RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 747/2014
af 10. juli 2014
om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sudan og om ophævelse af forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2014/450/FUSP af 10. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sudan og om ophævelse af afgørelse 2011/423/FUSP (1),
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 10. januar 2004 vedtog Rådet fælles holdning 2004/31/FUSP (2), som fastholder den våbenembargo over for Sudan, der blev indført ved Rådets afgørelse 94/165/FUSP (3). Den 26. januar 2004 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 131/2004 (4), som giver fælles holdning 2004/31/FUSP virkning.
(2)
Den 30. juli 2004 vedtog FN's Sikkerhedsråd FN's Sikkerhedsråds resolution (UNSCR) 1556 (2004), hvorved der blev indført en våbenembargo over for Sudan. Den 29. marts 2005 vedtog FN's Sikkerhedsråd UNSCR 1591 (2005) om visse restriktioner over for dem, som vanskeliggør fredsprocessen, udgør en trussel for stabiliteten i Darfur-regionen, krænker den humanitære folkeret eller de internationale menneskerettigheder eller begår andre grusomheder, overtræder våbenembargoen eller er ansvarlige for visse offensive militærflyvninger i og over Darfur-regionen.
(3)
Den 30. maj 2005 vedtog Rådet fælles holdning 2005/411/FUSP (5), som samlede de foranstaltninger, der blev pålagt ved fælles holdning 2004/31/FUSP, og de foranstaltninger, der skulle gennemføres ifølge UNSCR 1591(2005) i én retsakt.
(4)
Den 18. juli 2005 vedtog Rådets forordning (EF) nr. 1184/2005 (6), hvorved fælles holdning 2005/411/FUSP får virkning, og der træffes specifikke restriktive foranstaltninger over for visse personer, der vanskeliggør fredsprocessen og overtræder folkeretten i konflikten i Darfur-regionen i Sudan.
(5)
Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/423/FUSP (7), som udvidede anvendelsesområdet for våbenembargoen til Sydsudan.
(6)
Den 10. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/450/FUSP, som isolerer foranstaltningerne vedrørende Sudan og indarbejder dem i én retsakt.
(7)
For klarhedens skyld bør de foranstaltninger, der vedrører Sudan, adskilles fra de foranstaltninger, der vedrører Sydsudan. Forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005 bør derfor ophæves og erstattes af denne forordning for så vidt angår Sudan. Forordning (EF) nr. 131/2004 bør også erstattes af Rådets forordning (EU) nr. 748/2014 (8) for så vidt angår Sydsudan.
(8)
I betragtning af den konkrete trussel mod den internationale fred og sikkerheden i regionen, som situationen i Sudan udgør, og for at sikre sammenhæng med proceduren for ændring og revurdering af bilaget til Rådets afgørelse 2014/450/FUSP, bør beføjelsen til at ændre listen i bilag I til denne forordning udøves af Rådet.
(9)
Med henblik på gennemførelsen af denne forordning og for at skabe størst mulig retssikkerhed i Unionen bør navne og andre relevante oplysninger om fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer bør indefryses i overensstemmelse med denne forordning, offentliggøres. Enhver behandling af personoplysninger om fysiske personer i henhold til nærværende forordning bør ske under overholdelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (9) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (10).
(10)
For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør den forordning træde i kraft øjeblikkeligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a)
»mæglervirksomhed«:
i)
forhandling eller styring af transaktioner med henblik på køb, salg eller levering af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, herunder fra et tredjeland til et andet tredjeland, eller
ii)
salg eller køb af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, der befinder sig i tredjelande, med henblik på overførsel til et andet tredjeland
b)
»fordring«: enhver omtvistet eller uomtvistet fordring, som er gjort gældende før eller efter datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, herunder særligt:
i)
en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som følger af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion
ii)
en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form
iii)
et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion
iv)
et modkrav
v)
en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet
c)
»kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion uanset form og uanset hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik derpå alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, uanset om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion
d)
»kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilag II
e)
»økonomiske ressourcer«: aktiver af enhver art, både materielle og immaterielle og såvel løsøre som fast ejendom, som ikke er pengemidler, men som kan bruges til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser
f)
»indefrysning af økonomiske ressourcer«: hindring af, at økonomiske ressourcer på nogen måde anvendes til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser, herunder bl.a. ved salg, leje eller pantsætning
g)
»indefrysning af pengemidler«: hindring af enhver form for flytning, overførsel, ændring, brug af, adgang til eller behandling af pengemidler, som ville resultere i en ændring af omfang, beløb, anbringelsessted, ejerforhold, besiddelse, art eller formål eller andre ændringer, som ville gøre det muligt at bruge de pågældende pengemidler, herunder porteføljeforvaltning
h)
»pengemidler«: finansielle aktiver og økonomiske fordele af enhver art, herunder, men ikke begrænset til:
i)
kontanter, checks, pengefordringer, veksler, anvisninger og andre betalingsinstrumenter
ii)
indeståender i penge- og finansieringsinstitutter eller andre enheder, saldi på konti, tilgodehavender og tilgodehavendebeviser
iii)
børsnoterede og unoterede værdipapirer og gældsinstrumenter, herunder aktier og andre ejerandele, værdipapircertifikater, obligationer, gældsbeviser, warrants, usikrede værdipapirer og derivatkontrakter
iv)
renter, udbytte eller andre indtægter eller værdier hidrørende fra aktiver
v)
kreditter, modregningsrettigheder, garantier, opfyldelsesgarantier eller andre finansielle forpligtelser
vi)
remburser, konnossementer, løsørepantebreve samt
vii)
dokumentation for en interesse i pengemidler eller økonomiske ressourcer
i)
»sanktionskomité«: FN's Sikkerhedsrådskomité, der er nedsat i henhold til punkt 3 i UNSCR 1591 (2005)
j)
»teknisk bistand«: enhver form for teknisk støtte i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller enhver anden form for teknisk tjenesteydelse; støtten kan ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab og kompetencer eller konsulentydelse, teknisk bistand omfatter også mundtlig bistand
k)
»Unionens område«: de af medlemsstaternes områder, hvorpå traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum.
Artikel 2
Det er forbudt, at:
a)
yde teknisk bistand eller mæglervirksomhed med tilknytning til militære aktiviteter og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af våben og alle typer beslægtet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og militærudstyr, paramilitært udstyr og reservedele hertil direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sudan
b)
levere finansieringsmidler eller finansiel bistand med tilknytning til militære aktiviteter, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring såvel som forsikring eller genforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af våben og beslægtet materiel eller i forbindelse med ydelse, salg, levering eller overførsel af hertil knyttet teknisk bistand direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sudan.
Artikel 3
Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at der leveres finansieringsmidler, finansiel bistand, teknisk bistand og mæglervirksomhed med tilknytning til:
a)
militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, men udelukkende er til humanitær brug, til brug for beskyttelse af menneskerettigheder eller beskyttelsesbrug eller til institutionsopbygningsprogrammer under FN, Den Afrikanske Union (AU) og Den Europæiske Union
b)
materiel, der er bestemt til Den Europæiske Unions, FN's og Den Afrikanske Unions krisestyringsoperationer
c)
minerydningsudstyr og materiel til brug ved minerydning.
Artikel 4
Artikel 2 gælder ikke beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt eksporteres til Sudan udelukkende til personlig brug af personel fra FN, Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 5
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes eller kontrolleres direkte eller indirekte af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I.
3. Bilag I omfatter fysiske og juridiske personer, enheder og organer, som vanskeliggør fredsprocessen, udgør en trussel for stabiliteten i Darfur-regionen, krænker den humanitære folkeret eller de internationale menneskerettigheder eller begår andre grusomheder, overtræder våbenembargoen og/eller er ansvarlige for offensive militærflyvninger i og over Darfur-regionen, jf. sanktionskomitéens liste.
Artikel 6
1. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, på vilkår, som de skønner hensigtsmæssige, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
den kompetente myndighed har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er:
i)
nødvendige til dækning af basale behov hos de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, og hos de familiemedlemmer, som disse fysiske personer har forsørgerpligt over for, herunder til betaling af fødevarer, husleje, renter og afdrag på hypotekslån, medicin, lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
ii)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer eller godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand eller
iii)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller administrationsgebyrer for opbevaring eller vedligeholdelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer samt
b)
den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om konstateringen i litra a) og om, at den har til hensigt at give en tilladelse, og sanktionskomitéen ikke har gjort indsigelse mod beslutningen senest to arbejdsdage efter underretningen.
2. Uanset artikel 5 kan medlemsstatens kompetente myndigheder tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, når den pågældende kompetente myndighed har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er nødvendige til dækning af ekstraordinære udgifter, og forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om konstateringen, og at sanktionskomitéen har godkendt denne.
Artikel 7
Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdsret, der er truffet inden den dato, hvor personen, enheden eller organet nævnt i artikel 5 blev opført i bilag I, eller for en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, der er afsagt før denne dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om rettigheder for personer, der har sådanne fordringer
c)
tilbageholdelsesretten, dommen, afgørelsen eller kendelsen kan ikke komme de personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, til gode
d)
anerkendelse af tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med den pågældende medlemsstats almindelige retsprincipper samt
e)
sanktionskomitéen er blevet underrettet af medlemsstaten om tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen.
Artikel 8
1. Artikel 5, stk. 2, er ikke til hinder for, at finansierings- eller kreditinstitutter, der modtager pengemidler overført af tredjeparter til en konto, tilhørende en person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I, krediterer de indefrosne konti med disse beløb, forudsat at således tilførte beløb på disse konti også indefryses. Finansierings- eller kreditinstituttet skal straks underrette den relevante kompetente myndighed om sådanne transaktioner.
2. Artikel 5, stk. 2, gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti
b)
beløb, der er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, jf. artikel 5, blev opført på listen i bilag I, eller
c)
beløb, der er forfaldne i henhold til en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller til en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, jf. artikel 7,
forudsat at sådanne renter, andre indtægter og beløb indefryses i henhold til artikel 5, stk. 1.
Artikel 9
1. Med forbehold af gældende regler vedrørende indberetning, fortrolighed og tavshedspligt skal fysiske og juridiske personer, enheder og organer:
a)
øjeblikkeligt videregive samtlige sådanne oplysninger, der kan fremme overholdelsen af denne forordning, herunder oplysninger om konti og beløb, som er indefrosset i medfør af artikel 5, til den kompetente myndighed i de medlemsstater, hvor de pågældende er bosat eller befinder sig, og direkte eller via disse kompetente myndigheder sende samtlige sådanne oplysningerne til Kommissionen og
b)
samarbejde med de kompetente myndigheder, der er opført på listen i bilag II, om efterprøvning af disse oplysninger.
2. Alle yderligere oplysninger, som Kommissionen modtager direkte, stilles til rådighed for medlemsstaterne.
3. Alle oplysninger, der afgives eller modtages i medfør af denne artikel, må kun anvendes til de formål, til hvilke de blev afgivet eller modtaget.
Artikel 10
Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2 og 5.
Artikel 11
1. Når indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer eller afvisning af at stille pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed er sket i god tro og i forvisning om, at det er i overensstemmelse med denne forordning, kan den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, som har foretaget indefrysningen eller afvisningen, herunder dens ledelse og personale, ikke på nogen måde drages til ansvar herfor, medmindre det godtgøres, at indefrysningen eller tilbageholdelsen skyldtes uagtsomhed.
2. Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.
Artikel 12
1. Fordringer, der er opstået i forbindelse med en kontrakt eller transaktion, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte er blevet berørt helt eller delvis af foranstaltninger i medfør af denne forordning, herunder krav om godtgørelse og andre tilsvarende fordringer, såsom erstatningskrav og krav som følge af en garantiforpligtelse, et særligt krav om forlængelse eller indfrielse af garantier eller godtgørelser, navnlig en finansiel garanti og økonomisk godtgørelse, må uanset fordringens form ikke indfries, hvis fordringen gøres gældende af:
a)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I
b)
andre fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer.
2. I forbindelse med enhver retslig procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.
3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder og organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af de kontraktlige forpligtelser i henhold til denne forordning.
Artikel 13
1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler alle andre relevante oplysninger, som de råder over, i forbindelse med denne forordning, navnlig oplysninger angående:
a)
pengemidler, der er indefrosset henhold til artikel 5, og tilladelser, der er meddelt i henhold til artikel 6, 7 og 8
b)
overtrædelser, håndhævelsesproblemer og domme afsagt af nationale domstole.
2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive gennemførelse af denne forordning.
Artikel 14
Kommissionen bemyndiges til at ændre bilag II på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.
Artikel 15
1. Hvis FN's Sikkerhedsråd eller sanktionskomitéen opfører en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ på en liste, medtager Rådet den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ på listen i bilag I. Rådet meddeler den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ sin afgørelse og begrundelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en notits, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
2. Hvis der fremsættes bemærkninger, eller hvis der forelægges væsentligt nyt bevismateriale, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet om resultatet heraf.
3. Hvis De Forenede Nationer beslutter at fjerne en person eller enhed fra listen eller at ændre identifikationsoplysningerne vedrørende en person eller enhed, der er opført på listen, ændres bilag I i overensstemmelse hermed.
Artikel 16
Bilag I indeholder de oplysninger, som er tilgængelige, og som stilles til rådighed af FN's Sikkerhedsråd eller af sanktionskomitéen, og som er nødvendige for at identificere de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I skal også indeholde datoen for FN's Sikkerhedsråds eller sanktionskomitéens opførelse af personen, enheden eller organet på listen.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne fastsætter reglerne for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilag II. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilag II.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
3. Når der i denne forordning fastsættes krav om at meddele, oplyse eller på anden måde kommunikere med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilag II.
Artikel 19
Denne forordning finder anvendelse:
a)
inden for Unionens område, herunder dens luftrum
b)
om bord på fly og skibe, der hører under en medlemsstats jurisdiktion
c)
på alle personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på alle juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på alle juridiske personer, enheder eller organer i relation til virksomhed, der helt eller delvis udøves i Unionen.
Artikel 20
Forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005 ophæves. Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og til forordning (EU) nr. 748/2014.
Artikel 21
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2014.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 747/2014
ze dne 10. července 2014
o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Súdánu a o zrušení nařízení (ES) č. 131/2004 a (ES) č. 1184/2005
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/450/SZBP ze dne 10. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Súdánu a o zrušení rozhodnutí 2011/423/SZBP (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 10. ledna 2004 přijala Rada společný postoj 2004/31/SZBP (2), kterým se zachovává zbrojní embargo vůči Súdánu uložené rozhodnutím Rady 94/165/SZBP (3). Dne 26. ledna 2004 přijala Rada nařízení (ES) č. 131/2004 (4), kterým se provádí společný postoj 2004/31/SZBP.
(2)
Dne 30. července 2004 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1556 (2004), kterou uložila zbrojní embargo vůči Súdánu. Dne 29. března 2005 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1591 (2005), kterou se ukládají určitá omezení osobám, které poškozují mírový proces, představují hrozbu pro stabilitu v Dárfúru a v Dárfúrské oblasti, které se dopouštějí porušování mezinárodního práva v humanitární oblasti a oblasti lidských práv nebo jiných násilností, které porušují zbrojní embargo nebo které jsou odpovědné za některé útočné vojenské lety v Dárfúrské oblasti nebo nad ní.
(3)
Dne 30. května 2005 přijala Rada společný postoj 2005/411/SZPB (5), v němž byla sloučena opatření uložená společným postojem 2004/31/SZBP a opatření, která mají být provedena podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1591 (2005), v jediný právní akt.
(4)
Dne 18. července 2005 přijala Rada nařízení (ES) č. 1184/2005 (6), kterým se provádí společný postoj 2005/411/SZBP a kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám, které poškozují mírový proces a porušují mezinárodní právo v konfliktu v Dárfúrské oblasti v Súdánu.
(5)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/423/SZBP (7), kterým byla rozšířena oblast působnosti zbrojního embarga vůči Jižnímu Súdánu.
(6)
Dne 10. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/450/SZBP, kterým se oddělují opatření týkající se Súdánu a začleňují se do jediného právního aktu.
(7)
Pro větší jasnost by opatření týkající se Súdánu měla být oddělena od opatření týkajících se Jižního Súdánu. Nařízení (ES) č. 131/2004 a nařízení (ES) č. 1184/2005 by proto měla být zrušena a nahrazena tímto nařízením v rozsahu, v němž se týkají Súdánu. Nařízení (ES) č. 131/2004 by rovněž mělo být nahrazeno nařízením Rady (EU) č. 748/2014 (8) v rozsahu, v němž se týká Jižního Súdánu.
(8)
S ohledem na konkrétní hrozbu mezinárodnímu míru a bezpečnosti, kterou představuje situace v Súdánu, a v zájmu zajištění soudržnosti s postupem v případě změny a přezkumu přílohy rozhodnutí 2014/450/SZBP by pravomoc ke změně seznamů v příloze I tohoto nařízení měla vykonávat Rada.
(9)
Pro účely provádění tohoto nařízení a v zájmu zajištění co největší právní jistoty v rámci Unie by měla být zveřejněna jména a další důležité údaje týkající se fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje musí být v souladu s tímto nařízením zmrazeny. Veškeré zpracování osobních údajů týkajících se fyzických osob podle tohoto nařízení by mělo být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (9) a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10).
(10)
K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením by mělo toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„zprostředkovatelskými službami“ se rozumí:
i)
sjednávání nebo organizování operací týkajících se nákupu, prodeje nebo dodávek zboží a technologií nebo finančních a technických služeb ze třetí země do jakékoli jiné třetí země, nebo
ii)
prodej nebo nákup zboží a technologií nebo finančních a technických služeb, které jsou umístěny ve třetích zemích, za účelem jejich převodu do jiné třetí země;
b)
„nárokem“ se rozumí jakýkoli nárok, uplatňovaný právní cestou či nikoli, jenž vznikl přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost nebo po tomto dni, na základě smlouvy nebo operace nebo v souvislosti s nimi, a zejména:
i)
nárok na plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo operace nebo s nimi spojeného;
ii)
nárok na prodloužení doby platnosti nebo na vyplacení dluhopisů, finančních záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě;
iii)
nárok na náhradu škody související se smlouvou nebo operací;
iv)
protinárok;
v)
nárok na uznání nebo vymáhání, včetně využití postupů, jako je doložka vykonatelnosti, rozsudek či rozhodčí nález nebo jiné rovnocenné rozhodnutí bez ohledu na místo vydání;
c)
„smlouvou nebo operací“ se rozumí jakákoli operace bez ohledu na její formu a použitelné právo a bez ohledu na to, zda zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi týmiž nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumí zejména dluhopis, záruka nebo příslib odškodnění, a to zejména finanční záruka nebo příslib finančního odškodnění a úvěr, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakékoli související ujednání vyplývající z dané operace nebo s ní související;
d)
„příslušnými orgány“ se rozumí příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je uveden v příloze II;
e)
„hospodářskými zdroji“ se rozumí aktiva všeho druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
f)
„zmrazením hospodářských zdrojů“ se rozumí zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména jejich prodejem, pronájmem nebo zastavením;
g)
„zmrazením finančních prostředků“ se rozumí zabránění jakémukoli pohybu, převodu, změně nebo použití finančních prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, které by vedly k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
h)
„finančními prostředky“ se rozumí finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
i)
peníze v hotovosti, šeky, finanční pohledávky, směnky, platební příkazy a jiné platební nástroje;
ii)
vklady u finančních institucí nebo jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
iii)
veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a smluv o derivátových nástrojích;
iv)
úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
v)
úvěry, práva na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
vi)
akreditivy, nákladní listy, dodací listy; a
vii)
dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo na finančních zdrojích;
i)
„Výborem pro sankce“ se rozumí výbor Rady bezpečnosti OSN, který byl zřízen podle bodu 3 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1591 (2005);
j)
„technickou pomocí“ se rozumí jakákoli technická pomoc týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušek, údržby nebo jiných technických služeb, která může mít podobu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
k)
„územím Unie“ se rozumí území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
poskytovat, technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vojenskou činností a s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním zbraní a souvisejícího materiálu všech typů, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedeným zbraním a materiálu, přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Súdánu nebo pro použití v Súdánu;
b)
poskytovat financování nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, včetně úvěrů, půjček a pojištění vývozních úvěrů, jakož i pojištění a zajištění, pro jakýkoliv prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytnutí související technické pomoci přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Súdánu nebo pro použití v Súdánu.
Článek 3
Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států povolit poskytnutí financování a finanční pomoci, technické pomoci a zprostředkovatelských služeb v souvislosti s/se:
a)
nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely či použití související s monitorováním dodržování lidských práv nebo pro programy na výstavbu institucí OSN, Africké unie a Evropské unie;
b)
materiálem určeným pro operace Evropské unie, OSN a Africké unie na řešení krizí;
c)
zařízením a materiálem na odminovávání a materiálem používaným při odminovávání.
Článek 4
Článek 2 se nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Súdánu zaměstnanci OSN, zaměstnanci Evropské unie nebo jejích členských států, zástupci médií a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a přidruženým personálem pouze pro jejich osobní potřeby.
Článek 5
1. Veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které přímo nebo nepřímo náleží fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným na seznamu v příloze I nebo jsou jimi vlastněny či ovládány, se zmrazují.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze I ani v jejich prospěch.
3. Příloha I obsahuje seznam fyzických a právnických osob, subjektů nebo orgánů, kteří brání mírovému procesu, ohrožují stabilitu v Dárfúru a v celé oblasti, porušují mezinárodní humanitární právo a právní předpisy v oblasti lidských práv nebo se dopouštějí jiných ukrutností, nedodržují zbrojní embargo nebo jsou odpovědní za útočné vojenské přelety nad Dárfúrem, jak určil Výbor pro sankce.
Článek 6
1. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů anebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, a jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
dotčený příslušný orgán shledá, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
i)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů uvedených v příloze I a rodinných příslušníků závislých na těchto fyzických osobách, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
ii)
určeny výlučně k hrazení přiměřených honorářů za odborné výkony či k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb nebo;
iii)
určeny výlučně k hrazení poplatků za běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů; a
b)
dotčený členský stát oznámil Výboru pro sankce rozhodnutí podle písmene a) a svůj úmysl udělit povolení a Výbor pro sankce proti takovému postupu nevznesl námitku do dvou pracovních dnů po tomto oznámení.
2. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů anebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů poté, co shledaly, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nutné k úhradě mimořádných výdajů, za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil Výboru pro sankce své rozhodnutí a že Výbor pro sankce toto rozhodnutí schválil.
Článek 7
Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodcovského zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny na seznam v příloze I, nebo se na ně vztahuje soudní nebo správní rozhodnutí nebo rozhodčí nález vynesené před tímto dnem;
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím, a to v mezích stanovených příslušnými právními a správními předpisy, jež upravují práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu či orgánu uvedených na seznamu v příloze I;
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě; a
e)
Výbor pro sankce byl členským státem o zástavním právu nebo rozhodnutí informován.
Článek 8
1. Ustanovení čl. 5 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím, aby na zmrazený účet připisovaly finanční prostředky, které byly na účet osoby, subjektu nebo orgánu uvedených v příloze I převedeny třetími osobami, pokud přírůstky těchto účtů budou rovněž zmrazeny. Finanční nebo úvěrová instituce neprodleně uvědomí o těchto operacích dotčené příslušné orgány.
2. Ustanovení čl. 5 odst. 2 se nepoužije na připisování prostředků na zmrazené účty v případě:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů;
b)
plateb splatných na základě smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány uvedené v článku 5 zařazeny na seznam v příloze I; nebo
c)
plateb splatných podle soudcovského, správního nebo rozhodcovského zástavního práva nebo rozhodnutí či nálezu, jak je uvedeno v článku 7,
jsou-li veškeré takové úroky, jiné výnosy nebo platby zmrazeny podle čl. 5 odst. 1.
Článek 9
1. Aniž jsou dotčena příslušná pravidla týkající se ohlašování, důvěrnosti údajů a služebního tajemství, fyzické a právnické osoby, subjekty a orgány:
a)
neprodleně poskytnou příslušným orgánům členských států, kde mají bydliště nebo sídlo, veškeré informace, které mohou usnadnit zajištění souladu s tímto nařízením, jako jsou informace o účtech a částkách zmrazených v souladu s článkem 5, a předají tyto informace přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi; a
b)
spolupracují s příslušnými orgány uvedenými na seznamu v příloze II při veškerém ověřování těchto informací.
2. Veškeré další informace přímo obdržené Komisí se zpřístupní příslušným orgánům dotčeného členského státu.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo získané v souladu s tímto článkem se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo získány.
Článek 10
Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení opatření uvedených v článcích 2 a 5.
Článek 11
1. Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí zpřístupnit finanční prostředky nebo hospodářské zdroje učiněné v dobré víře, že je takové jednání v souladu s tímto nařízením, nezakládá odpovědnost fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu, které je provádějí, ani jejich vedoucích pracovníků či zaměstnanců, ledaže se prokáže, že tyto finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny nebo zadrženy v důsledku nedbalosti.
2. Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů nezakládá jejich odpovědnost jejich, pokud nevěděly a neměly žádný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 12
1. Nesmí být uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li uplatněn:
a)
určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými na seznamu v příloze I;
b)
fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů či orgánů uvedených v písmeni a).
2. Ve všech řízeních týkajících se uplatnění nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán uplatňující tento nárok.
3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkum legálnosti neplnění smluvních závazků v souvislosti s tímto nařízením.
Článek 13
1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o:
a)
finančních prostředcích zmrazených na základě článku 5 a povoleních na základě článků 6, 7 a 8;
b)
porušování tohoto nařízení, o problémech s jeho vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
2. Členské státy a Komise si navzájem poskytují veškeré další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 14
Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 15
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce zařadí fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán na seznam a předloží k tomuto určení odůvodnění, Rada zařadí tuto fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán na seznam v příloze I. Rada sdělí své rozhodnutí a odůvodnění dotyčné fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada přezkoumá své rozhodnutí a fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán o této skutečnosti informuje
3. Pokud Rada bezpečnosti OSN rozhodne o vyjmutí fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu ze seznamu nebo o změně identifikačních údajů fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených na seznamu, změní Rada odpovídajícím způsobem přílohu I.
Článek 16
V příloze I jsou uvedeny případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů. Pokud jde o fyzické osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty a orgány, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum zápisu do příslušného rejstříku, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž uvádí datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
Článek 17
1. Členské státy stanoví sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi takto stanovené sankce neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí jakékoli následné změny.
Článek 18
1. Členské státy určí příslušné orgány pro účely tohoto nařízení a údaje o nich zveřejní na internetových stránkách, jejichž seznam je uveden v příloze II. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je uveden v příloze II.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí jakékoli následné změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze II.
Článek 19
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě letadla nebo plavidla v pravomoci některého členského státu;
c)
na každou osobu nacházející se na území Unie nebo mimo něj, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nachází na území Unie nebo mimo něj;
e)
na každou právnickou osobu, subjekt nebo orgán v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 20
Nařízení (ES) č. 131/2004 a (ES) č. 1184/2005 se zrušují. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a nařízení (EU) č. 748/2014.
Článek 21
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2014.