DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2015/530
af 11. februar 2015
om metoden til og procedurerne for fastsættelse og indsamling af data om de gebyrfaktorer, der anvendes til beregning af de årlige tilsynsgebyrer (ECB/2015/7)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, andet led, artikel 30 og artikel 33, stk. 2, andet led,
under henvisning til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1163/2014 af 22. oktober 2014 om tilsynsgebyrer (ECB/2014/41) (2), særlig artikel 10, stk. 3, litra b), artikel 10, stk. 4 og 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 30, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013 beregnes de årlige tilsynsgebyrer, som opkræves fra kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater, eller filialer, der er etableret i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og baseres på objektive kriterier i relation til det berørte kreditinstituts betydning og risikoprofil, herunder dets risikovægtede aktiver.
(2)
I henhold til artikel 10, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) er de gebyrfaktorer, som anvendes til at bestemme det enkelte årlige tilsynsgebyr, der skal betales af hver enkelt enhed eller koncern under tilsyn, størrelsen af: i) de samlede aktiver og ii) den samlede risikoeksponering ved udgangen af kalenderåret.
(3)
I henhold til artikel 10, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) fastsættes og indsamles dataene vedrørende gebyrfaktorer i henhold til en ECB-afgørelse, der fastsætter den anvendelige metode og de anvendelige procedurer.
(4)
I henhold til artikel 30 i forordning (EU) nr. 1024/2013 bør koncerner under tilsyn ved beregningen af gebyrfaktorer som hovedregel undtage aktiver, der tilhører datterselskaber med hjemsted i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande. I henhold til artikel 10, stk. 3, litra c), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) kan koncerner under tilsyn beslutte ikke at undtage sådanne aktiver ved fastsættelsen af gebyrfaktorerne. Omkostningerne, som er forbundet med at foretage en sådan beregning, bør dog ikke overstige den forventede reduktion i tilsynsgebyret.
(5)
I henhold til artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) skal de kompetente nationale myndigheder indberette data om gebyrfaktorer til ECB i overensstemmelse med de procedurer, som fastsættes af ECB.
(6)
Det følger af artikel 10, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41), at såfremt en gebyrdebitor ikke indberetter gebyrfaktorerne, bestemmer ECB gebyrfaktorerne i overensstemmelse med de procedurer, som fastsættes af ECB.
(7)
Følgelig bør denne afgørelse fastsætte den metode og de procedurer, der skal anvendes ved fastsættelse og indsamling af data vedrørende gebyrfaktorer samt beregningen af gebyrfaktorer, herunder i de tilfælde hvor en gebyrdebitor undlader at indberette dem, samt procedurerne for de kompetente nationale myndigheders indberetning af gebyrfaktorer til ECB. Navnlig bør format, hyppighed og tidspunkt for indberetning, samt hvilken type kvalitetskontrol de kompetente nationale myndigheder skal foretage, før gebyrfaktorerne indberettes til ECB, specificeres.
(8)
Til beregningen af de årlige tilsynsgebyrer, som skal betales for de enkelte enheder og koncerner under tilsyn, bør gebyrdebitorerne indberette data om gebyrfaktorerne til de kompetente nationale myndigheder på grundlag af de formularer, der fremgår af bilag I og II til denne afgørelse.
(9)
Det er nødvendigt at fastsætte en procedure, der giver mulighed for at foretage tekniske ændringer af bilagene til denne afgørelse på en effektiv måde, forudsat at de pågældende ændringer hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker rapporteringsbyrden. I forbindelse med denne procedure skal der tages hensyn til synspunkter fremsat af Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) Statistiske Komité. De kompetente nationale myndigheder og andre ESCB-komitéer vil derfor kunne stille forslag om sådanne ændringer til bilagene igennem Den Statistiske Komité -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne afgørelse fastsætter den i artikel 10 i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) omhandlede metode og de procedurer, som skal anvendes ved fastsættelse og indsamling af data om de gebyrfaktorer, der anvendes til beregning af de årlige tilsynsgebyrer, som opkræves af enheder og koncerner under tilsyn, og ved gebyrdebitorernes indberetning af gebyrfaktorer, samt procedurerne for de kompetente nationale myndigheders indberetning af sådanne oplysninger til ECB.
Denne afgørelse finder anvendelse på gebyrdebitorer og kompetente nationale myndigheder.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse finder de definitioner, som er indeholdt i artikel 2, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) anvendelse, medmindre andet fremgår, sammen med følgende definition:
»arbejdsdag« (working day): en dag, som ikke er en lørdag, søndag eller helligdag i den medlemsstat, hvor den pågældende kompetente nationale myndighed er etableret.
Artikel 3
Formularer til gebyrdebitorernes indberetning af gebyrfaktorer til de kompetente nationale myndigheder
Gebyrdebitorerne indberetter gebyrfaktorerne til de kompetente nationale myndigheder under anvendelse af formularerne i bilag I og II til denne afgørelse. Revisors erklæringer i overensstemmelse med artikel 7 fremsendes også til de kompetente nationale myndigheder. I tilfælde af en koncern af gebyrbetalende enheder med datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande skal gebyrdebitorerne redegøre for, hvilken metode de har anvendt til fastsættelse af gebyrfaktorerne i henhold til artikel 10, stk. 3, litra c), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) på det sted i formularen, hvor der er gjort plads hertil.
Artikel 4
Betalingsdatoer
1. De kompetente nationale myndigheder indberetter dataene om gebyrfaktorer til ECB senest ved forretningstids ophør den tiende arbejdsdag efter de betalingsdatoer, som er anført i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41). Derefter har ECB fem arbejdsdage efter modtagelse til at verificere de modtagne data. På ECB's anmodning skal den kompetente nationale myndighed redegøre for eller tydeliggøre dataene. ECB færdiggør dataene den 15. arbejdsdag efter den pågældende betalingsdato.
2. Når ECB har færdiggjort dataene i overensstemmelse med stk. 1, giver den gebyrdebitorerne adgang til de endelige data. Gebyrdebitorerne har herefter fem arbejdsdage til at fremsætte eventuelle kommentarer til dataene om gebyrfaktorer, i det tilfælde de mener, at dataene ikke er korrekte. Herefter vil gebyrfaktorerne blive lagt til grund for beregningen af de årlige tilsynsgebyrer.
Artikel 5
Kontrol af datakvaliteten
De kompetente nationale myndigheder overvåger og sikrer kvaliteten og pålideligheden af dataene om gebyrfaktorer, som indberettes til ECB. De kompetente nationale myndigheder foretager kvalitetskontroller for at fastslå, om gebyrfaktorerne er blevet beregnet i overensstemmelse med den metode, som fremgår af artikel 7. ECB må ikke korrigere eller ændre data om gebyrfaktorer, som er indberettet af gebyrdebitorerne. Eventuelle korrigeringer eller ændringer af dataene må kun foretages af gebyrdebitorerne og fremsendes af disse til de kompetente nationale myndigheder. De kompetente nationale myndigheder indberetter alle korrigerede eller ændrede data, som de har modtaget, til ECB. Ved indberetning af data om gebyrfaktorer skal de kompetente nationale myndigheder a) oplyse om betydelige udviklinger, som fremgår af de pågældende data, og b) informere ECB om begrundelsen for eventuelle betydelige korrigeringer eller ændringer af dataene.
Artikel 6
Rapporteringshyppighed og referencedato ved første indberetning
Gebyrdebitorerne fremsender data om gebyrfaktorer en gang om året til de kompetente nationale myndigheder. Referencedatoen ved den første indberetning af gebyrfaktorer er den 31. december 2014.
Artikel 7
Metoden til beregning af gebyrfaktorer
1. Værdien for den samlede risikoeksponering, som skal indberettes, udledes af den regelmæssige indberetning, som foretages i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 (3). Følgende specifikke krav til beregningen gælder:
a)
For en koncern under tilsyn, som ikke har datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, fastsættes koncernens samlede risikoeksponering på grundlag af indberetningsskemaet »kapitalgrundlagskrav« i den fælles kapitaldækningsrapportering (COREP), som findes i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 (herefter »skemaet til indberetning af kapitalgrundlagskrav«).
b)
For en koncern under tilsyn, som har datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, fastsættes koncernens samlede risikoeksponering på grundlag af skemaet til indberetning af kapitalgrundlagskrav med mulighed for at fratrække det bidrag til koncernens samlede risikoeksponering, som kan henføres til de datterselskaber, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, på grundlag af COREP-indberetningsskemaet »koncernsolvens: oplysninger om tilknyttede selskaber«, som findes i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014. Hvis dataene om bidrag fra datterselskaber, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, ikke er tilgængelige i COREP-indberetningsskemaet »koncernsolvens: oplysninger om tilknyttede selskaber« i forbindelse med beregningen af tilsynsgebyrer, kan gebyrdebitorerne selv fremsende disse oplysninger til de kompetente nationale myndigheder.
c)
Hvis det gebyrbetalende kreditinstitut ikke er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes instituttets samlede risikoeksponering på grundlag af skemaet til indberetning af kapitalgrundlagskrav.
2. Værdien for de samlede aktiver, som skal indberettes, bør svare til den værdi af de samlede aktiver, som er fastsat i artikel 51 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (4). Kan de samlede aktiver ikke fastsættes på grundlag af denne artikel, fastsættes de på grundlag af følgende data.
a)
For en koncern under tilsyn, som kun har datterselskaber etableret inden for de deltagende medlemsstater, lægges det regelsæt for regnskabsopstilling, som enhederne under tilsyn anvender ved udarbejdelsen af det konsoliderede regnskab på koncernniveau, til grund for fastsættelsen af de samlede aktiver. En revisor bekræfter koncernen under tilsyns samlede aktiver ved at foretage en behørig verificering af regelsættet for regnskabsopstilling.
b)
For et gebyrbetalende kreditinstitut, som ikke er en del af en koncern under tilsyn, men som har et moderselskab, der er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, lægges det regelsæt for regnskabsopstilling, som det gebyrbetalende kreditinstitut anvender ved udarbejdelsen af det konsoliderede regnskab på koncernniveau, til grund for fastsættelsen af de samlede aktiver. En revisor bekræfter det gebyrbetalende kreditinstituts samlede aktiver ved at foretage en behørig verificering af regelsættet for regnskabsopstilling.
c)
Hvis en gebyrbetalende filials samlede aktiver beregnes på grundlag af statistiske data, som er indberettet i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (5), bekræfter en revisor den gebyrbetalende filials samlede aktiver ved at foretage en behørig verificering af dens regnskab.
3. For en koncern under tilsyn, som har datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, fastsættes de samlede aktiver på grundlag af en af følgende metoder:
a)
Dens samlede aktiver kan fastsættes på grundlag af artikel 51 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (inklusive datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande). Kan de samlede aktiver ikke fastsættes på grundlag af denne artikel, fastsættes de i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, litra a), i denne afgørelse.
b)
Dens samlede aktiver kan fastsættes ved at aggregere de samlede aktiver, som er opført i de lovpligtige regnskaber for alle de enheder under tilsyn i koncernen under tilsyn, som er etableret i deltagende medlemsstater, såfremt de foreligger, og ellers ved at aggregere de samlede aktiver, som er anført i de relevante regelsæt for regnskabsopstilling, som anvendes af enhederne under tilsyn eller koncernen af gebyrbetalende kreditinstitutter ved udarbejdelsen af det konsoliderede regnskab på koncernniveau. For at undgå dobbelt medregning kan gebyrdebitoren vælge at eliminere koncerninterne positioner mellem alle enheder under tilsyn i koncernen under tilsyn, som er etableret i deltagende medlemsstater, i konsolideringsprocessen. Eventuel goodwill, som indgår i det konsoliderede regnskab for moderselskabet til en koncern under tilsyn, skal indgå i aggregeringen. Goodwill henført til datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, kan udelades. Hvis en gebyrdebitor anvender lovpligtige regnskaber, skal en revisor bekræfte, at de samlede aktiver svarer til de samlede aktiver, som er opført i det reviderede lovpligtige regnskab for de enkelte enheder under tilsyn. Hvis en gebyrdebitor anvender regelsæt for regnskabsaflæggelse, skal en revisor bekræfte de samlede aktiver, som ligger til grund for beregningen af de årlige tilsynsgebyrer, ved at foretage en behørig verificering af de anvendte regelsæt for regnskabsaflæggelse. Under alle omstændigheder skal revisor bekræfte, at aggregeringsprocessen ikke afviger fra den procedure, som er fastsat i denne afgørelse, og at den beregning, som gebyrdebitor har foretaget, er i overensstemmelse med den regnskabsmetode, som er anvendt til konsolidering af regnskaberne i koncernen af gebyrbetalende enheder.
Artikel 8
ECB's fastsættelse af gebyrfaktorer i tilfælde af manglende fremsendelse eller indberetning af krævede korrigeringer eller ændringer
Hvis en gebyrfaktor ikke er blevet indberettet, eller krævede korrigeringer eller ændringer ikke er fremsendt af gebyrdebitoren, fastsætter ECB den manglende gebyrfaktor ud fra de foreliggende oplysninger.
Artikel 9
Forenklet ændringsprocedure
Under hensyntagen til ESCB's Statistiske Komités synspunkter kan ECB's Direktion foretage tekniske ændringer i bilagene til denne afgørelse, såfremt de hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker gebyrdebitorernes rapporteringsbyrde. Direktionen underretter uden ugrundet ophold Styrelsesrådet om alle sådanne ændringer.
Artikel 10
Ikrafttrædelse
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 11. februar 2015.
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/530
ze dne 11. února 2015
o metodice a postupech pro stanovení a shromažďování údajů týkajících se faktorů používaných pro výpočet ročních poplatků za dohled (ECB/2015/7)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na druhý pododstavec čl. 4 odst. 3, článek 30 a druhý pododstavec čl. 33 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1163/2014 ze dne 22. října 2014 o poplatcích za dohled (ECB/2014/41) (2), a zejména na čl. 10 odst. 3 písm. b), čl. 10 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 30 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 se roční poplatky za dohled, které mají být uloženy úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě, vypočtou na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a musí vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčné úvěrové instituce, včetně jejích rizikově vážených aktiv.
(2)
V souladu s čl. 10 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) jsou faktory pro výpočet poplatku, které se použijí pro stanovení jednotlivého ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, výše: i) celkových aktiv a ii) celkové rizikové expozice, a to ke konci kalendářního roku.
(3)
Čl. 10 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) stanoví, že údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku jsou určeny a shromažďovány v souladu s rozhodnutím Evropské centrální banky (ECB), které vymezuje příslušnou metodiku a postupy.
(4)
Podle článku 30 nařízení (EU) č. 1024/2013 by dohlížené skupiny pro účely výpočtu faktorů pro výpočet poplatku zpravidla neměly zahrnovat aktiva dceřiných společností v nezúčastněných členských státech a třetích zemích. V souladu s čl. 10 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) se dohlížené skupiny mohou rozhodnout, že tato aktiva při stanovení faktorů pro výpočet poplatku zahrnou. Náklady na provedení tohoto výpočtu by však neměly být vyšší než očekávané snížení poplatku za dohled.
(5)
Čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) stanoví, že vnitrostátní příslušné orgány údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku předávají ECB v souladu s postupy, které stanoví ECB.
(6)
Čl. 10 odst. 5 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) stanoví, že pokud poplatník faktory pro výpočet poplatku neposkytne, určí ECB faktory pro výpočet poplatku podle postupů, které stanoví ECB.
(7)
Toto rozhodnutí by tedy mělo stanovit metodiku a postupy pro stanovení a shromažďování údajů týkajících se faktorů pro výpočet poplatku a výpočet těchto faktorů, včetně případů, kdy poplatník tyto faktory neposkytne, jakožto i postupy, podle nichž vnitrostátní příslušné orgány faktory pro výpočet poplatku předkládají ECB. Měly by být specifikovány zejména formát, periodicita a lhůty pro předkládání těchto údajů, jakož i druhy kontrol kvality, které by vnitrostátní příslušné orgány měly provést před tím, než faktory pro výpočet poplatku předloží ECB.
(8)
Pro výpočet ročních poplatků za dohled, které se platí za každý dohlížený subjekt a dohlíženou skupinu, by poplatníci měli údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátním příslušným orgánům předkládat na základě šablon vymezených v přílohách I a II tohoto rozhodnutí.
(9)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto rozhodnutí za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení. Při uplatňování tohoto postupu by měl být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku Evropského systému centrálních bank (ESCB). Vnitrostátním příslušným orgánům a jiným výborům ESCB proto bude umožněno tyto technické změny příloh navrhovat prostřednictvím Výboru pro statistiku,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí vymezuje ve smyslu článku 10 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) metodiku a postupy pro výpočet a shromažďování údajů týkajících se faktorů, které se používají pro výpočet ročních poplatků za dohled, jež mají být ukládány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám, jakož i pro předkládání faktorů pro výpočet poplatku ze strany poplatníků a dále vymezuje postupy, podle nichž vnitrostátní příslušné orgány tyto údaje předkládají ECB.
Toto rozhodnutí se vztahuje na poplatníky a vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, použijí se pro účely tohoto rozhodnutí definice uvedené v článku 2 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) a tato definice:
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí ani dnem pracovního klidu v členském státě, v němž je relevantní vnitrostátní příslušný orgán usazen.
Článek 3
Šablony, podle kterých poplatníci vnitrostátním příslušným orgánům vykazují faktory pro výpočet poplatků
Poplatníci předkládají faktory pro výpočet poplatků vnitrostátním příslušným orgánům pomocí šablon uvedených v přílohách I a II tohoto rozhodnutí. Vnitrostátním příslušným orgánům se rovněž předkládají zprávy auditora v souladu s článkem 7. V případě skupin subjektů, jež platí poplatek, s dceřinými společnostmi usazenými v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích vysvětlí poplatníci v místě k tomu v šabloně vyhrazeném metodu, kterou v souladu s čl. 10 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) použili pro určení faktorů pro výpočet poplatku.
Článek 4
Lhůty pro předávání údajů
1. Údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátní příslušné orgány ECB předávají nejpozději do konce pracovní doby 10. pracovního dne následujícího po uplynutí lhůt pro předávání údajů ve smyslu čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41). ECB poté ověří platnost údajů, které obdržela, ve lhůtě pěti pracovních dnů od doručení těchto údajů. Pokud o to ECB požádá, vnitrostátní příslušné orgány poskytnou k údajům vysvětlení či tyto údaje objasní. ECB dokončí údaje v 15. pracovní den následující po uplynutí příslušné lhůty pro předávání údajů.
2. Poté, co ECB údaje v souladu s odstavcem 1 dokončí, zpřístupní dokončené údaje poplatníkům. Mají-li za to, že jsou příslušné údaje o faktorech pro výpočet poplatku nesprávné, mohou poplatníci ve lhůtě pěti pracovních dnů předkládat k těmto údajům připomínky. Poté se faktory pro výpočet poplatku použijí pro výpočet ročních poplatků za dohled.
Článek 5
Kontroly kvality údajů
Vnitrostátní příslušné orgány sledují a zajišťují kvalitu a spolehlivost údajů, které se týkají faktorů pro výpočet poplatku a které jsou předkládány do ECB. Vnitrostátní příslušné orgány uplatňují kontroly kvality s cílem posoudit, zda byly faktory pro výpočet poplatku vypočteny v souladu s metodikou vymezenou v článku 7. ECB neopravuje ani nemění údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku, které poskytli poplatníci. Veškeré opravy či změny údajů provádějí poplatníci, kteří je předkládají příslušným vnitrostátním orgánům. Vnitrostátní příslušné orgány předkládají veškeré opravené nebo změněné údaje, které obdržely, ECB. Při předkládání údajů týkajících se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátní příslušné orgány: a) poskytnou informace o jakémkoli významném vývoji, který z těchto údajů vyplývá; a b) ECB sdělí důvody všech významných oprav či změn těchto údajů.
Článek 6
Periodicita vykazování a referenční datum pro první vykazování
Poplatníci předávají údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátním příslušným orgánům jednou ročně. Referenční datum pro první vykazování faktorů pro výpočet poplatku je 31. prosinec 2014.
Článek 7
Metodika pro výpočet faktorů pro výpočet poplatku
1. Výše celkové rizikové expozice, která má být vykázána, se odvozuje z pravidelného výkaznictví prováděného podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 680/2014 (3). Při výpočtu se uplatňují tyto zvláštní požadavky.
a)
V případě dohlížené skupiny, která nemá dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, se celková riziková expozice skupiny určí odkazem na šablonu COREP s názvem „kapitálové požadavky“, která je vymezena v příloze I prováděcího nařízení (EU) č. 680/2014 (dále jen „šablona pro kapitálové požadavky“).
b)
V případě dohlížené skupiny, která má dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, se celková riziková expozice skupiny určí odkazem na šablonu pro kapitálové požadavky s tím, že lze odečíst výši, kterou do celkové rizikové expozice skupiny přispívají dceřiné společnosti, které jsou usazeny v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, a to s odkazem na šablonu COREP s názvem „solventnost skupiny: informace o přidružených podnicích“, která je vymezena v příloze I prováděcího nařízení (EU) č. 680/2014. Nejsou-li údaje o příspěvku dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích pro účely výpočtu poplatků za dohled k dispozici v rámci šablony COREP s názvem „solventnost skupiny: informace o přidružených podnicích“, mohou tyto údaje vnitrostátním příslušným orgánům předložit sami poplatníci.
c)
Není-li úvěrová instituce, která platí poplatek, součástí dohlížené skupiny, určí se celková riziková expozice této instituce odkazem na šablonu pro kapitálové požadavky.
2. Výše celkových aktiv, která má být vykázána, by měla odpovídat celkové hodnotě aktiv stanovené v článku 51 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (4). Nelze-li celková aktiva určit odkazem na uvedený článek, určí se na základě následujících údajů.
a)
V případě dohlížené skupiny, která má pouze dceřiné společnosti usazené v zúčastněných členských státech, se k určení celkových aktiv použijí soubory výkazů, které dohlížené subjekty používají pro přípravu konsolidovaných účetních závěrek na úrovni skupiny. Celková aktiva dohlížené skupiny potvrdí auditor tím, že náležitě ověří soubory výkazů.
b)
V případě úvěrové instituce, která platí poplatek a není součástí dohlížené skupiny, avšak její mateřská společnost je usazena v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se k určení celkových aktiv použijí soubory výkazů, které úvěrová instituce, jež platí poplatek, používá pro přípravu konsolidovaných účetních závěrek na úrovni skupiny. Celková aktiva úvěrové instituce, která platí poplatek, potvrdí auditor tím, že náležitě ověří soubory výkazů.
c)
Je-li výpočet celkových aktiv pobočky, která platí poplatek, prováděn na základě statistických údajů vykazovaných podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (5), potvrdí auditor celková aktiva pobočky, která platí poplatek, tím, že náležitě ověří její finanční účty.
3. V případě dohlížené skupiny, která má dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, se celková aktiva této skupiny určí v souladu s jednou z těchto možností.
a)
Její celková aktiva lze určit na základě článku 51 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (včetně dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích). Nelze-li celková aktiva určit odkazem na uvedený článek, určí se v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) tohoto rozhodnutí.
b)
Její celková aktiva lze určit agregací celkových aktiv zveřejněných v zákonem stanovených účetních závěrkách všech dohlížených subjektů v rámci dohlížené skupiny, které jsou usazeny v zúčastněných členských státech (jsou-li k dispozici), nebo jinak agregací celkových aktiv uvedených v příslušných souborech výkazů, které dohlížené subjekty nebo skupina úvěrových institucí, které platí poplatek, používají pro přípravu konsolidovaných účetních závěrek na úrovni skupiny. Aby se předešlo dvojímu započtení, může poplatník v rámci konsolidace vyloučit pozice v rámci skupiny mezi všemi dohlíženými subjekty dohlížené skupiny, které jsou usazeny v zúčastněných členských státech. V agregaci by měl být obsažen goodwill zahrnutý do konsolidované účetní závěrky mateřské společnosti dohlížené skupiny; vynětí goodwillu přiřazeného dceřiným společnostem usazeným v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích je nepovinné. Pokud poplatník používá zákonem stanovené účetní závěrky, auditor potvrdí, že celková aktiva odpovídají celkovým aktivům zveřejněným v auditovaných zákonem stanovených účetních závěrkách jednotlivých dohlížených subjektů. Pokud poplatník používá soubory výkazů, auditor potvrdí celková aktiva používaná pro výpočet ročních poplatků za dohled tím, že používané soubory výkazů náležitě ověří. Auditor ve všech případech potvrdí, že agregace se neodchyluje od postupu vymezeného v tomto rozhodnutí a že výpočet provedený poplatníkem je konzistentní s účetní metodou použitou pro konsolidaci účetních závěrek skupiny subjektů, které platí poplatek.
Článek 8
Určení faktorů pro výpočet poplatku ze strany ECB, nejsou-li poskytnuty či předloženy požadované opravy či změny
Pokud poplatník nevykáže faktor pro výpočet poplatku nebo nepředloží požadované opravy nebo změny, využije ECB k určení chybějícího faktoru pro výpočet poplatku informace, které má k dispozici.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanovisku Výboru pro statistiku je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto rozhodnutí za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec ani neovlivní zpravodajskou zátěž poplatníků. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 11. února 2015.