RÅDETS AFGØRELSE 2014/449/FUSP
af 10. juli 2014
om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Sydsudan
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/423/FUSP (1).
(2)
Den 20. januar 2014 konkluderede Rådet, at det bør overvejes at indføre målrettede restriktive foranstaltninger over for enkeltpersoner, der hindrer fredsprocessen i Sydsudan, til støtte for Den Afrikanske Unions (AU's) og Den Mellemstatslige Organisation for Udviklings (IGAD's) bestræbelser og i tæt samordning med internationale partnere. Den 17. marts gentog Rådet, at det var parat til at overveje sådanne foranstaltninger i forhold til Sydsudan.
(3)
Rådet er fortsat alvorligt bekymret over situationen i Sydsudan. Derfor bør der indføres restriktive foranstaltninger over for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan.
(4)
Af hensyn til klarheden bør de restriktive foranstaltninger over for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan eller er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og de restriktive foranstaltninger, der allerede er indført med afgørelse 2011/423/FUSP for så vidt angår Sydsudan, integreres i én enkelt retsakt -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE
Artikel 1
1. Salg, levering, overførsel eller eksport af våben og af alle typer dertil knyttet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til førnævnte, fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, til Sydsudan forbydes, uanset om udstyret hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.
2. Det er også forbudt:
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, eller i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af sådanne varer til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, samt forsikring eller genforsikring i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne varer, eller ydelse af beslægtet teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der
c)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå foranstaltningerne i litra a) eller b).
Artikel 2
1. Artikel 1 finder ikke anvendelse på:
a)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikkedødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til humanitær brug, menneskerettighedsovervågning eller beskyttelsesbrug eller til brug for FN's, AU's, Den Europæiske Unions eller Den Mellemstatslige Organisation for Udviklings (IGAD's) institutionsopbygningsprogrammer, eller af materiel, der er bestemt for Den Europæiske Unions, FN's og AU's krisestyringsoperationer
b)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikkekampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug i Sydsudan af Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters personale eller af FN's, AU's eller IGAD's personale
c)
ydelse af teknisk bistand, mæglervirksomhed og andre tjenester i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)
d)
levering af finansiering eller finansiel bistand i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)
e)
salg, levering, overførsel eller eksport af minerydningsudstyr og -materiel til brug ved minerydningsaktioner
f)
salg, levering, overførsel eller udførsel af ikkedødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til støtte til reformprocessen i sikkerhedssektoren i Sydsudan, samt levering af finansieringsmidler, finansiel bistand eller teknisk bistand i tilknytning til sådant udstyr
forudsat at sådanne leverancer på forhånd er godkendt af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat.
2. Artikel 1 finder endvidere ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt udføres til Sydsudan af personale fra Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, af FN's eller IGAD's personale eller af repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale, og som udelukkende er til disses personlige brug.
3. Medlemsstaterne tager stilling til leveringer i henhold til denne artikel i hvert enkelt tilfælde under fuld hensyntagen til kriterierne i Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2). Medlemsstaterne kræver tilstrækkelige garantier mod misbrug af godkendelser, der er givet i henhold til denne artikel, og træffer om nødvendigt foranstaltninger med henblik på tilbageførsel af udstyret.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og personer med tilknytning til dem, jf. bilaget.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN eller afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses ligeledes for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i henhold til stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende og humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder og møder, som Den Europæiske Union tager initiativ til, eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer de restriktive foranstaltningers politiske mål, herunder demokratiet, menneskerettighederne og retsstatsprincippet i Sydsudan.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer gør skriftlig indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
8. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 4
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer der tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og fysiske og juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. bilaget, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for sådanne fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
er bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
er bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer for rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.
De berørte medlemsstater underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder meddele tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet inden den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet som omhandlet i stk. 1 blev optaget på listen i bilaget, eller af en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilaget, og
d)
anerkendelsen af afgørelsen er ikke i strid med de almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Den berørte medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået før den dato, hvor en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ blev opført på listen i bilaget, såfremt den pågældende medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er omhandlet i stk. 1.
6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter og andre former for afkast fra disse konti
b)
forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af foranstaltningerne i stk. 1 eller 2, eller
c)
forfaldne betalinger i henhold til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser, der er truffet i Unionen, eller som kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger forbliver omfattet af de foranstaltninger, der er fastsat stk. 1.
Artikel 5
1. Rådet træffer efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik afgørelse om oprettelse og ændring af listen i bilaget.
2. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ om den afgørelse, der er omhandlet i stk. 1, herunder om begrundelsen for opførelsen på listen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet den i stk. 1 omhandlede afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ herom.
Artikel 6
1. Bilaget skal indeholde begrundelserne for at opføre personerne i artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, på listen.
2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer. Sådanne oplysninger kan omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 7
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.
Artikel 8
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne afgørelse anvendes indtil den 12. juli 2015.
Denne afgørelse overvåges løbende. Den kan om nødvendigt forlænges eller ændres, hvis Rådet skønner, at målene i den ikke er nået.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2014.
ROZHODNUTÍ RADY 2014/449/SZBP
ze dne 10. července 2014
o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/423/SZBP (1).
(2)
Dne 20. ledna 2014 dospěla Rada k závěru, že by měla být zvážena cílená omezující opatření proti jednotlivým osobám, které blokují mírový proces v Jižním Súdánu, v zájmu podpory úsilí Africké unie a Mezivládního orgánu pro rozvojovou pomoc (dále jen „IGAD“) a v úzké spolupráci s mezinárodními partnery. Dne 17. března 2014 Rada znovu zopakovala, že je připravena zvážit tato opatření vůči Jižnímu Súdánu.
(3)
Rada zůstává vážně znepokojena situací v Jižním Súdánu. Proto by měla být uložena omezující opatření namířená proti osobám, které blokují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v této zemi.
(4)
Pro větší srozumitelnost by omezující opatření namířená proti osobám, které blokují politický proces v Jižnímu Súdánu nebo které jsou odpovědné za závažná porušování lidských práv v této zemi, a omezující opatření již uložená rozhodnutím 2011/423/SZBP, pokud se týkají Jižního Súdánu, měla být uvedena v jednom právním nástroji,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazuje se prodej, dodávka, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu všeho druhu včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a zařízení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů do Jižního Súdánu státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo s použitím jejich vlajkových plavidel nebo letadel, bez ohledu na to, zda pocházejí z jejich území nebo nikoli.
2. Rovněž se zakazuje:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, zprostředkovatelské služby nebo jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru, včetně pojištění a zajištění, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek nebo pro poskytování související technické pomoci, zprostředkovatelských služeb nebo jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení opatření uvedených v písmenu a) nebo b).
Článek 2
1. Článek 1 se nevztahuje na:
a)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz nesmrtonosného vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné použití či použití související s monitorováním dodržování lidských práv nebo pro programy budování institucí prováděné OSN, Africkou unií a Evropskou unií nebo Mezivládním orgánem pro rozvojovou pomoc (dále jen „IGAD“) nebo materiálu určeného pro operace Evropské unie, OSN a Africké unie pro řešení krizí;
b)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz nebojových vozidel vyrobených za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavených, která jsou určena výlučně pro ochranu personálu Evropské unie a jejích členských států v Jižním Súdánu nebo pro ochranu personálu OSN, Africké unie nebo IGADU v Jižním Súdánu;
c)
poskytování technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb spojených s vybavením nebo s programy a operacemi uvedenými v písmenu a);
d)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci v souvislosti s vybavením nebo s programy a operacemi uvedenými v písmenu a);
e)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz zařízení na odminovávání a materiálu používaného při odminovávání;
f)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz nesmrtonosného vojenského vybavení určeného výhradně na podporu procesu reformy bezpečnostního sektoru v Jižním Súdánu ani na poskytování finančních prostředků, finanční pomoci nebo technické pomoci v souvislosti s takovým vybavením;
pokud byly tyto dodávky předem schváleny příslušným orgánem dotyčného členského státu.
2. Článek 1 se rovněž nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Jižního Súdánu pracovníky Evropské unie nebo jejích členských států, OSN nebo IGADU, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
3. Členské státy posuzují dodávky uvedené v tomto článku jednotlivě, přičemž plně zohledňují kritéria stanovená ve společném postoji Rady 2008/944/SZBP (2). Členské státy požadují přiměřená ochranná opatření proti zneužívání povolení udělených podle tohoto článku a v případě potřeby přijmou opatření pro navrácení vybavení.
Článek 3
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby osobám, které narušují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v Jižním Súdánu a osobám s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze, zabránily ve vstupu na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo pod její záštitou, nebo
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
d)
na základě smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4. Odstavec 3 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými a nevyhnutelnými humanitárními zájmy nebo ve výjimečných případech účastí na mezivládních zasedáních a na zasedání podporovaných Evropskou unií, nebo organizovaných v členském státě vykonávajícím předsednictví v rámci OBSE, na nichž je veden politický dialog, který přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Jižním Súdánu.
7. Členský stát, který hodlá udělit výjimky uvedené v odstavci 6, tuto skutečnost oznámí písemně Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8. Pokud členský stát povolí podle odstavců 3, 4, 6 a 7 osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení přísně omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, jichž se přímo týká.
Článek 4
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje náležející osobám, které blokují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v této zemi a fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze, nebo finanční prostředky a hospodářské zdroje, které jsou těmito osobami nebo subjekty vlastněny, drženy či kontrolovány.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje se přímo ani nepřímo nezpřístupní fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze ani v jejich prospěch.
3. Příslušný orgán členského státu může povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považuje za vhodné, pokud zjistí, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně plateb za potraviny, nájemné nebo splátek hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů; nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí nejméně dva týdny před udělením povolení příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od článku 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem zařazení fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu podle odstavce 1 na seznam uvedený v příloze, nebo předmětem soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě, a to před tímto dnem nebo po něm;
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;
c)
nález či rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze; a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.
Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o veškerých povoleních udělených podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 1 nebrání fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům zařazeným na seznam provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před jejich zařazením na seznam uvedený v příloze, jestliže dotčený členský stát shledá, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán uvedené v odstavci 1.
6. Odstavec 2 se nepoužije, jsou-li na zmrazené účty připsány:
a)
úroky nebo jiné výnosy z těchto účtů;
b)
platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují opatření podle odstavců 1 a 2; nebo
c)
platby splatné na základě soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu, které byly vydány v Unii nebo které jsou v dotčeném členském státě vykonatelné,
pokud se na veškeré takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahují opatření podle odstavce 1.
Článek 5
1. Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku rozhoduje o sestavení nebo změně seznamu uvedeného v příloze.
2. Rada sdělí dotčené fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu své rozhodnutí podle odstavce 1 včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí podle odstavce 1 přezkoumá a dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt či orgán o této skutečnosti informuje.
Článek 6
1. V příloze jsou uvedeny důvody pro zařazení osob podle čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 na seznam.
2. V příloze jsou dále uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčené osoby. Tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty či orgány, mohou tyto informace zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 7
Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí podporuje Unie třetí státy v přijímání omezujících opatření podobných těm, která jsou stanovena v tomto rozhodnutí.
Článek 8
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 12. července 2015.
Toto rozhodnutí je průběžně přezkoumáváno. Má-li Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, může být odpovídajícím způsobem prodlouženo nebo změněno.
V Bruselu dne 10. července 2014.