RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 733/2013
af 22. juli 2013
om ændring af forordning (EF) nr. 994/98 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte
(EØS-relevant tekst)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 109,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 994/98 (1) bemyndiger Kommissionen til gennem forordninger at erklære, at visse nærmere bestemte former for støtte er forenelige med det indre marked og ikke er omfattet af underretningspligten i artikel 108, stk. 3 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(2)
Statsstøtte er et objektivt begreb, der defineres i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Kommissionens bemyndigelse til at vedtage gruppefritagelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 gælder alene for foranstaltninger, der opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, og derfor udgør statsstøtte. Medtagelse af en vis kategori af støtte i forordning (EF) nr. 994/98 eller i en fritagelsesforordning foregriber ikke, at en foranstaltning betegnes som statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(3)
Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til at erklære, at støtte til små og mellemstore virksomheder, støtte til forskning og udvikling, støtte til miljøbeskyttelse, støtte til beskæftigelse og uddannelse samt støtte tildelt i overensstemmelse med det kort, som Kommissionen har godkendt for tildeling af regionalstøtte i hver medlemsstat, på visse betingelser er forenelig med det indre marked og ikke er omfattet af underretningspligten.
(4)
Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til at fritage støtte til forskning og udvikling, men ikke støtte til innovation. Innovation er siden blevet en politisk prioritet for EU som led i Innovations i EU, der er et af flagskibsinitiativerne i Europa 2020-strategien. Desuden er mange støtteforanstaltninger til fordel for innovation forholdsvis små, og de skaber ingen væsentlige konkurrencefordrejninger.
(5)
I sektoren for kultur og bevarelse af kulturarven vil en række foranstaltninger truffet af medlemsstaterne muligvis ikke udgøre støtte, fordi de ikke opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, f.eks. fordi støttemodtageren ikke udfører en økonomisk aktivitet, eller fordi samhandelen mellem medlemsstaterne ikke påvirkes. I den udstrækning foranstaltningerne inden for kultur og bevarelse af kulturarven faktisk udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF har medlemsstaterne dog på nuværende tidspunkt pligt til at underrette Kommissionen om dem. Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til at fritage støtte til små og mellemstore virksomheder, men anvendelsen af en sådan fritagelse vil på kulturområdet være begrænset, da støttemodtagerne ofte er store virksomheder. Små projekter inden for kultur, skabende kunst og bevarelse af kulturarven giver dog normalt ikke anledning til nogen væsentlige fordrejninger, selv om de gennemføres af større virksomheder, og nyere sager har vist, at en sådan støtte har begrænset indvirkning på samhandelen.
(6)
Fritagelser i sektoren for kultur og bevarelse af kulturarven kan udformes på grundlag af Kommissionens erfaringer, som findes i retningslinjer for f.eks. film- og audiovisuelle produktioner, eller som er udviklet fra sag til sag. Når der udarbejdes sådanne gruppefritagelser, bør Kommissionen tage hensyn til, at de udelukkende bør dække foranstaltninger, der udgør statsstøtte, at de i princippet bør fokusere på foranstaltninger, der bidrager til målene i forbindelse med »Modernisering af EU's statsstøttepolitik«, og at kun støtte, som Kommissionen allerede har betydelig erfaring med, gruppefritages. Desuden bør der tages hensyn til medlemsstaternes primære beføjelse på kulturområdet og den særlige beskyttelse, som den kulturelle mangfoldighed nyder i henhold til artikel 167, stk. 1, i TEUF, og kulturens særlige karakter.
(7)
Medlemsstaterne har også pligt til at underrette Kommissionen om statsstøtteforanstaltninger, som skal råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer. De beløb, der ydes på dette område, er normalt begrænsede, og der kan fastlægges klare forenelighedskriterier. Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til kun at fritage en sådan støtte for underretningspligten, hvis den ydes til små og mellemstore virksomheder. Store virksomheder kan dog også blive ramt af naturkatastrofer. Det er Kommissionens erfaring, at en sådan støtte ikke medfører væsentlige fordrejninger, og at der kan fastlægges klare forenelighedskriterier på grundlag af de opnåede erfaringer.
(8)
Medlemsstaterne har også pligt til at underrette Kommissionen om statsstøtteforanstaltninger, som skal råde bod på skader forårsaget af visse ugunstige vejrsituationer inden for fiskerisektoren. De beløb, der ydes på dette område, er normalt begrænsede, og der kan fastlægges klare forenelighedskriterier. Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til kun at fritage en sådan støtte for underretningspligten, hvis den ydes til små og mellemstore virksomheder. Store virksomheder kan dog også blive påvirket af ugunstige vejrsituationer inden for fiskerisektoren. Det er Kommissionens erfaring, at en sådan støtte ikke medfører væsentlige fordrejninger, og at der kan fastlægges klare forenelighedskriterier på grundlag af de opnåede erfaringer.
(9)
Under visse omstændigheder finder statsstøttereglerne ikke anvendelse på en række støtteforanstaltninger til fordel for landbrugsprodukter, der er opført i bilag I i TEUF, jf. artikel 42 i TEUF. Artikel 42 gælder ikke for skovbrug eller for produkter, der ikke er opført i bilag I. På nuværende tidspunkt kan støtte til skovbrug og til fremme af produkter i fødevaresektoren, der ikke er opført i bilag I, derfor kun fritages i henhold til forordning (EF) nr. 994/98, hvis den er begrænset til små og mellemstore virksomheder. Kommissionen bør kunne fritage visse typer støtte til skovbrug, bl.a. støtte, der er anført i programmerne for udvikling af landdistrikter, samt støtte til fremme af og reklame for produkter i fødevaresektoren, der ikke er opført i bilag I, når konkurrencefordrejningerne efter Kommissionens erfaring er begrænsede, og der kan fastlægges klare forenelighedskriterier.
(10)
I henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (2) gælder artikel 107, 108 og 109 i TEUF for støtte, som medlemsstaterne yder til virksomheder i fiskerisektoren, undtagen betalinger fra medlemsstaterne i henhold til og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1198/2006. Yderligere statsstøtte til bevarelse af havets og ferskvandsområdernes biologiske ressourcer har normalt begrænsede virkninger for samhandelen mellem medlemsstaterne, bidrager til Unionens mål inden for hav- og fiskeripolitikken og skaber ikke væsentlige konkurrencefordrejninger. De beløb, der ydes, er normalt begrænsede, og der kan fastlægges klare forenelighedskriterier.
(11)
Inden for idrætssektoren, navnlig inden for amatørsport, vil en række foranstaltninger truffet af medlemsstaterne muligvis ikke udgøre støtte, fordi de ikke opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, f.eks. fordi støttemodtageren ikke udfører en økonomisk aktivitet, eller fordi samhandelen mellem medlemsstaterne ikke påvirkes. I den udstrækning foranstaltningerne til fremme af sport faktisk udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF, har medlemsstaterne dog på nuværende tidspunkt pligt til at underrette Kommissionen om dem. Statsstøtteforanstaltninger til fordel for sport, navnlig foranstaltninger inden for amatørsport eller dem, der er i mindre målestok, har ofte begrænsede virkninger for samhandelen mellem medlemsstaterne, og de skaber ikke væsentlige konkurrencefordrejninger. De beløb, der ydes, er normalt også begrænsede. Der kan fastlægges klare forenelighedskriterier på grundlag af de opnåede erfaringer, så det sikres, at støtte til sport ikke giver anledning til væsentlige fordrejninger.
(12)
I forbindelse med støtte til luft- og søtransport er det Kommissionens erfaring, at støtte af social karakter til transport af beboere i afsidesliggende områder, som f.eks. regioner i den yderste periferi og øer, herunder ømedlemsstater, der kun består af én region, og tyndt befolkede områder, ikke giver anledning til væsentlige fordrejninger, forudsat at støtten ydes uden forskelsbehandling med hensyn til transportselskab. Desuden kan der fastlægges klare forenelighedskriterier.
(13)
Kommissionen har i de senere år opnået store erfaringer med og udarbejdet retningslinjer for støtte til bredbåndsinfrastruktur (3). Kommissionen har i de senere år opnået store erfaringer med og udarbejdet retningslinjer for støtte til bredbånd. Det er Kommissionens erfaring, at støtte til visse typer bredbåndsinfrastruktur ikke giver anledning til væsentlige fordrejninger og kan være omfattet af en gruppefritagelse, forudsat at visse forenelighedskriterier er opfyldt, og at infrastrukturen udrulles i »hvide« områder, dvs. områder, hvor der ikke findes nogen infrastruktur af samme kategori (enten bredbånd eller næste generation af meget hurtige accessnet (NGA-net)), og hvor det ikke er sandsynligt, at der udvikles en sådan i nær fremtid, som beskrevet i kriterierne i retningslinjerne. Dette gælder støtte til etablering af basale bredbåndsnet og støtte til små individuelle støtteforanstaltninger vedrørende NGA-net og støtte til bredbåndsrelateret bygge- og anlægsarbejde og passiv bredbåndsinfrastruktur.
(14)
Hvad angår infrastruktur vil en række foranstaltninger truffet af medlemsstaterne muligvis ikke udgøre støtte, fordi de ikke opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, f.eks. fordi støttemodtageren ikke udfører en økonomisk aktivitet, eller fordi samhandelen mellem medlemsstaterne ikke påvirkes, eller fordi foranstaltningen består af kompensation for en tjeneste af generel økonomisk interesse, der opfylder alle kriterierne i Altmarkdommen (4). I den udstrækning finansieringen af infrastruktur udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF, har medlemsstaterne dog pligt til at underrette Kommissionen om den. Med hensyn til infrastruktur kan små støttebeløb til infrastrukturprojekter være en effektiv måde at støtte Unionens mål på, i den udstrækning støtten minimerer omkostningerne, og den potentielle konkurrencefordrejning begrænses. Kommissionen bør derfor kunne fritage statsstøtte til infrastrukturprojekter til støtte for målene i denne forordning, og til støtte for andre mål af fælles interesse, navnlig Europa 2020-målene (5). Dette kunne omfatte støtte til projekter, der involverer tværsektorielle net eller faciliteter, hvor der er brug for relativt små støttebeløb. Gruppefritagelser kan imidlertid kun gives til de infrastrukturprojekter, hvor Kommissionen har tilstrækkelig erfaring til at definere klare og strenge forenelighedskriterier, der sikrer, at risikoen for potentiel konkurrencefordrejning er begrænset, og at større støttebeløb stadig er underkastet underretningspligten i artikel 108, stk. 3, i TEUF.
(15)
Anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 994/98 bør derfor udvides til at omfatte nye støttekategorier. Denne medtagelse af nye kategorier har ingen indvirkning på, om en foranstaltning betegnes som statsstøtte i de kategorier eller sektorer, hvor medlemsstaterne allerede er aktive.
(16)
I forordning (EF) nr. 994/98 er det fastsat, at lofterne for hver enkelt støttekategori, for hvilken Kommissionen vedtager en gruppefritagelsesforordning, fastsættes enten som støtteintensitet i forhold til samtlige støtteberettigede omkostninger eller som maksimale støttebeløb. Denne betingelse gør det vanskeligt at vedtage en gruppefritagelse for visse typer foranstaltninger, der involverer statsstøtte, som på grund af foranstaltningernes særlige udformning ikke kan udtrykkes præcist som støtteintensitet eller maksimale støttebeløb, f.eks. finansieringstekniske instrumenter eller visse typer foranstaltninger til fremme af risikokapitalinvesteringer. Dette skyldes især, at sådanne komplekse foranstaltninger kan involvere støtte på forskellige niveauer (direkte, formidlende og indirekte støttemodtagere). I betragtning af sådanne foranstaltningers voksende betydning og deres bidrag til Unionens mål bør der skabes større fleksibilitet for at give mulighed for at fritage dem. Det bør derfor i forbindelse med sådanne foranstaltninger være muligt at fastsætte lofterne for en specifik tildeling af støtte som maksimalt offentligt støtteniveau i eller forbundet med den pågældende foranstaltning. Det maksimale offentlige støtteniveau kan omfatte et element af støtte, som eventuelt ikke er statsstøtte, forudsat at den pågældende foranstaltning omfatter mindst nogle elementer, der indeholder statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF, og disse elementer ikke er marginale.
(17)
I henhold til forordning (EF) nr. 994/98 skal medlemsstaterne fremlægge resuméer af oplysningerne om de støtteforanstaltninger, de har gennemført, og som er omfattet af en fritagelsesforordning. Offentliggørelsen af disse resuméer er nødvendig for at sikre gennemsigtighed i de foranstaltninger, som medlemsstaterne vedtager. Deres offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende var den mest effektive måde, hvorpå der kunne sikres gennemsigtighed på det tidspunkt, hvor forordning (EF) nr. 994/98 blev vedtaget. Med udviklingen i de elektroniske kommunikationsmidler er det imidlertid hurtigere og mere effektivt at offentliggøre disse resuméer på Kommissionens websted, ligesom det øger gennemsigtigheden til gavn for de interesserede parter. Offentliggørelsen af disse resuméer bør derfor ske på Kommissionens websted i stedet for i Den Europæiske Unions Tidende.
(18)
Udkast til forordninger og andre dokumenter, der skal behandles af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 994/98, bør også offentliggøres på Kommissionens websted i stedet for i Den Europæiske Unions Tidende for at sikre større gennemsigtighed og mindske den administrative byrde og den tid, der går, inden offentliggørelsen finder sted.
(19)
I overensstemmelse med høringsproceduren i artikel 8 i forordning (EF) nr. 994/98 skal Kommissionen høre Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, inden den offentliggør et udkast til forordning. For at skabe større gennemsigtighed bør udkastet til forordning dog offentliggøres på Kommissionens websted samtidig med, at Kommissionen hører Det Rådgivende Udvalg første gang.
(20)
Forordning (EF) nr. 994/98 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 994/98 foretages følgende ændringer:
1)
Forordningens titel affattes således:
»Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte«
2)
I artikel 1 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1, litra a), affattes således:
»a)
støtte til:
i)
små og mellemstore virksomheder
ii)
forskning, udvikling og innovation
iii)
miljøbeskyttelse
iv)
beskæftigelse og uddannelse
v)
kultur og bevarelse af kulturarven
vi)
kompensation for skader forårsaget af naturkatastrofer
vii)
kompensation for skader forårsaget af visse ugunstige vejrsituationer inden for fiskerisektoren
viii)
skovbrug
ix)
fremme af produkter i fødevaresektoren, der ikke er opført i bilag I i TEUF
x)
bevarelse af havets og ferskvandsområdernes biologiske ressourcer
xi)
sport
xii)
beboere i afsidesliggende områder til transportformål, når støtten er af social karakter og ydes uden forskelsbehandling med hensyn til transportselskab
xiii)
basal bredbåndsinfrastruktur, små individuelle infrastrukturforanstaltninger vedrørende næstegenerationsnet, bredbåndsrelateret bygge- og anlægsarbejde og passiv bredbåndsinfrastruktur i områder, hvor der enten ikke findes en sådan infrastruktur, eller hvor det ikke er sandsynligt, at der udvikles en sådan infrastruktur i nær fremtid
xiv)
infrastruktur til støtte af de mål, der er anført i nr. i)-xiii) og nærværende stykkes litra b) og til støtte for andre mål af fælles interesse, navnlig Europa 2020-målene.«
b)
stk. 2, litra c), affattes således:
»c)
lofter fastsat enten som støtteintensitet i forhold til samtlige støtteberettigede omkostninger eller som maksimale støttebeløb eller, for visse typer støtte, hvor det kan være svært at identificere støtteintensiteten eller støttebeløbet præcist, navnlig finansieringstekniske instrumenter eller risikokapitalinvesteringer eller lignende, som maksimalt offentligt støtteniveau i eller forbundet med den pågældende foranstaltning, uanset hvordan de pågældende foranstaltninger betegnes i lyset af artikel 107, stk. 1, i TEUF.«
3)
Artikel 3, stk. 2, affattes således:
»2. Ved iværksættelsen af støtteordninger eller individuelle støtteforanstaltninger, der ikke er omfattet af en ordning, der er blevet fritaget i henhold til forordninger omhandlet i artikel 1, stk. 1, sender medlemsstaterne straks Kommissionen et resumé af oplysningerne om dem til offentliggørelse på Kommissionens websted.«
4)
I artikel 8 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1, litra a), affattes således:
»a)
samtidig med at den offentliggør et udkast til forordning i henhold til artikel 6«
b)
stk. 2, andet punktum, affattes således:
»De udkast og dokumenter, der skal behandles, udsendes sammen med indkaldelsen og kan offentliggøres på Kommissionens websted.«.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juli 2013.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 733/2013
ze dne 22. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 994/98 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 109 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 994/98 (1) opravňuje Komisi prohlásit prostřednictvím nařízení, že některé specifikované kategorie podpor jsou slučitelné s vnitřním trhem a nevztahuje se na ně oznamovací povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“).
(2)
Státní podpora je objektivní pojem vymezený v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Pravomoc Komise přijímat blokové výjimky, stanovená v nařízení (ES) č. 994/98, se vztahuje pouze na opatření, která splňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a představují tudíž státní podporu. Skutečnost, že je určitá kategorie podpory zahrnuta do nařízení (ES) č. 994/98 nebo v určitém nařízení o výjimce, nepředurčuje kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(3)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyhlásit, že za určitých podmínek je podpora ve prospěch malých a středních podniků, podpora ve prospěch výzkumu a vývoje, podpora ve prospěch ochrany životního prostředí, podpora ve prospěch zaměstnanosti a vzdělávání a podpora, jež odpovídá mapě poskytování regionální podpory schválené Komisí pro každý členský stát, slučitelná s vnitřním trhem a nevztahuje se na ni oznamovací povinnost.
(4)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout podpory na výzkum a vývoj, avšak nikoliv na inovace. Inovace se mezitím staly jednou z politických priorit Unie v rámci iniciativy „Unie inovací“, jedné ze stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020. Navíc mnohé podpory na inovace jsou poměrně drobné a nenarušují výrazně hospodářskou soutěž.
(5)
V oblasti kultury a zachování kulturního dědictví nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi, aby udělila výjimku na podporu poskytnutou malým a středním podnikům, ale taková výjimka má v oblasti kultury omezené použití, protože příjemci jsou často velké podniky. Přitom malé projekty v oblasti kultury, tvorby a zachování kulturního dědictví, i když jsou prováděny většími společnostmi, nevedou obvykle k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a nedávné případy ukázaly, že taková podpora má na obchod omezený účinek.
(6)
Výjimky v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví by mohly být vymezovány na základě zkušeností Komise zachycených v pokynech, například v případě kinematografických a audiovizuálních děl, nebo by takové výjimky mohly být vytvářeny na základě jednotlivých případů. Komise by při navrhování těchto blokových výjimek měla zohlednit skutečnost, že by se měly vztahovat pouze na opatření představující státní podporu, že by měly být v zásadě zaměřeny na opatření přispívající k cílům „Modernizace státní podpory v EU“ a že blokově lze vyjmout pouze takovou podporu, s níž má již Komise patřičné zkušenosti. Kromě toho by měla být zohledněna primární pravomoc členských států v oblasti kultury, zvláštní ochrana, jíž se podle čl. 167 odst. 1 Smlouvy dostává kulturní rozmanitosti, a zvláštní povaha kultury.
(7)
Členské státy jsou povinny Komisi oznamovat i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených přírodními katastrofami. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Velké společnosti však mohou být přírodními katastrofami rovněž postiženy. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(8)
Členské státy musí oznámit Komisi i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených určitými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu mohou být nicméně postiženy i velké společnosti. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(9)
V souladu s článkem 42 Smlouvy se pravidla státní podpory za určitých podmínek nevztahují na některá opatření podpory ve prospěch zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy. Článek 42 se nevztahuje na odvětví lesnictví ani na produkty neuvedené v příloze I. Proto je v současnosti možné vyjmout na základě nařízení (ES) č. 994/98 podporu v odvětví lesnictví a pro potravinářské produkty neuvedené v příloze I, pouze pokud je omezena na malé a střední podniky. Komise by měla mít možnost vyjmout určité druhy podpory ve prospěch odvětví lesnictví, mimo jiné podpory zahrnuté do programů rozvoje venkova, a rovněž podpory ve prospěch propagace a reklamy potravinářských produktů neuvedených v příloze I, jsou-li podle zkušeností Komise v těchto případech narušení hospodářské soutěže omezená a lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(10)
V souladu s článkem 7 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) se články 107, 108 a 109 Smlouvy uplatňují na podporu poskytovanou členskými státy ve prospěch podniků v odvětví rybolovu, s výjimkou plateb, které členské státy uskutečnily na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 a v souladu s ním. Dodatečná státní podpora na ochranu mořských a sladkovodních biologických zdrojů má na obchod mezi členskými státy obvykle omezený vliv, přispívá k plnění cílů Unie v oblasti námořní a rybářské politiky a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Poskytnuté částky podpory jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti.
(11)
V odvětví sportu, zejména v oblasti amatérského sportu, nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti sportu státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Státní podpora sportu, zejména amatérského sportu nebo sportu provozovaného v malém rozsahu, má na obchod mezi členskými státy často pouze omezený vliv a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Kromě toho jsou poskytnuté částky obvykle omezené. Na základě zkušeností mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti a lze tak zajistit, aby podpora sportu neznamenala výrazné narušení.
(12)
Pokud jde o podporu v oblasti letecké a námořní přepravy, podle zkušeností Komise sociální podpora v oblasti dopravy pro obyvatele odlehlých regionů, jako jsou nejvzdálenější regiony a ostrovy včetně ostrovních členských států o jednom regionu a řídce osídlených oblastí, nezpůsobuje výrazná narušení hospodářské soutěže, pokud je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce, a je možné stanovit jasné podmínky slučitelnosti.
(13)
V posledních letech získala Komise rozsáhlé zkušenosti s podporou pro odvětví širokopásmového připojení a vytvořila příslušné pokyny (3). Ze zkušeností Komise vyplývá, že podpory pro některé typy širokopásmové infrastruktury nevedou k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a mohly by být blokově vyňaty za předpokladu splnění určitých podmínek slučitelnosti a za předpokladu, že je infrastruktura použita v tzv. „bílých oblastech“, tedy v oblastech, kde infrastruktura téže kategorie není přítomna (širokopásmové připojení nebo vysokorychlostní přístupová síť nové generace, NGA) a kde v blízké budoucnosti pravděpodobně nebude rozvinuta, jak je uvedeno v kritériích vypracovaných v pokynech. To platí pro podporu poskytování základního širokopásmového připojení a pro podporu malých jednotlivých opatření, která se týkají sítí NGA, jakož i pro podporu stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury.
(14)
Pokud jde o infrastrukturu, řada opatření přijatých členskými státy nemusí představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy nebo protože opatření spočívá v náhradě za službu obecného hospodářského zájmu, která splňuje veškerá kritéria judikatury ve věci Altmark (4). Nicméně pokud financování infrastruktury státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy povinny ji oznámit Komisi. Pokud jde o infrastrukturu, mohou nízké částky podpory věnované infrastrukturním projektům představovat účinný způsob podpory cílů Unie, jestliže tato podpora minimalizuje náklady a potenciální narušení hospodářské soutěže je omezené. Komise by tudíž měla mít možnost udělit výjimku projektům v oblasti infrastruktury podporujícím cíle uvedené v tomto nařízení a další cíle společného zájmu, zejména cíle strategie Evropa 2020 (5). Výjimka by se mohla vztahovat i na podporu pro projekty zahrnující víceodvětvové sítě nebo zařízení, u nichž jsou zapotřebí poměrně malé částky podpory. Avšak blokové výjimky lze udělovat pouze v případech infrastrukturních projektů, kde má Komise dostatečné zkušenosti ke stanovení jasných a přísných kritérií slučitelnosti, aby bylo zajištěno, že riziko potenciálního narušení hospodářské soutěže bude omezené a že velké částky podpory budou i nadále podléhat oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
(15)
Oblast působnosti nařízení (ES) č. 994/98 by proto měla být rozšířena na nové kategorie podpory. Jejich začlenění nemá vliv na kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory v kategoriích nebo odvětvích, kde jsou členské státy již aktivní.
(16)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje, aby pro každou kategorii podpor, u kterých Komise přijme nařízení o blokových výjimkách, byly prahy vyjádřené buď jako výše podpory v poměru k souhrnu způsobilých nákladů, nebo v podobě maximální výše podpory. Tato podmínka znesnadňuje blokové výjimky na některé typy opatření zahrnující opatření státní podpory, u kterých v důsledku zvláštního způsobu, jakým byla koncipována, nelze přesně vyjádřit intenzitu podpory nebo maximální výši podpory, jako jsou například nástroje finančního inženýrství nebo některé formy opatření k propagaci investic rizikového kapitálu. To je způsobeno zejména skutečností, že taková komplexní opatření mohou zahrnovat podporu na různých úrovních: u přímých příjemců, zprostředkujících příjemců a nepřímých příjemců. S ohledem na rostoucí význam takových opatření a jejich přínos pro cíle Unie by měla být při umožnění výjimek pro ně zajištěna větší flexibilita. U těchto opatření by tedy mělo být možné stanovit prahové hodnoty pro konkrétně udělenou podporu, pokud jde o maximální míru státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu. Maximální míra státní podpory může zahrnovat podpůrný prvek, který nemusí být státní podporou, jsou-li součástí daného opatření alespoň určité prvky, které zahrnují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a které nejsou okrajové.
(17)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje po členských státech, aby předložily souhrny informací o podporách, které poskytly a na které se vztahuje nařízení o výjimkách. Zveřejnění těchto souhrnů je nezbytné pro zabezpečení transparentnosti opatření přijatých členskými státy. Jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie bylo nejúčinnějším prostředkem v době, kdy bylo nařízení (ES) č. 994/98 přijato. Nicméně s ohledem na rozvoj elektronických komunikačních prostředků je zveřejnění těchto souhrnů na internetových stránkách Komise rychlejší a efektivnější metodou a zvýší transparentnost ku prospěchu zúčastněných stran. Je proto třeba nahradit zveřejnění uvedených souhrnů v Úředním věstníku zveřejněním na internetových stránkách Komise.
(18)
Obdobně by se návrhy nařízení a ostatní dokumenty, které má zkoumat Poradní výbor pro státní podpory v souladu s nařízením (ES) č. 994/98, měly zveřejňovat na internetových stránkách Komise, a nikoli v Úředním věstníku Evropské unie, aby byla zabezpečena větší transparentnost, snížena administrativní zátěž a zkrácena prodleva při zveřejňování.
(19)
Konzultační postup zavedený v článku 8 nařízení (ES) č. 994/98 stanoví, že před zveřejněním návrhu nařízení musí být konzultován Poradní výbor pro státní podpory. Nicméně v zájmu větší transparentnosti by měl být návrh nařízení zveřejněn na internetových stránkách Komise současně s první konzultací Komise s poradním výborem.
(20)
Nařízení (ES) č. 994/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 994/98 se mění takto:
1)
Název nařízení se nahrazuje tímto:
„Nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory“.
2)
Článek 1 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
podpora ve prospěch:
i)
malých a středních podniků,
ii)
výzkumu, vývoje a inovací,
iii)
ochrany životního prostředí,
iv)
zaměstnanosti a odborné přípravy,
v)
kultury a zachování kulturního dědictví,
vi)
nápravy škod způsobených přírodními katastrofami,
vii)
nápravy škod způsobených některými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu,
viii)
lesnictví,
ix)
propagace potravinářských produktů neuvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie,
x)
ochrany mořských a sladkovodních biologických zdrojů,
xi)
sportu,
xii)
obyvatel odlehlých regionů na dopravu, pokud má podpora sociální charakter a je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce,
xiii)
základní širokopásmové infrastruktury, malých jednotlivých opatření podpory infrastruktury, která se týkají přístupových sítí nové generace, stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury, v oblastech, kde taková širokopásmová infrastruktura neexistuje nebo nebude pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta,
xiv)
infrastruktury na podporu cílů uvedených v bodech i) až xiii) tohoto písmene a v písmeni b) a na podporu dalších cílů společného zájmu, zejména cílů strategie Evropa 2020.“;
b)
v odstavci 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
prahy vyjádřené jako výše podpory v poměru k souhrnu nákladů, které je možné zahrnout, nebo v podobě maximální výše podpory nebo, v případě některých typů podpory, kdy může být obtížné přesně stanovit výši podpory nebo částku podpory, zejména u nástrojů finančního inženýrství nebo investic rizikového kapitálu či v případech podobné povahy, v podobě maximální míry státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu, aniž je dotčena kvalifikace dotyčných opatření podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie;“.
3)
V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„Při uskutečňování režimů podpory nebo jednotlivých podpor poskytnutých mimo jakýkoliv režim, které byly vyňaty podle nařízení uvedených v čl. 1 odst. 1, předloží členské státy Komisi souhrny informací o těchto režimech podpory nebo jednotlivých podporách, na které se nevztahuje vynětí, za účelem jejich zveřejnění na internetových stránkách Komise.“
4)
Článek 8 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
současně se zveřejněním jakéhokoli návrhu nařízení v souladu s článkem 6“;
b)
v odstavci 2 se druhá věta nahrazuje tímto:
„K oznámení o svolání zasedání se přikládají projednávané návrhy a dokumenty, jež mohou být zveřejněny na internetových stránkách Komise.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2013.