KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 574/2014
af 21. februar 2014
om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 for så vidt angår den model, der skal anvendes til udarbejdelse af ydeevnedeklarationer for byggevarer
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 af 9. marts 2011 om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer og om ophævelse af Rådets direktiv 89/106/EØF (1), særlig artikel 60, litra e), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Fabrikanter af byggevarer er i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EU) nr. 305/2011 forpligtet til at udarbejde en ydeevnedeklaration, når en byggevare, som er omfattet af en harmoniseret standard eller stemmer overens med en europæisk teknisk vurdering, som er blevet udstedt for den, bringes i omsætning. Ydeevnedeklarationen udarbejdes i henhold til artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 305/2011 ved hjælp af modellen i bilag III til forordningen.
(2)
I henhold til artikel 60, litra e), i forordning (EU) nr. 305/2011 delegeres Kommissionen beføjelse til at tilpasse bilag III til forordning (EU) nr. 305/2011 for at tage hensyn til den tekniske udvikling.
(3)
Modellen i bilag III til forordning (EU) nr. 305/2011 bør tilpasses for at tage hensyn til den tekniske udvikling, for at tilvejebringe den fleksibilitet, der er nødvendig for visse typer byggevarer og for fabrikanterne, samt for at forenkle ydeevnedeklarationen.
(4)
Desuden viser praktisk erfaring med gennemførelsen af bilag III, at fabrikanterne behøver yderligere retningslinjer om udarbejdelsen af ydeevnedeklarationer for byggevarer i overensstemmelse med gældende lovgivning. Denne vejledning vil også sikre en ensartet og korrekt anvendelse af bilag III.
(5)
Fabrikanterne bør indrømmes en vis fleksibilitet med henblik på udarbejdelsen af ydeevnedeklarationer, forudsat at de klart og sammenhængende formidler de væsentlige oplysninger, der kræves i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 305/2011.
(6)
For utvetydigt at identificere den vare, der er omfattet af en deklaration med hensyn til dets ydeevneniveauer eller -klasser bør producenterne kæde hver enkelt vare sammen med den respektive varetype og et givet sæt ydeevneniveauer eller -klasser ved hjælp af den unikke identifikationskode, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 305/2011.
(7)
Formålet med artikel 11, stk. 4, i forordning (EU) nr. 305/2011 er, at alle byggevarer skal kunne identificeres og spores, og fabrikanterne skal derfor angive et type-, parti- eller serienummer. Dette formål opfyldes ikke med en ydeevnedeklaration, som efterfølgende bør anvendes til alle varer, der svarer til den varetype, der er defineret heri. Derfor bør disse oplysninger, jf. artikel 11, stk. 4, ikke indgå i ydeevnedeklarationen.
(8)
Når de notificerede organer er korrekt identificeret, kan medtagelsen af alle attester eller prøvnings-, beregnings- eller vurderingsrapporter blive omfattende og byrdefuld, men den skaber ikke merværdi for brugerne af de varer, der er omfattet af en ydeevnedeklaration. Fabrikanterne bør derfor ikke være forpligtet til at medtage disse oplysninger i deres ydeevnedeklarationer.
(9)
For at øge hele den europæiske byggesektors effektivitet og konkurrenceevne bør fabrikanter, som tilvejebringer ydeevnedeklarationer, og som ønsker at anvende forenklingen og vejledningen for at lette tilvejebringelsen af sådanne deklarationer, have mulighed for at gøre dette så hurtigt som muligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag III til forordning (EU) nr. 305/2011 erstattes af bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Ydeevnedeklarationer, som er udstedt før denne forordnings ikrafttrædelse, og som er i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EU) nr. 305/2011 og det oprindelige bilag III til samme forordning, anses for at være i overensstemmelse med nærværende forordning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. februar 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 574/2014
ze dne 21. února 2014,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 o vzoru, který se použije pro vypracování prohlášení o vlastnostech stavebních výrobků
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (1), a zejména na čl. 60 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 305/2011 stanoví pro výrobce stavebních výrobků povinnost vypracovat prohlášení o vlastnostech v případě, že stavební výrobek, na který se vztahuje harmonizovaná norma nebo který je v souladu s evropským technickým posouzením, které pro něj bylo vydáno, je uváděn na trh. Podle čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 305/2011 se takové prohlášení vypracovává podle vzoru uvedeného v příloze III uvedeného nařízení.
(2)
V souladu s čl. 60 písm. e) nařízení (EU) č. 305/2011 se na Komisi přenáší pravomoc týkající se úpravy přílohy III nařízení (EU) č. 305/2011 s ohledem na technický pokrok.
(3)
Vzor uvedený v příloze III nařízení (EU) č. 305/2011 by měl být upraven s cílem přizpůsobit se technologickému pokroku, umožnit flexibilitu potřebnou pro různé druhy stavebních výrobků a požadovanou výrobci a zjednodušit prohlášení o vlastnostech.
(4)
Praktické zkušenosti s prováděním přílohy III ukazují, že by výrobci potřebovali další návod pro vypracovávání prohlášení o vlastnostech stavebních výrobků v souladu s platnými právními předpisy. Poskytnutím takového návodu by se rovněž zajistilo harmonizované a správné uplatňování přílohy III.
(5)
Výrobcům by měla být při vypracovávání prohlášení o vlastnostech poskytnuta větší flexibilita za předpokladu, že poskytují základní informace požadované článkem 6 nařízení (EU) č. 305/2011 a uvádějí je jasným a logickým způsobem.
(6)
V zájmu jednoznačné identifikace výrobku, na nějž se vztahuje prohlášení o vlastnostech, ve vztahu k jeho úrovním nebo třídám vlastností, by výrobci měli přiřadit každý jednotlivý výrobek k příslušnému typu výrobku a danému souboru úrovní nebo tříd vlastností prostřednictvím jedinečného identifikačního kódu uvedeného v čl. 6 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 305/2011.
(7)
Cílem ustanovení čl. 11 odst. 4 nařízení (EU) č. 305/2011 je umožnit identifikaci a vysledovatelnost každého jednotlivého stavebního výrobku na základě informací o typu, sérii nebo sériovém čísle uváděnými výrobci. Tento cíl není sledován prohlášením o vlastnostech, které by mělo být následně použito pro všechny výrobky odpovídající typu výrobku, který je v něm definován. Nemělo by být tudíž požadováno, aby informace stanovené v čl. 11 odst. 4 byly obsaženy v prohlášení o vlastnostech.
(8)
V případě, že jsou oznámené subjekty řádně identifikovány, seznam vydaných osvědčení, zkušebních, výpočtových nebo posuzovacích protokolů může nabýt výrazného objemu a stát se zátěží, avšak nepřináší přidanou hodnotu uživatelům výrobků, na něž se vztahuje prohlášení o vlastnostech. Výrobci by proto neměli být vázáni povinností zahrnovat tyto informace do svých prohlášení o vlastnostech.
(9)
Aby se posílila efektivita a konkurenceschopnost evropského odvětví stavebnictví jako celku, výrobci, kteří vypracovávají prohlášení o vlastnostech a přejí si využít zjednodušení a návodu pro účely snazšího vypracovávání takových prohlášení, by měli mít možnost učinit tak co nejdříve,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (EU) č. 305/2011 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
U prohlášení o vlastnostech vydaných před vstupem tohoto nařízení v platnost, která jsou v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 305/2011 a původní přílohou III uvedeného nařízení, se má za to, že jsou v souladu s tímto nařízením.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. února 2014.