at udøve denne ret. De nationale centralbanker udøver især denne ret, når en institution i den faktiske rapporteringspopulation ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastlagt i bilag IV.
Artikel 14
Første indberetning
1. Den første indberetning i henhold til denne forordning skal begynde med data for december 2014.
2. Den første indberetning i henhold til denne forordning vedrørende felter, som svarer til medlemsstater i euroområdet, i bilag I, del 3, tabel 3, påbegyndes med de første kvartalsvise data efter datoen for deres indførelse af euro.
3. Den første indberetning i henhold til denne forordning vedrørende felter, som svarer til medlemsstater uden for euroområdet, i bilag I, del 3, tabel 3 og 4, påbegyndes med de første kvartalsdata efter datoen for deres tiltrædelse af Unionen. Hvis den pågældende nationale centralbank beslutter ikke at kræve, at den første indberetning af insignifikante data indledes med de første kvartalsdata efter datoen for vedkommende medlemsstats eller medlemsstaters tiltræden af Unionen, påbegyndes indberetningen 12 måneder efter, at den nationale centralbank har informeret rapporteringsenhederne om kravet om indberetning.
Artikel 15
Ophævelse
1. Forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) ophæves med virkning fra den 1. januar 2015.
2. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til denne forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 16
Afsluttende bestemmelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Den er gældende fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 24. september 2013.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1071/2013
ze dne 24. září 2013
o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (přepracované znění)
(ECB/2013/33)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. listopadu 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (3) bylo podstatným způsobem změněno. Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, zejména s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (4), mělo by být v zájmu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje ke splnění svých úkolů sestavení konsolidované rozvahy sektoru měnových finančních institucí. Hlavním účelem těchto informací je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) ucelený statistický obraz měnového vývoje v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Tyto statistiky, které jsou založeny na úplném a stejnorodém sektoru měnových finančních institucí a souboru zpravodajských jednotek, obsahují údaje o agregovaných finančních aktivech a pasivech vyjádřených z hlediska stavů a transakcí a jsou pravidelně sestavovány. Dostatečně podrobné statistické údaje jsou rovněž nezbytné s cílem zajistit, aby měnové agregáty a protipoložky za eurozónu byly i nadále užitečné z analytického hlediska.
(3)
ECB je povinna v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy.
(4)
Článek 5.1 statutu ESCB vyžaduje, aby ECB pro zajištění úkolů ESCB shromažďovala ve spolupráci s národními centrálními bankami nezbytné statistické informace buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů. Článek 5.2 statutu ESCB stanoví, že úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
(5)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci jejich referenčního souboru, a opravňuje ji, aby některé třídy zpravodajských jednotek plně nebo částečně zprostila statistické zpravodajské povinnosti. Čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(6)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby si členské státy samy řídily organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovaly s ESCB s cílem zajistit plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(7)
Může být vhodné, aby národní centrální banky shromažďovaly od skutečného souboru zpravodajských jednotek statistické informace nutné ke splnění statistických požadavků ECB jako součást širšího zpravodajského systému, který jednotlivé národní centrální banky vytvářejí v rámci vlastních pravomocí v souladu s právními přepisy Unie, vnitrostátními právními předpisy nebo se zavedenou praxí, a který slouží též jiným statistickým účelům, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. Takový postup může rovněž snížit zpravodajskou zátěž. Pro zvýšení transparentnosti je v těchto případech vhodné informovat zpravodajské jednotky o tom, že se údaje shromažďují pro jiné statistické účely. V určitých případech může ECB využít statistické informace, které byly shromážděny pro tyto jiné účely, ke splnění svých požadavků.
(8)
Statistické požadavky jsou nejpodrobnější v případě protistran, které patří do sektoru držby peněz. Podrobné údaje jsou vyžadovány o: a) vkladech v členění podle subsektorů a splatnosti a dále podle měn s cílem umožnit důkladnější analýzu vývoje cizoměnových složek zahrnutých v měnovém agregátu M3 a usnadnit zjišťování míry zastupitelnosti mezi cizoměnovými složkami a eurovou složkou M3; b) úvěrech podle subsektorů, splatnosti, účelu, nového nastavení úrokové sazby a měny, neboť tyto údaje se považují za nezbytné pro účely měnové analýzy; c) pozicích vůči ostatním měnovým finančním institucím, pokud je to potřebné pro umožnění započtení zůstatků mezi měnovými finančními institucemi nebo pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv; d) pozicích vůči nerezidentům eurozóny (zbytku světa) u „vkladů s dohodnutou splatností nad dva roky“, „vkladů s výpovědní lhůtou delší než dva roky“ a „repo obchodů“ za účelem výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv, na který se uplatňuje kladná sazba minimálních rezerv; e) pozicích vůči zbytku světa, pokud jde o celkové vklady, za účelem sestavení vnějších protipoložek; f) vkladech a úvěrech vůči zbytku světa s původní lhůtou splatnosti do jednoho roku a nad jeden rok pro účely platební bilance a finančních účtů.
(9)
Pro účely shromažďování statistických informací o portfoliích cenných papírů měnových finančních institucí na základě nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 ze dne 17. října 2012 o statistice držby cenných papírů (ECB/2012/24) (5) vykazují národní centrální banky čtvrtletně údaje podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou sloučit požadavky na vykazování podle tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24), jestliže takový postup může minimalizovat zpravodajské zatížení úvěrových institucí. S cílem zmírnit zatížení správců fondů mohou národní centrální banky povolit, aby fondy peněžního trhu vykazovaly podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2013/38) (6).
(10)
ECB vypočítává finanční transakce jako rozdíl mezi stavovými pozicemi ke dnům na konci měsíce, ke kterým se sestavují výkazy, od nějž se odečte účinek změn, které vzniknou v důsledku jiných pohybů než transakcí. Požadavek na zpravodajské jednotky nezahrnuje změny směnných kurzů, které vypočítává ECB, nebo národní centrální banky po konzultaci s ECB, ze stavových údajů členěných podle jednotlivých měn, jež zpravodajské jednotky vykáží, ani úpravy z překlasifikace, které národní centrální banky shromažďují samy prostřednictvím různých již dostupných informačních zdrojů.
(11)
Článek 5 nařízení (ES) č. 2531/98 opravňuje ECB přijímat nařízení nebo rozhodnutí s cílem osvobodit instituce od povinnosti minimálních rezerv, vymezit způsoby, jak lze vyloučit nebo odečíst závazky vůči jiné instituci od základu pro stanovení minimálních rezerv, a stanovit rozdílné sazby minimálních rezerv pro určité kategorie závazků. Podle článku 6 nařízení (ES) č. 2531/98 má ECB právo shromažďovat od institucí informace potřebné k uplatňování povinnosti minimálních rezerv a právo ověřovat přesnost a kvalitu informací, které instituce poskytují jako doklad plnění povinnosti minimálních rezerv. S cílem snížit celkovou zpravodajskou zátěž je žádoucí, aby byly statistické údaje týkající se měsíční rozvahy používány pro pravidelný výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv úvěrových institucí podléhajících systému minimálních rezerv ECB v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (ECB/2003/9) (7).
(12)
Je potřebné stanovit zvláštní postupy, které se uplatní v případě fúzí týkajících se úvěrových institucí, s cílem vyjasnit povinnosti těchto institucí, pokud jde o povinnost minimálních rezerv.
(13)
ECB vyžaduje informace o sekuritizační činnosti měnových finančních institucí, aby mohla analyzovat vývoj úvěrů a půjček v eurozóně. Tyto informace též doplňují údaje vykazované podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2013/40) (8).
(14)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(15)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(16)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
a)
„měnovou finanční institucí“ se rozumí rezidentský podnik, který náleží do některého z těchto sektorů:
1.
centrální banky a
2.
ostatní měnové finanční instituce, které zahrnují:
a)
instituce přijímající vklady:
i)
úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (9) a
ii)
instituce přijímající vklady jiné než úvěrové instituce, tj.:
-
ostatní finanční instituce, jež se zabývají převážně finančním zprostředkováním a jejichž předmětem podnikání je přijímat vklady nebo prostředky velmi podobné vkladům od institucionálních jednotek, nikoli pouze od měnových finančních institucí (stupeň nahraditelnosti mezi nástroji vydávanými ostatními měnovými finančními institucemi a vklady u úvěrových institucí určuje jejich klasifikaci jako měnových finančních institucí), a na vlastní účet (přinejmenším v ekonomickém smyslu) poskytovat úvěry nebo investovat do cenných papírů, nebo
-
instituce elektronických peněz, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v podobě vydávání elektronických peněz, nebo
b)
fondy peněžního trhu v souladu s článkem 2;
b)
„zpravodajská jednotka“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
c)
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, ve kterém je měnová finanční instituce rezidentem;
d)
„účelová finanční společnost pro sekuritizaci“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40);
e)
„sekuritizací“ se rozumí transakce, která je buď: a) tradiční sekuritizací ve smyslu článku 4 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo b) sekuritizací ve smyslu článku 1 nařízení (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40), při níž dochází ke zcizení úvěrů, které jsou předmětem sekuritizace, ve prospěch účelové finanční společnosti pro sekuritizaci;
f)
„instituce elektronických peněz“ a „elektronické peníze“ mají stejný význam jako v čl. 2 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (10);
g)
„snížením hodnoty“ se rozumí přímé snížení účetní hodnoty úvěru v rozvaze v důsledku jeho znehodnocení,
h)
„odpisem“ se rozumí snížení hodnoty v rozsahu celé účetní hodnoty úvěru, což vede k jeho odstranění z rozvahy;
i)
„správcem“ se rozumí měnová finanční instituce, která spravuje úvěry sloužící jako podkladová aktiva pro sekuritizaci nebo úvěry, které byly jinak převedeny, pokud jde o inkaso jistiny a úroků od dlužníků;
j)
„zcizením úvěru“ se rozumí ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů zpravodajskou jednotkou na nabyvatele, a to buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce;
k)
„nabytím úvěru“ ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů převodcem na zpravodajskou jednotku, přičemž tento převod je realizován buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce;
l)
„pozicemi uvnitř skupiny“ se rozumí pozice mezi institucemi přijímajícími vklady, které jsou rezidenty eurozóny a patří do téže skupiny, jež sestává z mateřské společnosti a všech jí přímo či nepřímo kontrolovaných členů skupiny, kteří jsou rezidenty eurozóny;
m)
„institucí ve zbytkové části“ se rozumí malá měnová finanční instituce, které byla udělena výjimka podle čl. 9 odst. 1;
n)
„odúčtováním z rozvahy“ se rozumí odstranění úvěru nebo jeho části ze stavů vykázaných podle částí 2 a 3 přílohy I včetně jeho odstranění v důsledku uplatnění výjimky uvedené v čl. 9 odst. 4.
Článek 2
Identifikace fondů peněžního trhu
Za fondy peněžního trhu se považují ty subjekty kolektivního investování, které splňují všechna následující kritéria:
a)
jejich investičním cílem je uchování vlastního kapitálu v paritě a dosažení výnosu v souladu s úrokovými sazbami nástrojů peněžního trhu;
b)
investují do nástrojů peněžního trhu, jež splňují kritéria pro nástroje peněžního trhu vymezená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (11), nebo do vkladů u úvěrových institucí, popřípadě zajišťují, že likvidita a ocenění jejich investičního portfolia se hodnotí na rovnocenném základě;
c)
zajišťují, že nástroje peněžního trhu, do kterých investují, jsou vysoce kvalitní, tak jak stanoví správcovská společnost. Při posuzování kvality nástroje peněžního trhu se vezmou v úvahu zejména tyto faktory:
i)
úvěrová kvalita nástroje peněžního trhu,
ii)
povaha třídy aktiv, do níž nástroj peněžního trhu patří,
iii)
v případě strukturovaných finančních nástrojů operační riziko a riziko protistrany, které je se strukturovanou finanční transakcí spjato,
iv)
profil likvidity;
d)
zajišťují, že jejich portfolio má váženou průměrnou splatnost nepřekračující 6 měsíců a váženou průměrnou životnost nepřekračující 12 měsíců (v souladu s oddílem 2 v části 1 přílohy I);
e)
provádějí denní výpočet čisté hodnoty aktiv a výpočet hodnoty svých akcií/podílových listů a denně vydávají a odkupují akcie/podílové listy;
f)
investují pouze do cenných papírů, jejichž zbytková splatnost do právně závazného data odkupu nepřesahuje dva roky, za předpokladu, že doba do dalšího data nastavení úrokových sazeb nepřesahuje 397 dní, přičemž u cenných papírů s pohyblivou úrokovou sazbou by se sazba měla upravovat na sazbu peněžního trhu, nebo na index;
g)
investují do jiných subjektů kolektivního investování, pouze pokud splňují podmínky definice fondů peněžního trhu;
h)
přímo ani nepřímo se nevystavují riziku akcií či komodit, včetně prostřednictvím derivátů, a používají deriváty pouze v souladu s investiční strategií fondu na peněžním trhu. Deriváty, z nichž vyplývá měnové riziko, lze používat jen za účelem hedgingu. Investování do cenných papírů denominovaných v jiné než základní měně je dovoleno pouze za podmínky plného zajištění proti měnovému riziku;
i)
jejich čistá hodnota aktiv je buď stálá, nebo pohyblivá.
Článek 3
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek tvoří měnové finanční instituce, které jsou rezidenty na území členských států eurozóny (v souladu s částí 1 přílohy II).
2. Měnové finanční instituce ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají plnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 9.
3. Subjekty, které splňují definici měnových finančních institucí, spadají do oblasti působnosti tohoto nařízení, i když jsou vyjmuty z oblasti působnosti nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Pro účely shromažďování statistických informací o rezidentské příslušnosti držitelů akcií/podílových listů fondů peněžního trhu podle oddílu 5.7 části 2 přílohy I patří do skutečného souboru zpravodajských jednotek také ostatní finanční zprostředkovatelé kromě pojišťovacích společností a penzijních fondů, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle čl. 9 odst. 2 písm. c). Pro účely tohoto nařízení mohou národní centrální banky vytvořit a vést seznam ostatních finančních zprostředkovatelů, kteří tvoří součást skutečného souboru zpravodajských jednotek, v souladu se zásadami uvedenými v oddílu 5.7 části 2 přílohy I.
Článek 4
Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede seznam měnových finančních institucí pro statistické účely s přihlédnutím k požadavkům na četnost a včasnost, které vyplývají z jeho použití v souvislosti se systémem minimálních rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely obsahuje údaj o tom, zda se na instituce vztahuje systém minimální rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí musí být aktuální, přesný, maximálně stejnorodý a pro statistické účely dostatečně stabilní.
2. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely a jeho aktualizace zpřístupní národní centrální banky a ECB zpravodajským jednotkám vhodným způsobem, včetně elektronických prostředků, prostřednictvím internetu, nebo pokud o to zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
3. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely má pouze informativní povahu. Je-li však nejnovější dostupná verze seznamu nesprávná, ECB neuloží sankci subjektu, který řádně nesplnil statistickou zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhal na nesprávný seznam.
Článek 5
Statistická zpravodajská povinnost
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek vykazuje do národní centrální banky členského státu, ve kterém je měnová finanční instituce rezidentem: a) měsíční stavy vztahující se k rozvaze sestavované ke konci měsíce a b) měsíční agregované úpravy z přecenění. Agregované úpravy z přecenění se vykazují ve vztahu k odpisům a snížení hodnoty úvěrů a zahrnují změny ocenění cenných papírů. Další podrobnosti o určitých položkách rozvahy se vykazují čtvrtletně nebo ročně. Usnadňuje-li to proces vypracovávání údajů, mohou národní centrální banky čtvrtletní údaje shromažďovat měsíčně. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I.
2. Národní centrální banky mohou shromažďovat požadované statistické informace o cenných papírech vydaných a držených měnovými finančními institucemi podle jednotlivých cenných papírů, pokud lze údaje uvedené v odstavci 1 odvodit v souladu s minimálními statistickými standardy stanovenými v příloze IV.
3. Měnové finanční instituce vykazují v souladu s minimálními požadavky podle tabulky 1 A v části 4 přílohy I měsíční úpravy z přecenění ve vztahu k úplnému souboru údajů požadovaných ECB. Národní centrální banky mohou shromažďovat další údaje, které nejsou do minimálních požadavků zahrnuty. Tyto údaje se mohou vztahovat na členění uvedená v tabulce 1 A jiná než „minimální požadavky“.
4. ECB může dále požadovat vysvětlivky k úpravám v rámci „překlasifikace a ostatních úprav“, které shromažďují národní centrální banky.
5. ECB může uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou tímto nařízením, v souladu s rozhodnutím ECB/2010/10 ze dne 19. srpna 2010 o neplnění statistické zpravodajské povinnosti (12).
Článek 6
Doplňková statistická zpravodajská povinnost týkající se sekuritizace úvěrů a jiných převodů úvěrů
Měnové finanční instituce vykazují:
a)
v souladu s oddílem 2 části 5 přílohy I čistý tok sekuritizací úvěrů a jiných převodů úvěrů, které byly provedeny ve vykazovaném období;
b)
v souladu s oddílem 3 části 5 přílohy I zůstatky ke konci období a finanční transakce s výjimkou zcizení a nabytí úvěrů během příslušného období, pokud jde o sekuritizované a odúčtované úvěry, ve vztahu k nimž vystupuje měnová finanční instituce jako správce. Národní centrální banky mohou tuto zpravodajskou povinnost rozšířit na všechny odúčtované úvěry, které jsou spravovány měnovými finančními institucemi a které byly sekuritizovány nebo jinak převedeny;
c)
v souladu s oddílem 4 části 5 přílohy I zůstatky ke konci čtvrtletí týkající se všech úvěrů, ve vztahu k nimž vystupuje měnová finanční instituce jako správce v rámci sekuritizace;
d)
v souladu s oddílem 5 části 5 přílohy I zůstatky ke konci období týkající se úvěrů zcizených prostřednictvím sekuritizace, které nebyly odúčtovány z rozvahy, používá-li se mezinárodní účetní standard 39 (IAS 39), mezinárodní standard finančního vykazování (IFRS 9) nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla.
Článek 7
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodnou, kdy a s jakou periodicitou potřebují obdržet údaje od zpravodajských jednotek, aby mohly dodržet níže uvedené lhůty, přičemž tam, kde je to potřebné, přihlédnou k požadavkům ohledně lhůt v rámci systému minimálních rezerv ECB, a informují o tom zpravodajské jednotky.
2. Národní centrální banky předávají ECB měsíční statistiky do konce pracovní doby patnáctého pracovního dne následujícího po skončení měsíce, ke kterému se vztahují.
3. Národní centrální banky předávají ECB čtvrtletní statistiky do konce pracovní doby dvacátého osmého pracovního dne následujícího po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
Článek 8
Účetní pravidla pro účely statistického vykazování
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, jsou účetními pravidly, jež měnové finanční instituce používají pro účely vykazování podle tohoto nařízení, pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech provádějících směrnici Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (13), jakož i v ostatních platných mezinárodních standardech.
2. Vklady a úvěry se vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci měsíce. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů. Vklady a úvěry se nezapočítávají vůči jiným aktivům nebo pasivům.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
4. Za předpokladu, že tyto postupy pro vykazování používají všechny rezidentské zpravodajské jednotky, mohou národní centrální banky dovolit, aby se úvěry, k nimž se vytvářejí opravné položky, vykazovaly po započtení opravných položek (netto způsobem), a aby se úvěry nabyté za úplatu vykazovaly v ceně sjednané v okamžiku jejich nabytí.
Článek 9
Výjimky
1. Výjimku lze udělit malým měnovým finančním institucím, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimku malým měnovým finančním institucím za předpokladu, že spojený příspěvek těchto institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 5 %;
b)
pokud jde o úvěrové instituce, výjimka uvedená v písmenu a) má za následek snížení statistické zpravodajské povinnosti úvěrových institucí, na něž se tato výjimka vztahuje, aniž by byly dotčeny požadavky týkající se výpočtu minimálních rezerv stanovené v příloze III;
c)
pokud jde o malé měnové finanční instituce, uplatňuje-li se výjimka uvedená v písmenu a), národní centrální banky nadále shromažďují alespoň údaje týkající se celkové bilanční sumy, a to přinejmenším s roční periodicitou, aby bylo možné sledovat spojený příspěvek institucí ve zbytkové části do národní rozvahy měnových finančních institucí;
d)
aniž je dotčeno ustanovení písmene a), mohou národní centrální banky udělit výjimku úvěrovým institucím, které nepožívají výhod režimu stanoveného v písmenech a) a b), přičemž taková výjimka má za následek omezení jejich zpravodajské povinnosti na požadavky uvedené v části 6 přílohy I, a to za předpokladu, že spojený příspěvek těchto úvěrových institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 10 % národní rozvahy měnových finančních institucí ani 1 % rozvahy měnových finančních institucí eurozóny;
e)
národní centrální banky včas kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a d), aby mohly udělit nebo případně zrušit výjimku s účinností od počátku každého roku;
f)
malé měnové finanční instituce se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimku fondům peněžního trhu, a to v následujících případech:
a)
Národní centrální banky mohou fondům peněžního trhu udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 5 odst. 1 za předpokladu, že fondy peněžního trhu namísto toho vykazují rozvahové údaje podle článku 5 nařízení (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38), a pokud jsou splněny tyto podmínky:
i)
fondy peněžního trhu vykazují tyto údaje s měsíční periodicitou podle kombinované metody uvedené v příloze I nařízení (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) a v souladu se lhůtami stanovenými v článku 9 uvedeného nařízení, a
ii)
fondy peněžního trhu vykazují údaje o stavech akcií/podílových listů fondu peněžního trhu ke konci měsíce v souladu se lhůtami stanovenými v čl. 7 odst. 2;
b)
Národní centrální banky mohou fondům peněžního trhu rovněž udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti, pokud jde o poskytování údajů o:
i)
celkových pozicích 1) vkladů centrálních bank a institucí přijímajících vklady a úvěrů jim poskytnutých; 2) vkladů všech sektorů protistran kromě sektoru nefinančních podniků a úvěrů jim poskytnutých v členění podle původní splatnosti a 3) přeshraničních vkladů a úvěrů v rámci eurozóny v členění podle zemí a sektorů,
ii)
celkových naběhlých úrocích u úvěrů a vkladů,
iii)
pozicích aktiv a pasiv odděleně vůči sektoru pojišťovacích společností a sektoru penzijních fondů,
iv)
pozicích, úvěrech a vkladech uvnitř skupiny;
c)
Národní centrální banky mohou udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti, pokud se týká rezidentské příslušnosti držitelů akcií / podílových listů fondů peněžního trhu, za následujících podmínek:
i)
pokud jsou akcie / podílové listy fondů peněžního trhu vydány poprvé nebo pokud vývoj trhu vyžaduje změnu možnosti vykazování nebo kombinace těchto možností ve smyslu oddílu 5.7 písm. b) části 2 přílohy I, mohou národní centrální banky udělit výjimku na jeden rok, pokud jde o statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v oddílu 5.7 části 2 přílohy I, nebo
ii)
požadované statistické informace o rezidentské příslušnosti držitelů akcií / podílových listů fondů peněžního trhu jsou shromažďovány z jiných dostupných zdrojů podle oddílu 5.7 části 2 přílohy I. Národní centrální banky včas kontrolují plnění této podmínky, aby mohly udělit nebo případně zrušit tuto výjimku po dohodě s ECB s účinností od počátku každého roku.
3. Měnovým finančním institucím lze udělit výjimku ohledně úprav z přecenění v následujících případech:
a)
aniž je dotčen odstavec 1, mohou národní centrální banky udělit fondům peněžního trhu výjimku ohledně vykazování úprav z přecenění tak, že je povinnosti vykazovat úpravy z přecenění zcela zbaví;
b)
národní centrální banky mohou udělit výjimku, pokud jde o četnost a včasnost vykazování změn ocenění cenných papírů, a požadovat tyto údaje čtvrtletně a ve stejném termínu jako údaje o stavech vykazovaných čtvrtletně, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
zpravodajské jednotky, které používají různé metody oceňování, poskytnou národním centrálním bankám příslušné informace o provádění oceňování, včetně kvantitativních údajů o procentním složení držby těchto nástrojů, a
ii)
dojde-li k podstatné změně ocenění, jsou národní centrální banky oprávněny požadovat, aby jim zpravodajské jednotky poskytly dodatečné údaje za měsíc, ve kterém k takové změně došlo;
c)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím, které vykazují měsíční stavy cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů, udělit výjimku ohledně vykazování změn ocenění cenných papírů, včetně jejich úplného vynětí z této zpravodajské povinnosti, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
vykazované informace zahrnují za každý cenný papír účetní hodnotu uvedenou v rozvaze a
ii)
v případě cenných papírů bez veřejných identifikačních kódů vykazované informace zahrnují údaje o kategorii nástrojů, splatnosti a emitentovi, jež dostačují alespoň k odvození členění, která jsou v části 5 přílohy I vymezena jako „minimální požadavky“.
4. Měnovým finančním institucím lze udělit výjimku ohledně statistického vykazování úvěrů, které jsou zcizeny prostřednictvím sekuritizace.
Měnovým finančním institucím, které používají mezinárodní účetní standard 39 (IAS 39), mezinárodní standard finančního vykazování 9 (IFRS 9) nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla, může jejich národní centrální banka povolit, aby ze stavů požadovaných podle částí 2 a 3 přílohy I vyloučily veškeré úvěry, které byly zcizeny prostřednictvím sekuritizace v souladu s vnitrostátními postupy za předpokladu, že takové postupy uplatňují všechny rezidentské měnové finanční instituce.
5. Národní centrální banky mohou měnovým finančním institucím udělit výjimku ohledně vykazování některých čtvrtletních stavů ve vztahu k členským státům mimo eurozónu.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že pozice vůči protistranám, které jsou rezidenty v kterémkoli členském státě mimo eurozónu, nebo pozice vůči měně členského státu mimo eurozónu nejsou významné, může národní centrální banka rozhodnout, že nebude vykazování ve vztahu k takovému členskému státu vyžadovat. Národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí svým zpravodajským jednotkám.
Článek 10
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze IV.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se má řídit skutečný soubor zpravodajských jednotek v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze IV.
Článek 11
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informuje dotčená zpravodajská jednotka příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánuje použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 12
Použití vykázaných statistických informací pro účely minimálních rezerv
1. Statistické informace vykázané úvěrovými institucemi podle tohoto nařízení používá každá úvěrová instituce k výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv podle nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9). Každá úvěrová instituce použije tyto informace zejména k ověření toho, zda plní svou povinnost minimálních rezerv během udržovacího období.
2. Údaje pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv institucí ve zbytkové části pro tři udržovací období vycházejí z údajů ke konci čtvrtletí, které shromažďují národní centrální banky ve lhůtě 28 pracovních dnů následujících po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
3. Zvláštní pravidla týkající se uplatňování systému minimálních rezerv ECB, která jsou stanovena v příloze III, mají v případě rozporu přednost před ustanoveními nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9).
4. S cílem usnadnit řízení likvidity ECB a úvěrových institucí se požadavky na minimální rezervy potvrzují nejpozději v první den udržovacího období; výjimečně však může úvěrovým institucím nastat potřeba vykázat opravy základu pro stanovení minimálních rezerv nebo výše minimálních rezerv, které již byly potvrzeny. Postupy pro potvrzení nebo uznání výše minimálních rezerv není nijak dotčena povinnost zpravodajských jednotek vždy vykazovat správné statistické údaje a co možná nejdříve opravit nesprávné statistické údaje, které již vykázaly.
Článek 13
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo nuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je tím dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá instituce, která je součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek, neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy stanovené v příloze IV.
Článek 14
První vykazování
1. Podle tohoto nařízení se poprvé vykazují údaje za prosinec 2014.
2. Pokud se týče polí v tabulce 3 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům eurozóny, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu, kdy tyto státy přijaly euro.
3. Pokud se týče polí v tabulkách 3 a 4 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům mimo eurozónu, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu jejich přistoupení k Unii. Pokud příslušná národní centrální banka rozhodne, že nevýznamné údaje není třeba poprvé vykazovat s prvními čtvrtletními údaji po datu přistoupení příslušného členského státu nebo členských států k Unii, začnou se tyto údaje vykazovat po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy národní centrální banka informuje zpravodajské jednotky o povinnosti tyto údaje vykazovat.
Článek 15
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2015.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 16
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. září 2013.