KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 29. april 2014
om afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2013
(meddelt under nummer C(2014) 2792)
(2014/260/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (1), særlig artikel 119, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (2), særlig artikel 30,
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår betalingsorganernes regnskabsføring, anmeldelser af udgifter og indtægter og betingelser for godtgørelse af udgifter inden for rammerne af EGFL og ELFUL (3), særlig artikel 9,
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (4), særlig artikel 10,
efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved artikel 119, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 som ændret ved artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1310/2013 af 17. december 2013 om fastsættelse af overgangsforanstaltninger vedrørende støtte til landdistriktsudvikling fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår midler og deres fordeling i 2014 og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1308/2013 med hensyn til deres anvendelse i 2014 (5) fastsættes det, at artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 finder anvendelse på udgifter, der er afholdt, og betalinger, der er foretaget for regnskabsåret for landbruget 2013.
(2)
I henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 afslutter Kommissionen regnskaberne for de betalingsorganer, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 6, på grundlag af medlemsstaternes årsregnskaber ledsaget af de oplysninger, der er nødvendige for regnskabernes afslutning, og af en attest om, at de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, samt af godkendelsesorganernes rapporter.
(3)
I henhold til artikel 5, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 883/2006 tages der for regnskabsåret 2013 hensyn til udgifter, der er afholdt af medlemsstaterne i perioden fra den 16. oktober 2012 til den 15. oktober 2013.
(4)
I artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 885/2006 fastsættes det, at de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til den afgørelse om regnskabsafslutning, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning fastsættes ved, at de månedlige betalinger, der er foretaget for det pågældende regnskabsår, dvs. 2013, fratrækkes de udgifter, der er godkendt for samme år i henhold til stk. 1. Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den månedlige betaling vedrørende de udgifter, der er afholdt i den anden måned efter den måned, hvor afgørelsen om regnskabsafslutning træffes.
(5)
Kommissionen har kontrolleret de fremsendte oplysninger og har inden den 31. marts 2014 meddelt medlemsstaterne resultaterne af kontrollen af disse oplysninger, vedlagt de nødvendige ændringer.
(6)
Kommissionen kan på grundlag af årsregnskaberne og ledsagedokumenterne for nogle af betalingsorganernes vedkommende træffe afgørelse om, at de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige. De beløb, som medlemsstaterne har afsluttet, og de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til de medlemsstater, hvis regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, er anført i bilag I.
(7)
De oplysninger, som visse andre betalingsorganer har fremsendt, kræver yderligere undersøgelse, og deres regnskaber kan derfor ikke afsluttes ved nærværende afgørelse. De pågældende betalingsorganer er anført i bilag II.
(8)
Ifølge artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 883/2006 tages eventuelle fristoverskridelser, der finder sted i august, september og oktober, i betragtning ved afgørelsen om regnskabsafslutning. Nogle af de udgifter, som visse medlemsstater anmeldte i disse måneder af 2013, blev afholdt efter udløbet af de gældende frister. De relevante nedsættelser for de beløb, der skal afsluttes, bør dermed fastsættes i nærværende afgørelse
(9)
Kommissionen har i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 9 i forordning (EF) nr. 883/2006 allerede nedsat eller suspenderet visse månedlige forskud på bogføring af udgifter for regnskabsåret 2013 på grund af overskridelse af lofter eller manglende overholdelse af betalingsfrister. Kommissionen bør ved vedtagelsen af nærværende afgørelse tage reducerede eller suspenderede beløb i betragtning med henblik på at undgå uhensigtsmæssige eller tidlige betalinger og dermed tilbagebetaling af beløb, som senere kunne være genstand for en finansiel korrektion. De pågældende beløb undersøges om nødvendigt nærmere efter proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning, jf. artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005. Med henblik derpå foregriber denne afgørelse dog ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 31, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(10)
Ved artikel 10, stk. 1, andet og tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 885/2006 fastsættes det, at de beløb, der skal debiteres EU og den berørte medlemsstat i henhold til artikel 32 og 33 i forordning (EF) nr. 1290/2005, bør fastsættes i afgørelsen om regnskabsafslutning. I henhold til artikel 119, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 finder proceduren i artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 fortsat anvendelse på udgifter, der er afholdt, og betalinger, der er foretaget for regnskabsåret for landbruget 2013. Artikel 32 og 33 fandt anvendelse i regnskabsåret for landbruget 2013, og de beløb, der følger af anvendelsen heraf bør derfor tages i betragtning i forbindelse med afgørelsen om regnskabsafslutning for regnskabsåret 2013.
(11)
I henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bør den pågældende medlemsstat bære 50 % af de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, hvis inddrivelsen af de beløb, der er berørt af sådanne uregelmæssigheder ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. I henhold til artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning skal medlemsstaterne i forbindelse med fremsendelsen af årsregnskaberne til Kommissionen sende en sammenfattende rapport over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. I forordning (EF) nr. 885/2006 er der fastsat nærmere bestemmelser om medlemsstaternes forpligtelse til at indberette beløb, der skal inddrives. I bilag III til nævnte forordning er der fastsat en tabel, som medlemsstaterne skulle fremlægge i 2014. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, træffe afgørelse om de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne afgørelse foregriber dog ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(12)
I henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 10 i forordning (EF) nr. 885/2006 kan medlemsstaterne beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig, fordi debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. De beløb, som medlemsstaterne har besluttet ikke at inddrive, og grundlaget herfor findes i de sammenfattende rapporter, som de pågældende medlemsstater har fremsendt i henhold til artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005. Kommissionen bør for så vidt angår nærværende afgørelse ikke debitere de pågældende medlemsstater for disse beløb, og de deraf følgende finansielle konsekvenser bæres derfor af EU-budgettet. Med henblik derpå foregriber denne afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(13)
I henhold til artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber denne afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer om at udelukke udgifter, der ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-reglerne, fra EU-finansiering -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2013, dog med undtagelse af de betalingsorganer, der er nævnt i artikel 2.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende afgørelse, herunder dem, der følger af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilag I.
Artikel 2
For de af medlemsstaternes betalingsorganer, der er opført i bilag II, udskilles regnskaberne vedrørende udgifter, der finansieres af EGFL for regnskabsåret 2013, fra nærværende afgørelse og vil blive omfattet af en senere afgørelse om regnskabsafslutning.
Artikel 3
Denne afgørelse foregriber ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005, om at udelukke udgifter, der ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-bestemmelserne, fra EU-finansiering.
Artikel 4
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2014.
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. dubna 2014
o schválení účetních závěrek platebních agentur členských států týkajících se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2013
(oznámeno pod číslem C(2014) 2792)
(2014/260/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 119 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (2), a zejména na článek 30 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o vedení účtů platebních agentur, výkazy výdajů a příjmů a podmínky následné úhrady výdajů v rámci EZZF a EZFRV (3), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (4), a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 119 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 1306/2013 ve znění článku 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví některá přechodná ustanovení o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013, pokud jde o zdroje a jejich rozdělení v roce 2014, a kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 73/2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, (EU) č. 1306/2013 a (EU) č. 1308/2013, pokud jde o jejich použití v roce 2014 (5), stanoví, že na schvalování účetních závěrek pro výdaje vzniklé a platby provedené v zemědělském rozpočtovém roce 2013 se použije článek 30 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(2)
V souladu s článkem 30 nařízení (ES) č. 1290/2005 Komise schvaluje účetní závěrky platebních agentur uvedených v článku 6 uvedeného nařízení na základě ročních účetních závěrek předložených členskými státy, k nimž jsou připojeny informace požadované pro schválení účetních závěrek, osvědčení o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek a zprávy vypracované certifikačními subjekty.
(3)
S ohledem na čl. 5 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (ES) č. 883/2006 se pro rozpočtový rok 2013 zohledňují výdaje vynaložené členskými státy od 16. října 2012 do 15. října 2013.
(4)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 885/2006 stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci výše jmenovaného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví pomocí odečtení měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. rok 2013, od výdajů uznaných ve stejném roce v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(5)
Komise ověřila informace předložené členskými státy a sdělila před 31. březnem 2014 členským státům výsledky ověřování informací spolu s nezbytnými změnami.
(6)
Roční účetní závěrky a k nim přiložené doklady předložené některými platebními agenturami umožňují Komisi rozhodnout o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti předložených ročních účetních závěrek. V příloze I jsou uvedeny schválené částky a částky, které mají být získány zpět od členských států nebo které jim mají být vyplaceny, ve vztahu k těm členským státům, jejichž účetní závěrky byly shledány jako úplné, přesné a správné.
(7)
Informace předložené některými dalšími platebními agenturami vyžadují doplňující šetření a jejich účetní závěrky nemohou být v tomto rozhodnutí schváleny. Dotčené platební agentury jsou uvedeny v příloze II.
(8)
Podle čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 883/2006 se při rozhodnutí o schválení ročních účetních závěrek přihlédne k překročení lhůt v měsících srpnu, září a říjnu. Některé výdaje vykázané některými členskými státy během těchto měsíců v roce 2013 byly vynaloženy po příslušných lhůtách. Tímto rozhodnutím by se proto měly schvalované částky příslušně snížit.
(9)
Na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1290/2005 a článku 9 nařízení (ES) č. 883/2006 Komise již snížila nebo pozastavila některé měsíční platby při vyúčtování výdajů pro rozpočtový rok 2013 z důvodu překročení stropů nebo nedodržení lhůt pro platby. Při přijímání tohoto rozhodnutí by Komise měla vzít v úvahu snížené nebo pozastavené částky, aby zamezila provádění jakýchkoli nepřípustných plateb nebo plateb mimo řádné lhůty a vyplácení částek, jež by se mohly později stát předmětem finanční opravy. Je-li to na místě, mohou se dotčené částky stát předmětem dalšího přezkoumání v rámci postupu schválení souladu podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005. Za tímto účelem nejsou tímto rozhodnutím dotčena možná další rozhodnutí o schválení souladu, jež může Komise podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005 přijmout.
(10)
Podle ustanovení čl. 10 odst. 1 druhého a třetího pododstavce nařízení (ES) č. 885/2006 má rozhodnutí o schválení účetní závěrky stanovit částky, které mají být účtovány EU a dotčenému členskému státu na základě článků 32 a 33 nařízení (ES) č. 1290/2005. V souladu s čl. 119 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1306/2013 se postup podle článku 30 nařízení (ES) č. 1290/2005 nadále použije na výdaje vzniklé a na platby provedené pro zemědělský rozpočtový rok 2013. Během zemědělského rozpočtového roku 2013 byly v platnosti články 32 a 33, a částky vyplývající z jejich uplatňování by proto měly být vzaty v úvahu v rozhodnutí o schválení účetní závěrky za rozpočtový rok 2013.
(11)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 by měl finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % nést dotyčný členský stát, pokud nebyly částky dotčené takovými nesrovnalostmi získány zpět během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení obsahuje tabulku, kterou měly členské státy předložit v roce 2014. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích skutečnosti, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Za tímto účelem nejsou tímto rozhodnutím dotčena možná další rozhodnutí o schválení souladu, jež může Komise podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005 přijmout.
(12)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 a na základě článku 10 nařízení (ES) č. 885/2006 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné proto, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k přijetí tohoto rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek, rozpočet EU. Členské státy, které se rozhodly, že nebudou ve zpětném získávání některých částek pokračovat, uvedou tyto částky spolu s odůvodněním v souhrnném seznamu předloženém v souladu s čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005. Komise by takové částky na základě tohoto rozhodnutí neměla účtovat dotčeným členským státům, a příslušné finanční následky by proto měl nést rozpočet EU. Za tímto účelem nejsou tímto rozhodnutím dotčena možná další rozhodnutí o schválení souladu, jež může Komise podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005 přijmout.
(13)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 není tímto rozhodnutím dotčeno přijetí dalších rozhodnutí týkajících se schválení souladu, která může Komise přijmout, aby z financování z prostředků Evropské unie vyloučila výdaje, jež nebyly vynaloženy v souladu s předpisy Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
S výjimkou platebních agentur uvedených v článku 2 se schvalují účetní závěrky platebních agentur členských států týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2013.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí jednotlivými členskými státy vráceny nebo jim vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze I.
Článek 2
Účetní závěrky platebních agentur členských států týkající se výdajů financovaných z EZZF za rozpočtový rok 2013 uvedené v příloze II jsou odděleny od tohoto rozhodnutí a budou předmětem pozdějšího rozhodnutí o schválení účetních závěrek.
Článek 3
Tímto rozhodnutím není dotčeno přijetí dalších rozhodnutí týkajících se schválení souladu, která může Komise přijmout podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005, aby z financování z prostředků Evropské unie vyloučila výdaje, jež nebyly vynaloženy v souladu s předpisy Evropské unie.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. dubna 2014.