RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 215/2013
af 11. marts 2013
om indførelse af udligningstold på importen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 15,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. INDLEDNING
(1)
Europa-Kommissionen ("Kommissionen") offentliggjorde den 22. februar 2012 en meddelelse ("indledningsmeddelelsen") i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina ("Kina" eller "det pågældende land").
(2)
Antisubsidieproceduren blev indledt, efter at EUROFER ("klageren") indgav en klage den 9. januar 2012 på vegne af producenter, der tegner sig for over 70 % af den samlede EU-produktion af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af den pågældende vare, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3)
Forud for indledningen af proceduren og i overensstemmelse med artikel 10, stk. 7, i grundforordningen meddelte Kommissionen Kinas regering, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori man påstod, at subsidieret indførsel af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina forårsager væsentlig skade på erhvervsgrenen i EU. Den kinesiske regering blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen vedrørende indholdet af klagen og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. Den kinesiske regering tog imod tilbuddet om konsultationer, og der blev efterfølgende gennemført konsultationer. Det var ikke muligt at nå frem til en fælles løsning under konsultationerne. Der blev dog taget behørigt hensyn til den kinesiske regerings bemærkninger til påstandene i klagen om, at ordningerne ikke var udligningsberettigede. Efter konsultationerne indsendte den kinesiske regering en række indlæg.
1.2. ANTIDUMPINGPROCEDURE
(4)
Europa-Kommissionen offentliggjorde den 21. december 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
(5)
Den 20. september 2012 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 845/2012 (4) en midlertidig antidumpingtold på import af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
(6)
Skadesanalysen i denne antisubsidieundersøgelse er identisk med undersøgelsen i den parallelle antidumpingundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i de to undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.
1.3. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN
(7)
Kommissionen underrettede officielt klagerne, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Kina, importører, forhandlere, brugere, leverandører og sammenslutninger, om hvem Kommissionen vidste, at de var berørt af sagen, samt Folkerepublikken Kinas repræsentanter om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(8)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter, EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev alle kendte eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne producenter anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i perioden den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011. Disse oplysninger skulle afgives i henhold til grundforordningens artikel 27 for at give Kommissionen mulighed for at afgøre, hvorvidt det var nødvendigt at udtage stikprøver og i givet fald gøre dette. De kinesiske myndigheder blev også konsulteret.
(9)
I første omgang indsendte 19 eksporterende producenter/grupper af producenter i Kina de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I henhold til oplysningerne fra de eksporterende producenter og i overensstemmelse med grundforordningen artikel 27 foreslog Kommissionen som udgangspunkt en stikprøve bestående af tre eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter. Men en af de eksporterende producenter i denne stikprøve ønskede alligevel ikke at samarbejde. Denne producent blev derfor erstattet med den næste eksporterende producent med den største eksportomsætning til Unionen. Efter meddelelsen ønskede heller ikke denne eksporterende producent alligevel at samarbejde.
(10)
For at undgå yderligere forsinkelser i proceduren besluttede man at begrænse stikprøven til to grupper af eksporterende producenter, der havde den største eksportomsætning over for EU, nemlig Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd og dermed forretningsmæssigt forbundne virksomheder og Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd og dermed forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Stikprøven af disse to grupper af eksporterende producenter tjener som grundlag for fastsættelsen af subsidiesatsen for disse grupper samt subsidiesatsen for alle samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke er en del af stikprøven, jf. kravene i grundforordningens artikel 15, stk. 2, og 15, stk. 3.
(11)
Hvad angår EU-producenterne, meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af seks virksomheder, om hvem Kommissionen vidste, at de producerede samme vare, som blev udvalgt ud fra deres salgs- og produktionsmængde, størrelse og geografiske placering i Unionen. EU-producenterne i stikprøven tegnede sig for 46 % af EU-produktionen og 38 % af EU-salget. Interesserede parter blev i indledningsmeddelelsen også opfordret til at fremsætte bemærkninger til den midlertidige stikprøve. En af EU-producenterne meddelte, at virksomheden ikke ønskede at indgå i stikprøven og blev derfor erstattet i stikprøven af den næststørste producent.
(12)
Fire ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører afgav de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. På grund af det begrænsede antal samarbejdsvillige importører blev det derfor konkluderet, at stikprøveudtagning ikke længere var nødvendig.
(13)
Kommissionen udsendte spørgeskemaer til repræsentanterne for Folkerepublikken Kina, de to kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, 14 andre eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina, der anmodede om dette, de seks EU-producenter i stikprøven, de fem samarbejdsvillige importører i EU og til de kendte brugere.
(14)
Der indkom besvarelser fra repræsentanterne for Folkerepublikken Kina, ni eksporterende producenter og forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Kina, de seks EU-producenter i stikprøven, to ikke forretningsmæssigt forbundne importører og ti brugere.
(15)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de basisoplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende statslige myndigheder og virksomheder:
a)
Folkerepublikken Kinas regering
-
Det kinesiske handelsministerium, Beijing, Kina
b)
EU-producenter
-
ArcelorMittal Belgium, Belgien, og den forretningsmæssigt forbundne salgsvirksomhed ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luxembourg
-
ArcelorMittal Poland, Polen
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tyskland
-
voestalpine Stahl GmbH og voestalpine Stahl Service Center GmbH, Østrig
-
Tata Steel Maubeuge SA (der tidligere var kendt som Myriad SA), Frankrig
-
Tata Steel UK Ltd, Det Forenede Kongerige
c)
Grupper af eksporterende producenter (og forretningsmæssigt forbundne virksomheder) i Kina
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd og de forretningsmæssigt forbundne virksomheder: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd og Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd og dettes forretningsmæssigt forbundne virksomhed Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd
d)
Importører i Unionen
-
ThyssenKrupp Mannex, Tyskland
-
Macrometal, Hamburg, Tyskland
(16)
Herefter blev alle parter underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelig udligningstold på import af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Folkerepublikken Kina ("den endelige fremlæggelse af oplysninger"). Alle parterne fik en frist til at fremsætte bemærkninger i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(17)
De indkomne bemærkninger fra parterne blev gennemgået og taget i betragtning, når dette var relevant.
1.4. UNDERSØGELSESPERIODEN OG DEN BETRAGTEDE PERIODE
(18)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udgangen af UP ("den betragtede periode").
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(19)
I henhold til indledningsmeddelelsen var den undersøgte vare visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, dvs. fladvalsede produkter af ulegeret og legeret stål (ikke rustfrit stål), der er malet, lakeret eller overtrukket med plast på mindst én side, undtagen såkaldte "sandwichpaneler" af den art, der anvendes til bygninger og består af to ydre metalplader med en stabiliserende kerne af isoleringsmateriale mellem dem, og undtagen varer med afsluttende overfladebehandling med zinkstøv (en zinkholdig maling med et indhold af zink på 70 vægtprocent eller derover).
2.2. ANMODNINGER OM FRITAGELSE AF VARER
(20)
The China Iron and Steel Association, to importører og to brugere foreslog, at fem varetyper skulle fritages. Disse anmodninger blev modtaget og er blevet analyseret på følgende måde:
2.2.1. STÅLPRODUKTER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE MED METALBELÆGNING AF KROM ELLER TIN
(21)
En bruger af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, indsendte en anmodning om fritagelse af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en metalbelægning af krom eller tin, fra varedækningen. Undersøgelsen har vist, at metalbelægningen af krom eller tin gør denne varetype fysisk og teknisk anderledes end de undersøgte stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Desuden anvendes stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en metalbelægning med krom eller tin nærmest udelukkende inden for erhvervsgrenene fødevareemballage og kabler. Endelig forklarede EU-erhvervsgrenen, at den ikke ønskede ovennævnte varetype medtaget i denne undersøgelse. I lyset af ovenstående begrundelser medtages stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en metalbelægning af krom eller tin, ikke i varedækningen.
2.2.2. VARMVALSEDE PLADER MED BESKYTTENDE GRUNDMALING, ENTEN ORGANISK ELLER UORGANISK
(22)
Denne anmodning blev afvist, fordi disse produkter ikke hører under de undersøgte KN-koder. Malingen eller coatingen er kun beregnet til rustbeskyttelse og hører derfor under KN-kode 7208 og ikke KN-kode 7210. Varmvalsede plader med beskyttende grundmaling, enten organisk eller uorganisk, er ikke en del af varedækningen og kan derfor ikke fjernes fra den.
2.2.3. STÅLPRODUKTER MED ET UNDERLAG MED EN TYKKELSE MELLEM 0,6 OG 2,0 MM
(23)
CISA og to importører anmodede om fritagelse af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse mellem 0,6 og 2,0 mm, som udgør mellem 5 og 10 % af importen fra Kina, med den begrundelse, at der kun er tale om direkte konkurrence mellem kinesiske eksportvarer og varer fremstillet af EU-erhvervsgrenen for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag på mellem 0,25 og 0,6 mm.
(24)
Denne anmodning blev afvist, idet både kinesiske eksportører og EU-erhvervsgrenen fremstiller og sælger stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse mellem 0,6 og 2,0 mm, og derfor er disse produkter tydeligvis i konkurrence med hinanden. Der blev ikke fremlagt beviser for, at stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse på over 0,6 mm ikke konkurrerer med stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse på under 0,6 mm, og at disse derfor udgør en anden varetype. Stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med et underlag med en tykkelse på under og over 0,6 mm har de samme fysiske og tekniske egenskaber og de samme slutanvendelser og er derfor samme vare.
2.2.4. STÅLPRODUKTER, DER ER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE, MED ET UNDERLAG AF EN ALUMINIUM-ZINK-LEGERING
(25)
De to importører hævdede, at kun fire EU-producenter har tilladelse til at fremstille denne varetype, og at kun en enkelt virksomhed rent faktisk fremstiller den. De hævdede ligeledes, at dette produkt adskiller sig fra forzinkede stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, for så vidt angår produktegenskaberne.
(26)
Denne anmodning blev afvist, eftersom de to varetyper er substituerbare og har overlappende anvendelsesområder, og mindst to samarbejdsvillige EU-producenter fremstillede denne varetype i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at kun en enkelt samarbejdsvillig kinesisk eksporterende producent eksporterede denne varetype til Unionen i løbet af undersøgelsesperioden.
2.2.5. STÅLPRODUKTER, DER ER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE, MED ET UNDERLAG AF EN ZINKLEGERING
(27)
Denne anmodning blev afvist, for til trods for en enkelt brugers påstand fremstilles og sælges varen i betydelige mængder af adskillige EU-producenter, og det har de samme fysiske og tekniske egenskaber og slutanvendelser som andre typer af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale.
2.3. ANMODNING OM MEDTAGELSE AF VARER
(28)
En sammenslutning anmodede om, at stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med en metalbelægning af krom eller tin, som klassificeres under TARIC-kode 7210122010 og 7210500010, blev medtaget i varedækningen. Denne anmodning blev afvist, idet disse koder ikke var medtaget i den oprindelige klage, og idet produkter, der er omfattet af disse koder, har andre fysiske og tekniske egenskaber end de produkter, der er omfattet af klagen.
2.4. PÅGÆLDENDE VARE
(29)
Eftersom fritagelsen af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med en metalbelægning af krom eller tin som beskrevet i betragtning 21 blev accepteret, ændres den pågældende vare i henhold til denne fritagelse.
(30)
Den pågældende vare er derfor visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, dvs. fladvalsede produkter af ulegeret og legeret stål (ikke rustfrit stål), der er malet, lakeret eller overtrukket med plast på mindst én side, undtagen såkaldte "sandwichpaneler" af den art, der anvendes til bygninger og består af to ydre metalplader med en stabiliserende kerne af isoleringsmateriale mellem dem, og undtagen varer med afsluttende overfladebehandling med zinkstøv (en zinkholdig maling med et indhold af zink på 70 vægtprocent eller derover) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 og ex 7226 99 70 ("den pågældende vare").
2.5. SAMME VARE
(31)
Undersøgelsen har vist, at visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som fremstilles og sælges i EU af EU-erhvervsgrenen, visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, der fremstilles og sælges på det kinesiske hjemmemarked, og visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som importeres til EU fra Kina, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og de samme grundlæggende slutanvendelser. Det konkluderes derfor, at disse varer er identiske i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
3. SUBSIDIERING
3.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(32)
Både den kinesiske regering og de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven indsendte svar på spørgeskemaerne og indvilgede i besøg på stedet for at kontrollere svarene.
(33)
Efter at have analyseret besvarelsen af spørgeskemaet fra den kinesiske regering fremsendte Kommissionen en mangelskrivelse og to breve forud for kontrolbesøget. Kommissionen gav den kinesiske regering rigelig tid til at udarbejde og indsende et indlæg, når dette var nødvendigt og berettiget. Den kinesiske regering blev indrømmet væsentlige forlængelser af fristerne, dvs. 20 dages forlængelse af fristen for besvarelsen af spørgeskemaet, hvilket betød en endelig frist på 57 dage for indsendelsen af svaret på spørgeskemaet, og 25 dage for svaret på mangelskrivelsen.
(34)
I sine svar på spørgeskemaet, mangelskrivelserne og diverse andre breve medtog den kinesiske regering kun oplysninger om ordninger, der anvendes af de eksporterende producenter i stikprøven, og anførte, at den ikke burde anmodes om at besvare spørgsmål om påståede subsidieordninger, som også var til rådighed for producenter, der ikke var med i stikprøven, eller producenter, der ikke havde givet sig til kende.
(35)
Kommissionen meddelte høfligt, at den var uenig i denne fremgangsmåde, og forklarede den kinesiske regering, at formålet med det spørgeskema, der blev fremsendt til den kinesiske regering, er, at Kommissionen skal indhente oplysninger om statsstøtte til den erhvervsgren, der fremstiller stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i Kina og afgøre, hvorvidt der ydes statsstøtte til EU-import af den pågældende vare. Kommissionen meddelte den kinesiske regering, at der er behov for flere oplysninger om omfanget af statsstøtte for at kunne afhjælpe enhver betydelig manglende samarbejdsvilje hos eksportører, der påstås at være blevet begunstiget under særlige støtteordninger, som ikke benyttes af virksomhederne i stikprøven eller de samarbejdsvillige virksomheder, samt mulige anmodninger om individuel undersøgelse fra samarbejdsvillige eksporterende producenter. Den kinesiske regering ændrede imidlertid ikke sin fremgangsmåde og fremsendte ikke oplysninger om størstedelen af de påståede andre støtteordninger i klagen, som ikke anvendes af virksomhederne i stikprøven.
(36)
Forud for kontrolbesøget anmodede den kinesiske regering Kommissionen om at fremlægge yderligere oplysninger skriftligt og navnlig en liste over de spørgsmål, Kommissionen havde til hensigt at stille under kontrolbesøget, samt en liste over de statslige myndigheder, der forventedes at deltage i kontrolbesøget. I mangel af disse anførte man, at den kinesiske regering "ikke var klar over, hvad der skulle have været forberedt, eller hvad man kunne forvente sig under kontrolbesøget", og at skrivelsen forud for kontrolbesøget "bestemt ikke indeholder nogen angivelse af, hvad Kommissionen har til hensigt at kontrollere …".
(37)
Kommissionen kunne ikke imødekomme den kinesiske regerings anmodning. I denne forbindelse bemærkes det, at Kommissionen har opfyldt alle de relevante bestemmelser i grundforordningens artikel 26. Man havde sendt en detaljeret skrivelse til den kinesiske regering forud for kontrolbesøget, hvori man bekræftede dagsordenen (datoer og de grupper af støtteordninger, der skulle drøftes på de enkelte dage af kontrolbesøget) og anmodede de ansvarlige myndigheder for de relevante ordninger og de embedsmænd, der havde deltaget i udarbejdelsen af den kinesiske regerings svar, om at være til stede. Kommissionen forklarede også forud for kontrolbesøget på stedet, at den kinesiske regering som den eneste kunne identificere de myndigheder, der var ansvarlige for de ordninger, som skulle undersøges, og de embedsmænd, der vil være mest relevante at mødes med under kontrolbesøget og få til at besvare spørgsmål. Med hensyn til listen over specifikke spørgsmål forklarede Kommissionen, at EU-lovgivningen (eller WTO-kravene) ikke indeholder krav om en sådan liste, og at formålet med denne undersøgelse er at gennemgå den kinesiske regerings svar på spørgeskemaet og de relevante tillægsoplysninger. Derfor ville kontrolbesøget følge strukturen i disse dokumenter. Kommissionen vil også søge at indhente og få præciseret yderligere oplysninger, der er nødvendige for den igangværende procedure, men de præcise spørgsmål i denne forbindelse afhænger af den kinesiske regerings reaktion på den første gennemgang af dens svar. Forud for kontrolbesøget på stedet blev det også gjort klart for den kinesiske regering, at en afvisning af at fremlægge de nødvendige oplysninger eller af at bistå den undersøgende myndighed med at kontrollere de oplysninger og data, der blev anset for nødvendige for proceduren, kan undergrave undersøgelsesprocessen i alvorlig grad. Man mindede også den kinesiske regering om konsekvenserne af bestemmelserne i grundforordningens artikel 28.
(38)
Under kontrolbesøget i det kinesiske handelsministerium i Beijing bestræbte Kommissionen sig på at verificere de fremsendte oplysninger ud fra det bevismateriale, der var blevet brugt til at udarbejde den kinesiske regerings besvarelse, i henhold til grundforordningens artikel 11 og 26. I denne forbindelse nåede Kommissionen til den foreløbige konklusion, at de manglende oplysninger og den manglende dokumentation ikke gav mulighed for en korrekt kontrol af besvarelserne i spørgeskemaet. Desuden var visse oplysninger slet ikke blevet indsendt, selv om der specifikt blev anmodet herom, og visse spørgsmål var ganske enkelt ikke blevet besvaret. Derfor blev den kinesiske regering gjort opmærksom på konsekvenserne af manglende samarbejdsvilje i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 1 og 6.
(39)
Den kinesiske regering anførte ligeledes, at Kommissionen pålagde den kinesiske regering en urimelig byrde og havde bedt om irrelevante og unødvendige oplysninger i spørgeskemaet og den efterfølgende mangelskrivelse.
(40)
For så vidt angår de ønskede oplysninger bemærkes det, at Kommissionen kun bad om oplysninger vedrørende påstande i klagen, der anses for nødvendige med henblik på at nå frem til en repræsentativ konklusion, og som var konsekvente i forhold til dens anmodning om de samme data og oplysninger i undersøgelsesprocessen, og bad den kinesiske regering forklare de indsendte oplysninger og deres konsekvenser for de undersøgte ordninger. Med andre ord anmodede Kommissionen alene om oplysninger, der var nødvendige for at vurdere eksistensen og omfanget af den foreliggende subsidiering af det pågældende produkt under andre subsidieordninger, som var anført i klagen. Disse oplysninger ville have gjort det muligt at bestemme omfanget af subsidier ydet under de andre undersøgte subsidieordninger for ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter. Eftersom hverken repræsentanter for Folkerepublikken Kina eller de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter fremkom med de oplysninger, der var nødvendige for at bestemme, om andre subsidieordninger var tilgængelige for ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, konkluderede Kommissionen på baggrund af de foreliggende oplysninger, at de andre påstående subsidieordninger rent faktisk var til rådighed for de andre ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, og beregnede derfor fordelen ved disse ordninger på grundlag af de tilgængelige oplysninger i sagen.
3.2. INDIVIDUEL UNDERSØGELSE
(41)
Der indkom krav om individuel undersøgelse fra to samarbejdende eksporterende producenter i henhold til grundforordningens artikel 27, stk. 3, nemlig Union Steel China (Union Steel) og Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Det var ikke muligt at imødekomme ønsket om individuel undersøgelse for begge virksomheder som følge af det store antal påståede støtteordninger og den meget tidskrævende antisubsidieundersøgelse, som ville gøre en individuel undersøgelse uforholdsmæssig besværlig og muligvis gøre det umuligt at afslutte undersøgelsen i tide.
(42)
Union Steel var imidlertid allerede blevet undersøgt ved den parallelle antidumpingundersøgelse, og derfor blev der beregnet en individuel skadesmargen for denne virksomhed.
(43)
Eftersom den kinesiske regerings svar kun indeholdt oplysninger om de ordninger, der benyttes af de eksporterende producenter i stikprøven som forklaret i betragtning 34 ovenfor, var det i praksis umuligt at analysere nogle af de støtteordninger, som Union Steel eventuelt måtte benytte. På grundlag af de oplysninger, der er til rådighed i henhold til grundforordningens artikel 28, blev den gennemsnitlige subsidiesats, som anvendes for andre samarbejdsvillige virksomheder, også tillagt denne virksomhed.
3.3. SÆRORDNINGER
(44)
På grundlag af oplysningerne i klagen ønskede Kommissionen oplysninger om følgende ordninger, som angiveligt omfattede støtte ydet af en statslig myndighed:
I)
Statslig levering af varer eller tjenesteydelser mod utilstrækkeligt vederlag
-
levering af rå- og hjælpestoffer mod utilstrækkeligt vederlag: varmvalset og koldvalset stål
-
indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag
-
programmer bestående af levering af vand mod utilstrækkeligt vederlag
-
program bestående af levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag
-
program bestående af levering af elektricitet og vand mod utilstrækkeligt vederlag i Jiangsu-provinsen
-
levering af diverse rå- og hjælpestoffer mod utilstrækkeligt vederlag
II)
Favorable lån til erhvervsgrenen for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale
III)
Egenkapitalprogrammer
-
konvertering af gæld til egenkapital
-
tilførsel af egenkapital
-
ikke udbetalt dividende
IV)
Indkomstskat og andre direkte skatter
-
skattepolitikker med fradrag af udgifter til forskning og udvikling
-
skattelettelser til de centrale og vestlige regioner
-
indkomstskattelettelser for køb af indenlandsk fremstillet produktionsudstyr
-
favorable skattepolitikker for virksomheder, der betragtes som højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi
-
indkomstskattelettelser for virksomheder, der beskæftiger sig med omfattende ressourceudnyttelse ("særlige råvarer")
-
skattefritagelser for indkøb af specialudstyr
-
favorabel indkomstbeskatning af virksomheder i den nordøstlige region
-
fritagelse for indkomstskat ved investering i indenlandsk renovering af teknologi
-
forskellige lokale skattelettelser (Shandong-provinsen, Chongqing City, Guangxi-regionen, Zhuang, skattelettelser til udvikling af de centrale og vestlige regioner)
-
skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
-
to ordninger med skattefritagelse og tre med 50 % skattefritagelse for produktive virksomheder med udenlandsk kapital (FIE)
-
programmer med lokal fritagelse og lempelse af indkomstskat for produktive virksomheder med FIE'er
-
indkomstskattelempelse for FIE'er, der anskaffer indenlandsk produceret udstyr
-
indkomstskattesubsidier for FIE'er baseret på geografisk beliggenhed
V)
Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
-
fritagelse for importtold og moms for FIE'er og visse nationale virksomheder, der anvender importeret udstyr i tilskyndede industrier
-
momsrefusioner til FIE'er, der køber nationalt produceret udstyr
-
momsfradrag for anlægsaktiver i den centrale region
-
andre skattefordele i Ma'anshan
VI)
Tilskudsordninger:
-
China World Top Brand-programmet
-
Famous Brands-programmet
-
statens fond for nøgleteknologiprojekter
-
programmer for godtgørelse af retsudgifter i forbindelse med antidumpingsager
VII)
Regeringens køb af varer til overpris
VIII)
Andre regionalprogrammer
-
subsidier ydet i Tianjin Binhai New Area og Tianjin Economic and Technological Development Area
-
programmer i tilknytning til den nordøstlige region
-
tilskud under Juangsu-provinsens forsknings- og teknologiprogram
-
tilskud under Hebei-provinsens forsknings- og teknologiprogram
IX)
Ad hoc-støtte som omtalt i klagen
3.3.1. STATSLIG LEVERING AF VARER ELLER TJENESTEYDELSER MOD UTILSTRÆKKELIGT VEDERLAG
3.3.1.1. Levering af varmvalset og koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag
(45)
Påstanden i klagen lød på, at den kinesiske regering kontrollerer visse industrier og produkter tidligere i cyklen, hvilket giver mulighed for at levere rå- og hjælpestoffer til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til gunstige priser. Dette betyder, at producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, modtager kompensationsstøtte gennem indkøb af varmvalset stål og koldvalset stål fra statsejede virksomheder til priser, der ligger lavere end markedsprisen, hvilket dermed giver de statsejede virksomheder et utilstrækkeligt vederlag.
(46)
Kommissionen bad den kinesiske regering fremlægge detaljerede oplysninger om statsejede virksomheder, der leverer varmvalset stål og koldvalset stål til kinesiske eksporterende producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, for at efterprøve påstandene i klagen og fastslå, hvorvidt disse statsejede virksomheder er offentlige organer. Kommissionen udarbejdede navnlig bilag B i spørgeskemaet til den kinesiske regering, som var rettet mod de statsejede virksomheder, og bad den kinesiske regering levere de ønskede oplysninger i dette bilag. I mangelskrivelsen bad Kommissionen igen den kinesiske regering fremsende de oplysninger, den havde udbedt sig i bilag B, og tilskyndede den kinesiske regering til at koordinere svarene med de berørte statsejede virksomheder.
(47)
Den kinesiske regering gav imidlertid ikke noget svar på nogen af spørgsmålene i bilag B og fremsendte heller ikke de relevante oplysninger, som Kommissionen bad om i spørgeskemaets hoveddel (f.eks. om den kinesiske regerings ejerskab over og kontrol med de statsejede virksomheder inden for stålsektoren og dens rolle i omorganiseringen af den kinesiske stålindustri). I stedet for at fremsende de ønskede oplysninger erklærede den kinesiske regering i sit svar på spørgeskemaet, at klagerne ikke har kunnet påvise, at producenterne af varmvalset stål og koldvalset stål er offentlige organer.
(48)
Som følge af den manglende samarbejdsvilje fra den kinesiske regerings side måtte Kommissionen undersøge de øvrige bedste oplysninger, der var til rådighed. Kommissionen gav den kinesiske regering meddelelse om denne fremgangsmåde. Ved vurderingen af, hvorvidt de statsejede virksomheder, der leverer varmvalset stål og koldvalset stål til de kinesiske eksporterende producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, er offentlige organer, anvendte Kommissionen de begrænsede oplysninger fra den kinesiske regering, oplysninger i klagen, offentligt tilgængelige faktuelle oplysninger fra lignende procedurer, der er gennemført af andre undersøgelsesmyndigheder, samt andre offentligt tilgængelige oplysninger og baserede sine resultater på samtlige oplysninger i sagsakterne.
a) Statsejede virksomheder, der leverer varmvalset og koldvalset stål til producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, er offentlige organer
(49)
Klageren hævder, at statsejede virksomheder i Kina er offentlige organer i henhold til grundforordningens artikel 2, litra b), som leverer varer (varmvalset stål og koldvalset stål) til producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til priser, der ligger under markedspriserne og dermed giver dem en fordel.
(50)
WTO's appelorgan (AO) definerede i sin rapport i USA - Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (5) (AO-rapporten) - et offentligt organ som en enhed, der "besidder, udøver eller har fået tildelt statslig myndighed" (6). AO fandt ligeledes, at offentlige organer også er kendetegnet ved "udøvelse af statslige funktioner" (7), som "normalt vil blive betragtet som en del af statens praksis i henhold til den relevante medlemsstats retsorden" (8).
(51)
I lyset af konklusionerne fra WTO's AO er der to spørgsmål, der skal behandles, nemlig (a) hvorvidt de pågældende statsejede virksomheder udfører funktioner, der normalt anses for en del af den statslige praksis i Kina, og (b) hvis dette er tilfældet, hvorvidt de udøver statslig myndighed i denne forbindelse.
(52)
Der foreligger omfattende beviser på, at den kinesiske regering er dybt involveret i forvaltningen af økonomien. Den kinesiske regerings fortrinsrolle i økonomien er indskrevet i Folkerepublikken Kinas forfatning. Artikel 7 i forfatningen lyder som følger: "Statens økonomi er den sektor i en socialistisk økonomi, der ejes af hele folket. Den er drivkraften i den nationale økonomi. Staten sikrer den statslige økonomis konsolidering og vækst". Artikel 15 i forfatningen lyder som følger: "Staten udøver økonomisk planlægning på grundlag af et socialistisk offentligt ejerskab". I vedtægterne for Kinas Kommunistiske Parti fastslås det offentlige ejerskabs fortrinsstilling ligeledes. F.eks. lyder præamblen til vedtægterne for Kinas Kommunistiske Parti: "Partiet skal opretholde og forbedre det grundlæggende økonomiske system, hvor det offentlige ejerskab spiller en dominerende rolle …". De forskellige femårsplaner, der udarbejdes af den nationale udviklings- og reformkommission (NDRC) og vedtages af Kinas højeste juridiske myndighed, statsrådet, indikerer, at den kinesiske regering har et stærkt greb om økonomien.
(53)
For så vidt angår stålsektoren viser oplysningerne i sagen, at de statsejede virksomheder, der fremstiller varmvalset stål og koldvalset stål i Kina, ofte udøver de beskrevne statslige funktioner, bl.a. i sektorplanerne for jern- og stålindustrien. Disse planer bekræfter, at den kinesiske regering har valgt at være tæt involveret i administrationen og udviklingen af stålindustrien i Kina, og de statsejede virksomheders gennemførelse af planerne kan derfor anses for at udgøre statslig praksis. Planerne indeholder målsætninger og mål for alle operatører inden for jern- og stålindustrien og kræver, at hele sektoren leverer et bestemt resultat. Den kinesiske regering bruger i praksis de statsejede jern- og stålvirksomheder som statens forlængede arm for at nå målsætningerne og målene i planerne.
(54)
Bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC - Politikker for udvikling af jern- og stålindustrien indeholder bl.a. en politik om at begrænse antallet af jern- og stålsmelteanlæg og opstiller mål for produktionen i de stålkoncerner, der ligger i top 10 på hjemmemarkedet (artikel 3), af hensyn til produktionskapaciteten forbydes det at oprette nye virksomheder inden for jern- og stålsektoren (artikel 10), der opstilles betingelser for adgang til jern- og stålindustrien for så vidt angår udstyr og ligeledes de tekniske og økonomiske indekser, som jern- og stålvirksomheder bør overholde (artikel 12), der opstilles regler for ændringer af stålvirksomheders organisationsstruktur (artikel 20) og forvaltning af investeringer (artikel 22 og 23), der opstilles betingelser for adgang til økonomiske midler (artikel 25 og 26), og staten tildeles ret til at intervenere i indkøb af råvarer (artikel 30).
(55)
12. femårige udviklingsplan for stålindustrien sammenfatter gennemførelsen af målene i den forrige plan, omfatter udviklingsstrategien og opstiller mål for hele stålindustrien. I lighed med bekendtgørelse nr. 35 opstiller den meget specifikke mål for niveauet for industriklynger (afsnit III.(III).6), tilskynder til gennemførelse af visse projekter og fjerner incitamenterne til andre (afsnit IV(IV)) og forskelsbehandler til fordel for jern- og stålindustrien i forskellige provinser (afsnit IV(V), yder støtte til store stålvirksomheder og giver de største statsejede kinesiske stålproducenter som Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel osv. en ledende rolle (9). Planen giver også mulighed for at styrke reguleringen og forvaltningen af de eksisterende stålvirksomheders produktion (afsnit V(IV).
(56)
Folkerepublikken Kinas lov om statsejede virksomheders aktiver forpligter også de statsejede virksomheder (eller virksomheder med statslige investeringer, som de betegnes i denne lov) til at overholde den nationale industripolitik (10). På samme måde forpligter Foreløbige foranstaltninger vedrørende tilsyn og administration af investeringer foretaget af centrale virksomheder statsejede virksomheder til at følge statens udviklingsplaner og industripolitikker (11). I henhold til Foranstaltninger vedrørende administration af centrale virksomheders udviklingsstrategier og -planer skal alle statsejede virksomheder formulere en udviklings- og strategiplan, som statsrådets kommission for tilsyn med og administration af statsejede aktiver (SASAC) skal gennemgå og godkende. Ved denne gennemgang og forud for godkendelsen skal SASAC bl.a. tage stilling til, hvorvidt planen er i overensstemmelse med den nationale udviklingsplanlægning og industripolitikkerne, og hvorvidt den er i overensstemmelse med den strategiske tilpasning af den statsejede økonomis udformning og struktur (12).
(57)
De konkrete eksempler på gennemførelsen af foranstaltningerne i planerne som f.eks. flytningen af Capital Steel Corporation (13) eller de talrige fusioner af stålvirksomheder (14) viser, at planerne ikke blot er vejledende dokumenter, der fungerer som retningslinjer, men at de fører til konkrete foranstaltninger, som de statsejede stålvirksomheder træffer efter anvisning fra regeringen (repræsenteret ved NDRC og statsrådet).
(58)
Alle de specifikke foranstaltninger, som beskrives i ovenstående betragtninger, skal efterfølges og gennemføres af de virksomheder, der er omfattet af planerne. Man konkluderer, at de statsejede stålvirksomheder gennem denne direkte statslige involvering i stålvirksomhedernes kommercielle adfærd fungerer som regeringens forlængede arm og udfører statslige funktioner, som efterfølgende fører til opfyldelse af de mål, der opstilles i planerne.
(59)
Efter at have fastslået, at statsejede virksomheder udfører statslige funktioner, er spørgsmålet så, om de udøver statslig myndighed i denne forbindelse. I denne henseende er det af central betydning, hvorvidt de kontrolleres af staten (15). Hvis det forholder sig sådan, er det i lyset af de relevante beviser rimeligt at antage, at statsejede virksomheder fungerer som statens forlængede arm og i praksis gennemfører den politik, der fastlægges i ovennævnte planer.
(60)
Den statslige kontrol, der beskrives nedenfor, tyder på, at statsejede virksomheder har, udøver eller er tillagt statslig myndighed. Kontrollen kan bl.a. udøves gennem statsligt ejerskab, administrativ styring og involvering af SASAC, bestyrelsen og statslige planer.
(61)
Som tidligere nævnt i afsnittet om manglende samarbejdsvilje (betragtning 46-48) stillede den kinesiske regering ikke de ønskede oplysninger om ejerstrukturen for producenter af varmvalset stål og koldvalset stål i Kina til rådighed. Sammen med svaret på spørgeskemaet fremsendte den kinesiske regering en liste med 54 virksomheder, i hvilke den kinesiske regering er den største aktionær, men under kontrolbesøget hævdede den, at listen ikke er korrekt og ligeledes indeholder privatejede virksomheder. Den kinesiske regering korrigerede ikke listen og specificerede heller ikke, hvilke af virksomhederne der er privatejede, og hvilke der ejes af den kinesiske regering. På grund af den manglende samarbejdsvilje var Kommissionen nødt til at gennemgå andre oplysninger i sagsakterne og offentligt tilgængelige oplysninger.
(62)
Klageren fremlagde dokumentation for, at de største producenter af varmvalset stål og koldvalset stål er statsejede, og fremlagde detaljerede oplysninger om dette i bilag 10 til klagen (16). Andre offentligt tilgængelige oplysninger (17) bekræfter, at den kinesiske regering har ejerandele i mange af producenterne af varmvalset stål og koldvalset stål.
(63)
Med udgangspunkt i alle oplysningerne i sagen er det rimeligt at konkludere, at den kinesiske regering har en betydelig ejerandel i mange af de kinesiske producenter af varmvalset stål og koldvalset stål.
(64)
SASAC udøver de funktioner, som staten har ansvaret for, som investor og forvalter af de statsejede aktiver, som det fører tilsyn med. Det bemærkes, at selv om den kinesiske regering i sit svar på spørgeskemaet og i den efterfølgende dokumentation hævdede, at SASAC ikke er involveret i statsejede virksomheders kommercielle operationer, og underbyggede denne påstand med henvisning til artikel 7 i de foreløbige foranstaltninger vedrørende tilsyn med og forvaltning af virksomheders statsejede aktiver (18), tyder andre artikler i samme lov samt andre oplysninger i dokumentationen (19) på, at det forholder sig anderledes.
(65)
Den kinesiske regerings svar på spørgeskemaet om statsstøtte viser, at SASAC med bemyndigelse fra statsrådet udnævner og afskediger den øverste ledelse i de virksomheder, det fører tilsyn med, og vurderer deres resultater gennem juridiske procedurer. Det har også ansvaret for at tilskynde de virksomheder, det fører tilsyn med, til at anvende de vejledende principper og politikker, har ansvaret for den grundlæggende forvaltning af virksomhedernes statsejede aktiver samt styrer og overvåger ledelsesarbejdet i lokale statsejede aktiver i henhold til lovgivningen.
(66)
SASAC er også ansvarlig for aflønning og vurdering af de statsejede virksomheders ledere, og desuden udnævner det lederne af de statsejede virksomheder og træffer beslutning om belønninger og sanktioner over for disse (20). Alle oplysningerne tyder faktisk på, at karrieren for ledere af statsejede virksomheder afhænger af SASAC. Disse omstændigheder viser, at SASAC helt klart har fået overdraget statslig myndighed.
(67)
Bestyrelsessammensætningen i statsejede virksomheder viser også, at den kinesiske regering har en stor grad af kontrol med de statsejede virksomheder. Oplysningerne i sagen (21) viser, at mange medlemmer af bestyrelser og tilsynsråd bestrider eller tidligere har bestridt funktioner for staten og/eller partiet, og at udvælgelsen påvirkes kraftigt af statslige myndigheder som SASAC eller Kinas kommunistiske parti.
(68)
Den kinesiske regerings politikker, interesser og mål vedrørende stålindustrien findes i forskellige statslige planer på centralt og sub-centralt niveau. De statsejede virksomheder tilskyndes til at følge disse politikker (virksomheder, der ikke følger dem, rammes endda af sanktioner), og de seneste handlinger, som nogle af de største statsejede stålvirksomheder i Kina har foretaget, viser tydeligt, at man følger disse politikker, og at de statsejede stålvirksomheder arbejder på at nå de mål, der opstilles i disse planer.
(69)
I henhold til den 12. femårige udviklingsplan for stålindustrien er det kun de "virksomheder, der overholder nationens politikker for jern- og stålindustrien og standarderne og betingelserne for produktion og drift af jern- og stålindustrien, der spiller en fremtrædende rolle ved fusioner og omorganisering." (22)
(70)
En række planer på provinsniveau og lokalt niveau omhandler også specifikke statsejede virksomheder og opstiller mål for disse. Klageren refererede uddrag af disse planer (23). Den kinesiske regering blev bedt om at fremsende alle disse planer i spørgeskemaet og i mangelskrivelsen med henblik på kontrol og præcisering, men den kinesiske regering besluttede ikke at fremsende dem. Det bemærkes imidlertid, at den kinesiske regering ikke anfægtede nøjagtigheden af disse henvisninger under proceduren. Desuden indrømmer de virksomheder, der nævnes i provinsernes planer og de lokale planer, at de samarbejder med myndighederne og beskriver, hvordan de handler eller tidligere har handlet i henhold til planerne (24).
(71)
Selv om den kinesiske regering hævder, at nogle af ovennævnte planer kun er vejledende, ikke bindende og udelukkende skal tjene som rettesnor, underbygges denne påstand ikke af andre oplysninger i sagen. Tværtimod gør mange love og bestemmelser, som helt klart er juridisk bindende (25), statens udviklingsplaner og industripolitikker obligatoriske for de statsejede virksomheder.
(72)
Den kinesiske regering formulerer målsætninger og mål for jern- og stålindustrien gennem femårsplaner og andre relevante officielle dokumenter og når disse mål ved hjælp af de funktioner og aktiviteter, der beskrives i dem. Eftersom disse planer og dokumenter formuleres af departementer i den kinesiske regering som nationalrådet eller NDRC, bør de funktioner og aktiviteter, som de henviser til, anses for at være statslige. Som ovenfor beskrevet er de statsejede stålvirksomheder forpligtede til at følge planerne og politikkerne, idet de fungerer som statens forlængede arm, og eftersom staten udøver en betydelig kontrol med dem, udøver de i praksis statslig myndighed.
(73)
I lyset af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje blev udstrækningen af de enheder, der betragtes som "offentlige organer", ikke defineret fuldt ud. Under alle omstændigheder gælder det, at enhver statsejet virksomhed, hvor staten har aktiemajoriteten eller er den største aktionær, er et offentligt organ. Enheder, som staten ikke har aktieposter i, er private enheder. Når det er sagt, er det ikke nødvendigt at skelne mellem offentlige og private instanser her, eftersom det påvises i betragtning 85-98 nedenfor, at alle private organer inden for stålsektoren er underlagt og styres af staten og dermed i enhver relevant henseende opfører sig på samme måde som offentlige organer.
b) Fordele (offentlige organer)
(74)
Med henblik på at vurdere, hvorvidt der er tale om en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2, er det nødvendigt at sammenligne priserne på varmvalset stål og koldvalset stål, som de pågældende eksporterende producenter betaler, med den relevante reference. I AO-rapporten bekræftede man, at i tilfælde, hvor markedet i det leverende land forvrides som følge af statens rolle, er det tilladt at benytte eksterne referencer. Det bemærkes ligeledes, at "når staten er den dominerende leverandør, er det sandsynligt, at de private leverandørers priser vil blive forvredet, men det er stadig nødvendigt at foretage en analyse af de enkelte sager" (26). AO erklærede desuden, at: "… vi antyder ikke, at der findes en grænse, over hvilken det forhold, at staten er den dominerende leverandør på markedet, i sig selv er tilstrækkeligt til at fastslå, at der er tale om prisforvridning, men det er klart, at jo mere dominerende statens rolle på markedet er, jo mere sandsynligt er det, at denne rolle vil føre til forvridning af de private leverandørers priser" (27). AO erklærede videre, at: "når staten er en "betydelig" leverandør, er der behov for beviser vedrørende andre faktorer end statens markedsandel, eftersom statens rolle som en betydelig leverandør ikke i sig selv beviser, at der sker en forvridning af de private leverandørers priser". Det første spørgsmål, der skal besvares, er derfor, om statens andel af produktionen af varmvalset stål og koldvalset stål i Kina er dominerende eller blot betydelig.
(75)
Kommissionen bad den kinesiske regering fremsende oplysninger om markedet for varmvalset stål og koldvalset stål for så vidt angår den andel af produktionen af varmvalset stål og koldvalset stål, der kommer fra statsejede virksomheder og private virksomheder, men den kinesiske regering fremsendte ingen relevante oplysninger om dette (28).
(76)
Kommissionen benyttede andre tilgængelige oplysninger (29) vedrørende dette spørgsmål og kunne konstatere, at mindst 63 % af det varmvalsede stål i Kina produceres af statsejede stålvirksomheder. Det er vigtigt at bemærke, at man nåede frem til, at statsejede virksomheder har en andel på 63 %, efter en meget konservativ analyse, og at dette tal er et absolut minimum. Det forhold, at mange af de påståede private leverandører, som indberettes af eksportørerne, synes at være handelsvirksomheder (som udmærket kan have købt varen af statsejede virksomheder), den manglende samarbejdsvilje fra den kinesiske regerings side (se betragtning 46-48 ovenfor) og resultaterne fra andre undersøgelsesmyndigheder (se fodnote 32) fører til den konklusion, at de statsejede virksomheders faktiske andel af markedet for varmvalset stål er langt højere. Den kinesiske regerings stærke tilstedeværelse inden for denne sektor for varmvalset stål (se betragtning 85-94 nedenfor) begrænser desuden de private operatørers manøvremuligheder.
(77)
På grundlag af ovenstående blev det fastslået, at de statsejede virksomheder er dominerende på markedet for varmvalset stål i Kina. De statsejede virksomheders dominans på markedet for varmvalset stål er så betydelig, at de private producenter ikke har andet valg end at tilpasse deres priser efter de statsejede virksomheders, således som det fremgår nedenfor.
(78)
Med hensyn til koldvalset stål var de statsejede virksomheders andel som indberettet af de kinesiske eksporterende producenter (18 %) langt lavere end for varmvalset stål, men dette blev modsagt af andre oplysninger (se betragtning 79 nedenfor). I lyset af den manglende samarbejdsvilje hos den kinesiske regering konkluderes det, at eftersom mange af de påståede private leverandører, som eksportørerne har indberettet, synes at være handelsvirksomheder (som udmærket kan have købt varen af statsejede virksomheder), og eftersom den kinesiske regerings stærke involvering i denne sektor medfører begrænsninger på de private operatørers handelsaktiviteter (se betragtning 85-94 nedenfor), (dels på grundlag af de foreliggende oplysninger (se betragtning 79 nedenfor) i henhold til grundforordningens artikel 28), indtager de statsejede virksomheder også en dominerende stilling på markedet for koldvalset stål i Kina.
(79)
Denne konklusion underbygges af World Steel Capacity Book, som modsiger andelen på 18 %, som de kinesiske eksportører har indberettet, og viser, at mere end 70 % af den samlede produktionskapacitet for koldvalset stål i Kina er statsejet (30).
(80)
Kommissionen bad den kinesiske regering om oplysninger vedrørende priser på varmvalset stål og koldvalset stål fremstillet af statsejede og privatejede virksomheder, som sælges på det kinesiske marked. Den kinesiske regering fremlagde ingen sådanne oplysninger som svar på spørgeskemaet. Undersøgelsen hos eksportører af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, viste, at de priser, som de fire eksporterende producenter/koncerner betalte for varmvalset stål og koldvalset stål fra private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål eller fra grossister i undersøgelsesperioden, konsekvent lå meget tæt på priserne hos statsejede virksomheder (31). De observerede data viser sammen med de statsejede virksomheders dominerende stilling inden for denne sektor, at de private leverandørers priser rent faktisk følger de priser, der betales til statsejede virksomheder. Kontrakten, som en af de eksporterende producenter i stikprøven har fremlagt vedrørende levering af varmvalset stål fra en privatejet leverandør, indeholder endda en betingelse om, at prisen skal sammenkædes med prisen hos en statsejet leverandør.
(81)
På grundlag af de samlede oplysninger i sagen fastslås det, at priserne på varmvalset stål og koldvalset stål, der sælges af statsejede virksomheder i Kina, er forvredne som følge af de statsejede virksomheders dominerende stilling på markedet for varmvalset stål og koldvalset stål i Kina. Priserne på varmvalset stål og koldvalset stål fra private leverandører tilpasses priserne hos de statsejede virksomheder. Under hensyntagen til dette konkluderes det, at der ikke findes pålidelige markedspriser i Kina for varmvalset stål og koldvalset stål. Da der ikke findes nogen "gældende markedsvilkår" på markedet for varmvalset stål og koldvalset stål i Kina, måtte Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, litra d), søge efter en alternativ reference. Eftersom hele det kinesiske marked er forvredet, anses det for upraktisk at tilpasse omkostningerne og priserne i Kina på nogen meningsfyldt måde, og importpriserne vil være tilsvarende forvredet som følge af de statsejede virksomheders dominerende stilling. Derfor ledte man efter en ekstern reference i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii).
(82)
Den mest hensigtsmæssige reference er tilsyneladende en konstrueret reference, der tager udgangspunkt i verdensmarkedspriserne på varmvalset stål og koldvalset stål, som regelmæssigt offentliggøres i forskellige specialiserede ståltidsskrifter som Steel Business Briefing, MEPS og CRU.
(83)
Ved at sammenligne priserne hos de statsejede virksomheder med en ekstern reference (konstrueret som forklaret i betragtning 103 nedenfor) kunne man konstatere, at disse priser lå et godt stykke under referencepriserne og dermed gav de kinesiske eksporterende producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2.
c) Specificitet
(84)
Dette subsidieprogram er specifikt som defineret i grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c), idet kun et begrænset antal erhvervsgrene og virksomheder i Kina anvender det varmvalsede stål og koldvalsede stål til deres produktion.
d) Overdragelse og pålæggelse til private leverandører
(85)
Det næste spørgsmål, der skal behandles, er, hvorvidt den kinesiske regering alligevel overdrager det til eller pålægger de private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål, som ikke er offentlige organer, at levere varmvalset stål og koldvalset stål til producenterne af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
(86)
Som udgangspunkt er det allerede blevet fastslået, at den kinesiske stat har en politik om at levere varmvalset stål og koldvalset stål til sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, fordi organer, som er en del af staten, beskæftiger sig med disse leverancer og indtager en dominerende stilling på markedet, som giver dem mulighed for at tilbyde priser, der ligger under markedsprisen. Og under alle omstændigheder, og uanset om disse organer betegnes som "offentlige" eller ej, viser de samme oplysninger, at der foreligger en statslig politik om kraftig indgriben i denne sektor. Nu skal det undersøges, om denne politik også gør sig gældende for private leverandører.
(87)
I en række statslige planer og politikdokumenter er der tegn på, at stålproducenterne i Kina (både statsejede og privatejede virksomheder) modtager tilskyndelse og støtte fra den kinesiske regering. I visse afsnit i disse dokumenter antydes det, at der findes en direkte sammenhæng mellem staten og private stålvirksomheders adfærd, og i en række tilfælde kan det konstateres, at denne "vejledning" betød, at stålvirksomhederne handlede som anbefalet i planerne.
(88)
I bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC - Politikker for udvikling af jern- og stålindustrien tilskyndes stålvirksomhederne f.eks. til at handle på en bestemt måde (32), der opstilles betingelser for investeringer, og investeringerne gøres afhængige af myndighedernes godkendelse (33), man påvirker konkurrencen om ressourcer (34) og indfører endda sanktioner over for virksomheder, der ikke overholder bestemmelserne (35). Den 12. femårige udviklingsplan for stålindustrien påvirker også stålvirksomhedernes forretningsbeslutninger, og dette kan igen få konsekvenser for omkostningsstruktur og priser (36).
(89)
Herunder fremsendte klageren i bilag 24 en række uddrag fra diverse politikdokumenter fra forskellige statslige organisationer, hvoraf det fremgik, at den kinesiske regering yder støtte til stålindustrien i almindelighed og til stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i særdeleshed (37).
(90)
Desuden foreligger der offentligt tilgængelige oplysninger, der viser, at de privatejede virksomheder handler i overensstemmelse med forskellige statslige planer og politikdokumenter (38).
(91)
Den kinesiske regering har truffet forholdsregler med henblik på at modvirke eksporten af varmvalset stål og koldvalset stål i form af eksportrestriktioner, der gennemføres med det komplekse momsrefusionssystem. Mere specifikt er varmvalset stål og koldvalset stål belagt med en moms på 17 %. Momsen på visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som er fremstillet af koldvalset stål (der fremstilles af varmvalset stål), og som sælges indenlands, godtgøres med en sats på 13 %, men hvis virksomheden vælger at eksportere varmvalset stål eller koldvalset stål, refunderes momsen overhovedet ikke. Dette system betyder, at de privatejede producenter af varmvalset stål og koldvalset stål ikke kan handle med den sædvanlige frihed på markedet, og det medfører også en forøgelse af det indenlandske udbud af varmvalset stål og koldvalset stål og vil uundgåeligt presse prisen på det kinesiske marked. Så privatejede producenter af varmvalset stål og koldvalset stål (på samme måde som statsejede virksomheder) kan ikke handle uafhængigt af den kinesiske regerings politik.
(92)
I afsnittet ovenfor vedrørende fordele for offentlige organer blev det fastslået, at som følge af de statsejede stålvirksomheders dominerende stilling på markedet for varmvalset stål og koldvalset stål har de private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål intet andet valg end at tilpasse deres priser efter de statsejede virksomheders priser. De fastsætter med andre ord ikke priserne, men overtager dem snarere. Dette er endnu et tegn på, at de private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål ikke kan handle uafhængigt af foranstaltninger truffet af den kinesiske regering og andre offentlige organer.
(93)
Dette forhold underbygges af oplysningerne fra de kinesiske eksporterende producenter, der besvarede spørgeskemaerne om antidumping, som viser, at priserne hos private leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål nærmest er de samme som for de statsejede virksomheder. I kontrakten, som en af de eksporterende producenter i stikprøven fremlagde vedrørende levering af varmvalset stål fra en privatejet leverandør, er der endda en betingelse om, at prisen skal sammenkædes med prisen hos en statsejet leverandør.
(94)
I lyset af ovenstående oplysninger om, at priserne hos de statsejede virksomheder ligger under markedspriserne, er det klart, at priserne hos privatejede leverandører, eftersom de er tilpasset efter de statsejede virksomheders priser, også ligger under markedspriserne.
e) Finansielt bidrag
(95)
Ifølge artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv) - andet led - i grundforordningen er der tale om økonomisk støtte, når staten: "overdrager til eller pålægger et privat organ at varetage en eller flere af den type funktioner, der er omhandlet, i nr. i), ii) og iii), og som normalt ville påhvile staten, og den pågældende praksis ikke reelt afviger fra den praksis, der normalt følges af staten". WTO's appelorgan har fortolket "pålægger" som en henvisning til situationer, hvor staten udøver sin myndighed, herunder en grad af tvang, over et privat organ, og "overdrager til" som en henvisning til situationer, hvor staten giver ansvaret til et privat organ (39). Desuden udformede WTO-panelet om amerikanske eksportbegrænsninger (40) en tredelt test for pålæggelse og overdragelse, som kræver, at der er tale om (a) en statslig foranstaltning, som er (b) rettet mod en bestemt part, og (c) hvis formål er en bestemt opgave eller forpligtelse (41).
(96)
På grundlag af dette udgør inddragelsen af de private leverandører under den kinesiske regerings politik for levering af varmvalset stål og koldvalset stål "pålæggelse" og "overdragelse" til private leverandører af følgende grunde:
En statslig "foranstaltning":
-
Den kinesiske regerings "politik" (se betragtning 86 ovenfor) udgør en "foranstaltning" eller "foranstaltninger". Politikken gennemføres af offentlige organer (statsejede virksomheder), som er dominerende på markedet og sælger til under markedspriser, og af den kinesiske regering gennem planer og manipulation af eksportrestriktioner. Den samlede virkning er, at private leverandører i praksis tvinges til at følge de offentlige organers priser, der ligger under markedspriserne.
"rettet mod en bestemt part":
-
Statens politik (navnlig planer og eksportrestriktioner) gælder alle producenter af varmvalset stål og koldvalset stål, både statsejede og private. I denne henseende er politikken "rettet" mod alle producenter. Dette dokumenteres af, at de statsejede virksomheders og private virksomheders priser ligger på linje, og at de private leverandører sælger til priser, som kommercielt set er ufornuftige.
"hvis formål er en bestemt opgave eller forpligtelse":
-
Formålet med statens politik er at levere varmvalset stål og koldvalset stål til priser under markedsprisen, hvilket fremgår af prisniveauet i Kina. Den kinesiske regerings og de statsejede virksomheders foranstaltninger giver ikke de private leverandører andet valg end at følge de offentlige organers praksis, og dette pålægger dem reelt en bestemt opgave eller forpligtelse. Den kinesiske regerings politik, navnlig gennem planerne og momsmanipulationen, udgør en alvorlig begrænsning af de private leverandørers fritagelse fra denne opgave eller forpligtelse.
(97)
Under hensyntagen til alle ovennævnte faktorer kan man konkludere, at den kinesiske regerings eksportbegrænsning, den statslige planlægning og de statsejede virksomheders dominerende stilling begrænser friheden for de private leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål og tvinger dem til at handle på en ikke kommercielt funderet måde og til at acceptere økonomisk irrationelle priser (lavere end markedspriserne), hvilket de ikke ville gøre på et frit og åbent marked. Dette bekræfter, at statens politik for levering af varmvalset stål og koldvalset stål (herunder til sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale) også gælder for private leverandører.
(98)
I lyset af ovenstående analyse førte oplysningerne i sagsakterne og andre offentligt tilgængelige oplysninger desuden Kommissionen til den konklusion, at private producenter af varmvalset stål og koldvalset stål i Kina af den kinesiske regering er blevet pålagt og har fået overdraget ansvaret for at levere varer i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og 3, stk. 1, litra a), nr. iv), og handler på samme måde som statsejede stålvirksomheder.
f) Fordele (private leverandører)
(99)
Kommissionen fastslog, at de private leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål af den kinesiske regering har fået pålagt og fået overdraget ansvaret for en opgave, og undersøgelsen viste, at priserne fra privatejede leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål er tilpasset de statsejede virksomheders priser (se ovenstående afsnit).
(100)
Med udgangspunkt i dette konkluderes det, at resultaterne vedrørende fordele og specificitet ved de statsejede virksomheders levering af varmvalset stål og koldvalset stål til priser under markedspriser også gælder for privatejede leverandører af varmvalset stål og koldvalset stål.
g) Resultaterne af undersøgelsen
(101)
To af de eksporterende producenter i stikprøven har opnået fordele ved dette program. En eksporterende producent (Panhua Steel Group) har opnået fordele ved levering af varmvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag, og den anden eksporterende producent (Huadong Steel Group) har opnået fordele ved leveringen af koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag.
h) Beregning af subsidiebeløbet
(102)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i undersøgelsesperioden. Fordelen beregnes ved at tage summen af differencerne mellem de faktiske købspriser og de relevante referenceværdier for indkøbene af varmvalset stål og koldvalset stål. Det resulterende beløb blev herefter fordelt på den samlede omsætning for den samarbejdsvillige eksporterende producent i undersøgelsesperioden, fordi subsidierne ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(103)
Eftersom det kinesiske marked for varmvalset stål og koldvalset stål er forvredet, anvendte man verdensmarkedspriserne på varmvalset stål og koldvalset stål som et velegnet grundlag til at udregne referencepriser for varmvalset stål og koldvalset stål. Med udgangspunkt i forskellige ståltidsskrifter (SBB og MEPS) valgte man de indenlandske priser, ekskl. skatter og afgifter, i fem lande/regioner (Europa, USA, Tyrkiet, Japan og Brasilien). Med henblik på at finde frem til repræsentative referencer valgte Kommissionen det største marked for hver geografisk region, dvs. Europa (EU) Nordamerika (USA), Latinamerika (Brasilien), Asien (Japan) og Mellemøsten/Nordafrika (Tyrkiet). De månedlige gennemsnitspriser i undersøgelsesperioden for hvert af de fem lande/regioner blev omregnet til et matematisk gennemsnit for at nå frem til de månedlige referencepriser. De fem udvalgte lande/regioner havde ikke de højeste priser i undersøgelsesperioden, de er alle medlemmer af WTO, er blandt de 10 største stålproducenter i verden og ligger på forskellige kontinenter. De således beregnede referencepriser anses derfor for rimelige og passende.
(104)
Subsidiesatsen, som blev udregnet for denne ordning i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, udgør 23,02 % for Huadong Group og 27,63 % for Panhua Group.
(105)
Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 25,37 %.
(106)
Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, der er forretningsmæssigt forbundet med en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 32,44 %.
3.3.1.2. Indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag
a) Indledning
(107)
Klageren påstod, at der ikke findes noget fungerende marked for jord i Kina, og at det beløb, som virksomhederne betaler for brugsretten til jorden, ligger under den normale markedspris. I sit svar på antisubsidiespørgeskemaet erklærede den kinesiske regering, at "i overensstemmelse med Folkerepublikken Kinas lov om forvaltning af jord, ejes jord i byområder af staten. Jord i landdistrikter og forstæder ejes kollektivt af bønderne, medmindre andet bestemmes af staten". Den kinesiske regering hævdede, at der findes et standardiseret, regelbundet og konkurrencebaseret marked for jord, og at brugsretten til jorden skal handles offentligt i overensstemmelse med lovgivningen for markedet for jord. Den kinesiske regering erklærede også, at jord til industriel og kommerciel brug skal erhverves mod vederlag for anvendelsen på det åbne marked gennem budrunder og auktioner. Den kinesiske regering fremlagde ingen oplysninger om de faktiske priser på brugsretten til jord eller minimumspriser for jord, som fastsættes af staten, og som blev nævnt i svaret på antisubsidiespørgeskemaet og under kontrolbesøget.
(108)
Under kontrolbesøget bad Kommissionen den kinesiske regering fremlægge dokumentation for påstanden om, at al jord til industriel anvendelse i Kina tildeles gennem budrunder eller auktioner. Den kinesiske regering kunne ikke fremlægge en sådan dokumentation under kontrolbesøget, men fremsendte nogle oplysninger om dette efter kontrolbesøget. Men al denne dokumentation viser, at ud af 13 transaktioner vedrørende brugsretten til jord for de eksporterende producenter i stikprøven var kun seks genstand for en budrunde eller en auktion. Der blev ikke fremlagt oplysninger om deltagerne i auktionen/budrunden, som Kommissionen havde bedt om, og i alle tilfælde var den endelige pris, som virksomheden betalte, den samme pris, som de lokale myndigheder havde fastsat vilkårligt.
(109)
Kommissionen bad også den kinesiske regering fremlægge sine synspunkter om mulige referencer ud fra den antagelse, at der ikke findes nogen markedspris for jord i Kina. Selv om dette kun var en antagelse og på ingen måde var et resultat eller en konklusion på det tidspunkt, hvor spørgeskemaet blev sendt til den kinesiske regering, gav den kinesiske regering udtryk for det synspunkt, at formodningen var forkert, og anførte ikke nogen mulige referencer. Den kinesiske regering påpegede også den påståede fejl i klagen, at klageren på den ene side hævder, at der ikke findes noget marked for jord i Kina, og at man bør benytte en "ekstern reference", men at man på den anden side hævder, at de statsejede virksomheder får overdraget jord fra staten på gunstige betingelser i forhold til det private erhvervsliv, og anførte, at hvis der skulle anvendes en reference, skulle det være de priser, som "ikke-tilskyndede" kinesiske virksomheder betaler, men man gav ikke nogen oplysninger om disse priser. I denne forbindelse skal det bemærkes, at klageren påstod, at markedet for brugsretten til jord i Kina var forvrænget som helhed, og at både statsejede og private producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, har modtaget brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag.
b) Retsgrundlag
(110)
Indrømmelsen af brugsretten til jord i Kina hører under Folkerepublikken Kinas jordforvaltningslov og Folkerepublikken Kinas lov om fast ejendom.
c) Praktisk gennemførelse
(111)
Al jord er iflg. artikel 2 i jordforvaltningsloven statsejet, idet jord ifølge den kinesiske forfatning og relevante lovbestemmelser tilhører Folkerepublikken Kinas befolkning. Jord kan ikke sælges, men rettighederne til brug af jorden kan tildeles i henhold til lovgivningen. De statslige myndigheder kan tildele dem gennem offentlige budrunder eller ved auktion.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(112)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter har indberettet oplysninger om den jord, de besidder, samt de fleste af de relevante kontrakter/certifikater vedrørende brugsretten til jord, men den kinesiske regering har kun fremsendt meget begrænsede oplysninger om priserne på rettigheder til brug af jord.
(113)
Som nævnt ovenfor hævdede den kinesiske regering, at rettighederne til brug af jord i Kina tildeles gennem budrunder eller auktioner. Dette fremgår også af artikel 137 i Folkerepublikken Kinas lov om fast ejendom (42).
(114)
Men ved kontrollen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter fandt man, at dette system, som den kinesiske regering beskriver, ikke altid fungerer sådan i praksis. Ud af seks brugsrettigheder til jord, som Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (en del af Panhua Group Co. Ltd) har erhvervet, har virksomhedens repræsentanter bekræftet, at der for de fires vedkommende ikke fandt nogen budproces sted. Chongqing Wanda var den eneste deltager, og den endelige transaktionspris, som selskabet betalte, var præcis den samme pris, som det lokale kontor for jordressourcer havde fastsat vilkårligt på forhånd. For de resterende to rettigheder til anvendelse af jord blev der gennemført en budproces, men hverken virksomheden eller den kinesiske regering fremlagde nogen dokumentation for dette. Det fremgår rent faktisk af de dokumenter, som den kinesiske regering fremlagde efter kontrolbesøget, at også disse to brugsrettigheder til jord blev erhvervet for en pris, der var identisk med den pris, som det lokale kontor for jordressourcer havde fastsat. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (også en del af Panhua Group Co. Ltd) erhvervede tre brugsrettigheder til jord fra private virksomheder til gengæld for aktier i Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd erhvervede to af sine brugsrettigheder til jord fra det lokale kontor for brug af jordressourcer i Xiaoshan-distriktet og en fra den private virksomhed. Der kunne ikke fremlægges nogen dokumentation for budrunder eller auktioner, idet den kinesiske regering anførte, at for brugsrettigheder til jord indkøbt før den 1. september 2006 fandtes der ingen bekræftelse på transaktioner vedrørende brugsrettigheder til jord, og den kinesiske regering hverken bekræftede eller benægtede, at disse transaktioner havde fundet sted efter en budrunde eller auktion.
(116)
Resultaterne af proceduren bekræfter, at situationen vedrørende salg og køb af jord i Kina er uklar og ugennemsigtig, og at priserne ofte fastsættes vilkårligt af myndighederne. Myndighederne fastsætter priserne i henhold til vurderingssystemet for jord i byområder, hvor det kræves, at de blandt andre kriterier også skal tage hensyn til industripolitikken ved prissætning af industrigrunde. I det mindste inden for stålsektoren er adgangen til industrigrunde ved lov begrænset til virksomheder, der overholder de industripolitikker, der fastlægges af staten (43).
(117)
Uafhængige oplysninger fra klageren viser også, at jord i Kina stilles til rådighed til priser, der ligger under de normale markedspriser (44).
e) Konklusion
(118)
I overensstemmelse hermed bør den kinesiske regerings indrømmelse af brugsrettigheder til jord betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, idet der indrømmes goder, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne. Som forklaret i betragtning 114-115 ovenfor findes der ikke noget fungerende marked for jord i Kina, og brugen af en ekstern reference viser, at det beløb, som de samarbejdsvillige eksportører har betalt for brugsretten til jord, ligger et godt stykke under den normale markedspris. Subsidiet er specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a) og c), eftersom adgangen til industrijord ved lov er begrænset til virksomheder, der overholder statens industripolitikker, kun bestemte transaktioner var omfattet af en udbudsprocedure, priserne ofte blev fastsat af myndighederne og regeringens praksis på dette område var uklar og ugennemsigtig.
(119)
Subsidiet betragtes derfor som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(120)
Det blev konkluderet, at situationen i Kina med hensyn til brugsrettigheder til jord ikke er markedsbaseret, og at der tilsyneladende ikke findes nogen private referencer overhovedet i Kina. En justering for omkostninger eller priser i Kina er derfor ikke mulig. Det konkluderes under disse omstændigheder, at der ikke findes et marked i Kina, jf. grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), og at brugen af en ekstern reference til at måle fordelens omfang er berettiget. Eftersom den kinesiske regering ikke var samarbejdsvillig og ikke fremsatte nogen forslag til en ekstern reference, måtte Kommissionen anvende de tilgængelige oplysninger for at fastlægge en hensigtsmæssig ekstern reference. I den forbindelse anså man det for hensigtsmæssigt at anvende oplysninger om det særskilte toldområde Taiwan som en hensigtsmæssig reference.
(121)
Kommissionen er af den opfattelse, at jordpriserne i Taiwan udgør det bedste referencealternativ for de områder i Kina, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er beliggende. Størstedelen af de eksporterende producenter er beliggende i den østlige del af Kina i udviklede områder med et højt BNP i provinser med høj befolkningstæthed.
(122)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for det beløb, som hver virksomhed havde betalt for brugsrettigheder til jord, og det beløb, som normalt skulle have været betalt på grundlag af den taiwanesiske reference.
(123)
I denne beregning brugte Kommissionen den gennemsnitlige pris pr. kvadratmeter jord i Taiwan renset for kursnedskrivning og udvikling i BNP fra og med datoerne i de respektive kontrakter om brugsrettigheder til jord. Oplysningerne vedrørende priser på industrigrunde blev hentet fra webstedet for Taiwans økonomiministeriums industrielle kontor. Kursnedskrivningen og udviklingen i BNP for Taiwan blev beregnet på grundlag af inflation og udvikling i BNP pr. indbygger ved nuværende priser i USD for Taiwan som offentliggjort af IMF i World Economic Outlook fra 2011. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af den normale løbetid for brugsrettigheder til erhvervsmæssig jord i Kina, dvs. 50 år. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(124)
Den beregnede subsidiesats for denne ordning i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter udgør 0,34 % for Huadong Group og 1,12 % for Panhua Group.
(125)
Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,73 %.
(126)
Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, som er forretningsmæssigt forbundet med en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 1,36 %.
3.3.1.3. Program bestående af levering af vand mod utilstrækkeligt vederlag
a) Indledning
(127)
I klagen hævdes det, at vandpriserne i Kina udelukkende fastsættes af de offentlige myndigheder, og at prisstrukturen fastsættes i henhold til industrielle makropolitikker. Det anføres også, at vandpriserne var forskellige i de forskellige lokalområder, og at der også var tale om differentierede satser fra virksomhed til virksomhed. I klagen hævdede man, at det var sandsynligt, at producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, havde opnået fordele som følge af vandpriser mod utilstrækkeligt vederlag i overensstemmelse med politikken om at tilskynde til produktion af stålprodukter med høj værditilvækst.
(128)
Vandforsyningen og vandmarkedet i Kina administreres af NDRC, ministeriet for vandressourcer og miljøministeriet. Markedet for vandforsyning domineres stadig i vid udstrækning af lokale statsejede virksomheder, selv om virksomheder med udenlandsk kapital er gået ind i en række vandforsyningsprojekter i nogle byer og har brudt de statslige leverandørers monopol. Den kinesiske regering kunne dog ikke fremsende en detaljeret liste over vandleverandører med angivelse af deres forsyningsområde og leverede mængder (se betragtning 129 nedenfor), men begrænsede sit svar til en liste over vandleverandører i de områder, hvor de eksporterende producenter i stikprøven var beliggende.
(129)
Med hensyn til prissætningen fastlægger NDRC den overordnede prispolitik, mens de lokale myndigheder fastsætter den lokale vandpris efter en høringsprocedure, der har til formål at sikre en bæredygtig udnyttelse af vandressourcerne. Priserne afspejler omkostningerne samt et rimeligt overskud for de lokale vandleverandører. Den kinesiske regering fremsendte de relevante prislister, der var gældende i de kommuner, hvor de producerende eksportører af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i stikprøven var placeret. Det blev præciseret, at de forskellige kommunale priser gælder ensartet for alle industribrugere og ikke varierer afhængigt af virksomheden eller brugerne.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(130)
Undersøgelsen bekræftede, at NDRC fastsætter basisprisen for vand, og at de kommunale prismyndigheder fastsætter prisen for de enkelte kommuner baseret på en række forskellige parametre (f.eks. distributionsomkostninger, dækningsbidrag og et rimeligt overskud). Oven i vandprisen lægges en "spildevandsafgift", som også fastsættes på kommunalt plan.
(131)
Mens basisprisen for vand, spildevandsafgiften og andre mulige lokale tillægsafgifter ligeledes gælder for alle brugere i de samme kategorier, konstateredes det, at en af de to eksportører i stikprøven, Zhejiang Huadong Group, ikke betalte spildevandsafgiften.
(132)
Eksportøren hævdede, at man betalte denne afgift som et engangsbeløb til miljøbeskyttelseskontoret. Men Kommissionen mener ikke, at denne betaling skete i stedet for spildevandsafgiften af følgende tre grunde: 1) i det officielle dokument står der "spildevandsudledningsafgift" og ikke "spildevandsafgift", 2) betalingen står ikke i forhold til det faktiske vandforbrug, 3) det samlede erlagte beløb er temmelig lille sammenlignet med det samlede beløb, der ville være forfaldet, hvis man skulle have betalt spildevandsafgift i henhold til det faktiske vandforbrug.
c) Finansielt bidrag
(133)
Zhejiang Huadong Group modtog et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), idet staten leverede vand gennem det lokale vandforsyningsselskab (Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Dette er at betragte som et finansielt bidrag fra staten i form af levering af varer ud over den generelle infrastruktur, jf. grundforordningen. Dette kan også betragtes som indtægter, som staten giver afkald på, fordi et offentligt organ ikke har opkrævet forfaldne indtægter, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).
d) Fordel
(134)
Huadong Steel Group opnåede en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2, eftersom staten har leveret vand mod utilstrækkeligt vederlag. Det er fastslået, at denne eksportør ikke har betalt den fulde pris for vandleverancerne, som normalt ville være gældende for den brugerkategori, den tilhører, idet den ikke har betalt "spildevandsafgiftsdelen" af vandprisen.
e) Specificitet
(135)
Subsidiet i form af levering af vand til en af de samarbejdsvillige eksportører er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c), eftersom ikke alle virksomheder fritages for spildevandsafgiften. Uanset manglen på lovgivning, der begrænser dette subsidie til bestemte virksomheder, gør muligheden for, at en bestemt virksomhed, der fremstiller den pågældende vare, kunne få leveret vand mod utilstrækkeligt vederlag, kombineret med de lokale myndigheders mulighed for at give afkald på en del af den pris, der normalt betales for vand, dette til et specifikt subsidie. Kommissionen kunne ikke indsamle yderligere oplysninger om grundlaget for, at man gav afkald på denne afgift, eftersom den eksporterende producent ikke kunne tilvejebringe disse oplysninger.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(136)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelen betragtes som størrelsen af spildevandsafgiften, som ikke er betalt på vandforbruget i undersøgelsesperioden. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, er dette subsidiebeløb (tæller) blevet fordelt på de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(137)
Zhejiang Huadong Group har opnået en fordel som følge af den manglende betaling af spildevandsafgiften. Den beregnede subsidiesats for dette er 0,01 %.
(138)
Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,01 %.
(139)
Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 0,01 %.
3.3.1.4. Program bestående af levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag
a) Indledning
(140)
Klageren hævdede, at den kinesiske regering har leveret elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag gennem lavere takster. Klageren hævdede navnlig, at elpriserne blev fastsat forskelligt i forskellige provinser, og at man også anvendte lavere takster som et industripolitisk redskab til at fremme stålprodukter med stor merværdi og til at begrænse brugen af forældet produktionskapacitet.
(141)
NDRC er ansvarlig for at regulere elektricitetsmarkedet og fastsætte priserne i Kina. Hovednettene i provinserne og mellem provinserne drives af to statsejede leverandører: State Grid Corporation of China og China Southern Power Grid Corporation. Elektricitetsleverandørerne på kommunalt plan er datterselskaber af disse virksomheder. Man er i færd med at indføre en konkurrencemekanisme i Kina gennem nogle pilotprojekter, men dens virkninger er stadig ubetydelige på nuværende tidspunkt.
(142)
Elektricitetspriserne fastsættes af NDRC i henhold til en procedure, der omfatter undersøgelser af priserne, ekspertvurdering, offentlige høringer og fastsættelse og offentliggørelse af den endelige pris. NDRC offentliggør de priser, der gælder i de enkelte provinser, i notater, og herefter offentliggør de lokale priskontorer et tilsvarende notat på lokalt plan om gennemførelse af de priser, der fastsættes af den centrale NDRC. Den endelige pris afspejler indkøbspriser, transmissionsomkostninger og -tab samt statslige tillægsafgifter. Priserne er differentieret fra provins til provins afhængigt af den lokale situation og de politiske mål, man forfølger i de forskellige provinser. De fastsættes for forskellige kategorier af slutbrugere (f.eks. boliger, industrielle brugere). Der findes et yderligere prisdifferentiale for forskellige industrielle brugere med henblik på at gennemføre de industripolitikker, der fastlægges af den kinesiske regering, og de fremgår af kataloget i NDRC's beslutning nr. 40 (2005) (se nærmere forklaring i betragtning 182). Brugere, der tilhører kategorien "tilskyndede" virksomheder i henhold til NDRC-kataloget, betaler grundtaksten for elektricitet, mens brugere, der tilhører kategorien "forældede" eller "forbudte" virksomheder, betaler en tillægsafgift ud over grundtaksten. Brugere, der ikke hører ind under nogen af kategorierne i kataloget, tilhører standardkategorien af "tilladte" virksomheder og betaler ligeledes grundtaksten uden tillægsafgifter. Producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, vil normalt tilhøre kategorien af "tilskyndede" virksomheder i henhold til NDRC's beslutning nr. 40.
b) Manglende samarbejdsvilje
(143)
Kommissionen bad den kinesiske regering fremsende de lovgivningsmæssige rammer for elektricitetsmarkedet, prissætningen og den rolle, som alle de relevante organer og enheder spiller. Den kinesiske regering fremsendte ikke alle de relevant prisbeslutninger fra NDRC og de lokale priskontorer, ikke bare vedrørende de producerende eksportører uden for stikprøven, men også for de producerende eksportører i stikprøven. Den kinesiske regering undlod ligeledes at give en nøjagtig beskrivelse af NDRC's og de lokale priskontorers rolle ved fastsættelse af priserne. Kommissionen gav den kinesiske regering meddelelse om disse mangler vedrørende de producerende eksportører i stikprøven i sin skrivelse af 12. august 2012. Efter kontrolbesøgene kunne man også konstatere, at den kinesiske regering angav en forkert elektricitetstakst for en af de samarbejdsvillige eksportører i stikprøven.
c) Resultaterne af undersøgelsen
(144)
Undersøgelsen bekræftede, at det er NDRC, der fastsætter priserne på elektricitet i de forskellige provinser. Man kunne konstatere, at det lokale priskontor blot fungerer som statens forlængede arm til gennemførelse af den beslutning, som NDRC har truffet på centralt plan. Dette blev også bekræftet af, at NDRC udsteder notater, hvori man fastsætter de faktiske priser for de enkelte proviser, og herefter omsættes disse notater formelt til lokale notater af de lokale priskontorer og gennemføres på lokalt plan. Undersøgelsen viste ligeledes, at de differentierede elektricitetssatser for visse sektorer og/eller på provinsniveau og lokalt niveau fastsættes i henhold til bestemte faktorer, herunder navnlig forfølgelsen af de industripolitiske mål, som fastsættes af central- og lokalregeringerne i deres femårsplaner og i sektorplanerne.
(145)
Undersøgelsen af de samarbejdsvillige eksportører i stikprøven viste, at en af dem, Chongqing Wanda Steel Strip ("CWSS"), betalte en elektricitetstakst, der var lavere end den almindeligt gældende takst for industrielle brugere. Man konstaterede, at i det specifikke område, hvor denne eksportør var beliggende, havde en underkategori af visse industrielle brugere, herunder dem, der fremstiller den pågældende vare, ret til denne lavere takst.
d) Finansielt bidrag
(146)
En af de samarbejdsvillige eksportører i stikprøven (CWSS) modtog et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), idet staten leverede elektricitet gennem det lokale offentlige elforsyningsselskab. Dette er at betragte som støtte fra staten i form af levering af varer ud over den generelle infrastruktur, jf. grundforordningen.
e) Fordel
(147)
CWSS opnåede en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2, eftersom staten har leveret elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag. Det er blevet fastslået, at denne eksportør havde ret til en takst, der var lavere end den almindeligt gældende takst for store industrielle brugere.
f) Specificitet
(148)
Subsidiet i form af levering af elektricitet til en af de samarbejdsvillige eksportører er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3. Den lavere elektricitetstakst fastsættes i det relevante NDRC-notat og indarbejdes i notatet fra det lokale priskontor, dvs. at det godkendes af en central myndighed og forvaltes på lokalt plan. Denne lavere takst er begrænset til visse virksomheder inden for bestemte sektorer (hovedsagelig producenter af ferrolegeringer i elektroovne og gødningsvirksomheder), der er medtaget i en underkategori af store industrielle brugere. Derfor er denne lavere takst i henhold til lovgivningen begrænset til virksomheder, der falder inden for disse kategorier, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a).
(149)
Subsidiet er også begrænset til en bestemt region, idet det kun gælder i et begrænset geografisk område, hvor den eksporterende producent er beliggende. Dette område tilskyndes i henhold til lovgivning fra centralregeringen i form af statsrådets cirkulære om forskellige politikker for udvikling af Kinas kæmpemæssige vestlige områder (flere oplysninger findes i betragtning 233 nedenfor). I dette cirkulære nævner man specifikt prismekanismen for transmission og levering af elektricitet som et af de redskaber, der kan anvendes til at skabe udvikling i visse sektorer. Eftersom elektricitetstaksterne på dette område fastsættes af en central myndighed, er dette subsidie også regionalt specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 3.
g) Beregning af subsidiebeløbet
(150)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelen for de eksporterende producenter er beregnet ved at benytte differencen mellem den faktiske elektricitetstakst pr. kWh og den takst, der burde være betalt pr. kWh for store industrielle brugere, ganget med den forbrugte elektricitetsmængde i undersøgelsesperioden. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen er dette beløb (tæller) blevet fordelt på de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i undersøgelsesperioden, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(151)
En af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, som tilhører Panhua Group (CWSS), har opnået fordele som følge af denne lavere elektricitetstakst. Den beregnede subsidiesats for Panhua Group er 0,14 %.
(152)
Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,07 %.
(153)
Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, der er relateret til en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 0,17 %.
3.3.1.5. Levering af diverse varer mod utilstrækkeligt vederlag
(154)
Klageren henviste til en række andre varer, som den kinesiske regering har leveret til producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, gennem sine statsejede virksomheder. Klageren nævnte navnlig en række specifikke transaktioner vedrørende levering af flere stålprodukter, som fremstilles af statsejede virksomheder, herunder jernmalmkoncentrat, piller, sintret malm, skrot, råemner, legeringer og mange andre. Klagen viste, at prisen for levering af disse varer blev fastsat under henvisning til forskellige elementer og/eller referencer, og at der var tale om prisnedsættelser eller tilpasninger afhængigt af de forskellige varer og af, hvorvidt transaktionen vedrørte forretningsmæssigt forbundne parter.
(155)
Den kinesiske regering svarede, at dette program for stålproducenter ikke fandtes i undersøgelsesperioden. Som følge af manglen på yderligere oplysninger fra den kinesiske regering om dette program baserede Kommissionen sine resultater på de foreliggende oplysninger i sagen, jf. grundforordningens artikel 28.
(156)
I den udstrækning at priserne på de forskellige ovennævnte varer ikke er udtryk for et tilstrækkeligt vederlag, er dette program at betragte som et udligningsberettiget subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 6, litra d). Men kompleksiteten af de forskellige transaktioner vedrørende levering af disse varer og de bagved liggende kontrakter, som ikke var tilgængelige i optegnelserne vedrørende proceduren, gav ikke Kommissionen mulighed for at nå frem til en endelig konklusion vedrørende dette. Kommissionen har derfor besluttet ikke at foretage yderligere vurderinger af dette program.
3.3.2. FAVORABLE LÅN OG RENTESATSER TIL ERHVERVSGRENEN FOR STÅLPRODUKTER, DER ER OVERTRUKKET MED ORGANISK MATERIALE
a) Indledning
(157)
Klageren hævdede, at producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, opnåede fordele i kraft af lave (subsidierede) rentesatser fra statsejede forretningsbanker og statslige banker i overensstemmelse med den kinesiske regerings politik om at støtte og udvikle udvidelsen af den kinesiske stålindustri i henhold til femårsplanerne.
b) Manglende samarbejdsvilje og brug af de foreliggende oplysninger
(158)
Kommissionen bad den kinesiske regering om oplysninger vedrørende andelen af lån, der stammede fra banker, hvor den kinesiske regering er hoved- eller eneaktionær, banker, hvor den kinesiske regering har en aktiepost, men ikke er hovedaktionær, banker, hvor den kinesiske regering ikke er aktionær, og udenlandsk ejede banker, både til industrien som helhed og til den erhvervsgren, som denne procedure vedrører. Den kinesiske regering svarede, at man ikke fører registre over beløb og rentesatser for lån, der ydes af statsejede banker, og at den kinesiske regering heller ikke har registreret oplysninger om lån til stålindustrien. Den kinesiske regering foreslog ikke nogen alternative kilder til disse oplysninger.
(159)
Kommissionen søgte også at få oplysninger om statens ejerskab over banker og finansieringsinstitutter, men den kinesiske regering fremsendte ikke oplysningerne, idet man hævdede, at man ikke havde registreret sådanne oplysninger. Selv om det er usandsynligt, at den kinesiske regering ikke er klar over de aktiver, den ejer, bemærkes det i henhold til offentligt tilgængelige oplysninger (45) (46), at den kinesiske regering er hovedaktionær i mange af de store banker i Kina, og derfor har den for statsejede virksomheder, der fremstiller varmvalset stål og koldvalset stål, adgang til bankernes vedtægter, hvor oplysningerne om aktionærerne skal beskrives i detaljer. I denne forbindelse bemærkes det også, at i henhold til artikel 61 i lov om forretningsbanker [2003] skal bankerne "indberette balancer, resultatopgørelser og andre finansielle opgørelser samt statistiske rapporter og dokumenter til banktilsynsorganet under statsrådet og People's Bank of China".
(160)
Kommissionen bad ligeledes om oplysninger (via et særligt spørgeskema - bilag A) vedrørende strukturen af den statslige kontrol med de berørte kinesiske banker samt gennemførelsen af statslige politikker eller interesser vedrørende stålindustrien (dvs. bestyrelser og generalforsamlinger, referater af generalforsamlinger/bestyrelsesmøder, aktionærers/bestyrelsesmedlemmers nationalitet, udlånspolitikker og risikovurdering i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter). I svaret på spørgeskemaet fremsendte den kinesiske regering imidlertid kun et bilag A, der indeholdt en række generelle oplysninger (de fleste hentet fra bankernes websteder). De fleste af de specifikke oplysninger, som der anmodes om i bilag A, blev ikke fremsendt. På nogle af spørgsmålene svarede den kinesiske regering, at man ikke råder over disse oplysninger i øjeblikket, og vedrørende nogle spørgsmål fremsendte man kun oplysninger om udvalgte banker (f.eks. fremsendte man kun vedtægter for otte banker). I mangelskrivelsen gentog Kommissionen sin anmodning og opfordrede den kinesiske regering til at fremsende alle de oplysninger, som man oprindeligt havde bedt om i spørgeskemaet. I sit svar på mangelskrivelsen fremsendte den kinesiske regering nogle yderligere oplysninger. Men svaret var stadig meget ufuldstændigt, og mange af de ønskede oplysninger (f.eks. statens procentmæssige ejerskab af statsejede banker, vedtægterne for nogle af de banker, der nævnes i spørgeskemaet, fuldstændige svar på spørgsmålene i bilag A) blev ikke fremsendt.
(161)
I spørgeskemaet, mangelskrivelsen og igen i forbindelse med et kontrolbesøg på stedet bad Kommissionen om cirkulærer fra People's Bank of China (PBOC) vedrørende udvidelsen af finansieringsinstitutternes lånerentepolitik (YinFa [2003] No. 250 og YinFa [2004] No. 251). Kommissionen fik kendskab til disse cirkulærers eksistens i forbindelse med en tidligere undersøgelse. Men i stedet for at fremsende disse cirkulærer henviste den kinesiske regering Kommissionen til PBOC's websted, hvor den kunne finde oplysninger om finansieringsinstitutternes udlånsrentepolitik. Under kontrolbesøget fremlagde man to dokumenter om dette, men der var kun tale om udskrifter fra webstedet. Det bemærkes, at det fulde indhold af disse cirkulærer ikke kunne findes på PBOC's websted.
(162)
Kommissionen bad også om at få PBOC's cirkulære vedrørende ændringerne af 8. juni 2012 udleveret under kontrollen på stedet. Den kinesiske regering udleverede ikke cirkulæret, men fremkom derimod kun med generelle oplysninger, der var udskrevet fra PBOC's websted vedrørende justering af referencerentesatserne.
(163)
Kommissionen bad også den kinesiske regering arrangere møder med specifikke banker for at kontrollere oplysninger vedrørende udlån på favorable vilkår til erhvervsgrenen for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Men den kinesiske regering undlod at arrangere disse møder og hævdede, at man ikke kunne rette henvendelse til statsejede banker for at få dem til at arrangere sådanne møder. Det bemærkes også, at i skrivelsen forud for kontrolbesøget af 7. juni 2012 forklarede Kommissionen, at man ville være parat til at indlede kontrolbesøget en dag tidligere og afsætte mere tid til kontrollen, hvis den kinesiske regering mente, at bankerne er de bedst egnede til at fremkomme med præciseringer og forklaringer vedrørende udlån på favorable vilkår. Derfor bad Kommissionen den kinesiske regering bekræfte, at bankerne ville være til stede, forud for kontrolbesøget, således at kontrolteamet kunne træffe de nødvendige forholdsregler. I sin skrivelse af 15. juni 2012 erklærede den kinesiske regering, at man fortsat ville anmode bankerne om at samarbejde, men at man ikke kunne tvinge dem til det. Først på kontrolbesøgets første dag fik Kommissionens team at vide, at repræsentanten for China Construction Bank var til stede og parat til at besvare spørgsmål og komme med forklaringer. Eftersom Kommissionen ikke havde fået meddelelse om dette (selv om man specifikt havde anmodet om det i brevet forud for kontrolbesøget), var det ikke muligt at stille specifikke spørgsmål om kontrakter og lånebetingelser, men kun spørgsmål af generel karakter. Under alle omstændigheder fremlagde repræsentanten for China Construction Bank ingen dokumentation for sine udtalelser med den begrundelse, at alle de dokumenter, Kommissionen bad om, ville være fortrolige og til intern brug.
(164)
Den kinesiske regering blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejdsvilje, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af denne manglende samarbejdsvilje har det ud over relevante kinesiske regeringsdokumenter indgivet af andre parter også været nødvendigt at benytte oplysninger fra sekundære kilder, herunder klagen og offentligt tilgængelige oplysninger fra internettet.
c) Resultaterne af undersøgelsen
(165)
Undersøgelsen viste, at det kinesiske finansmarked er kendetegnet af statslig indgriben, fordi de fleste af de større banker er statsejede. De kinesiske myndigheder har kun fremlagt meget begrænsede oplysninger om aktiebeholdning/ejerskab for bankerne i Kina. Kommissionen har dog, jf. nedenfor, samlet alle tilgængelige oplysninger med henblik på at nå frem til repræsentative konklusioner. I forbindelse med sin analyse af, hvorvidt bankerne er organer, der har fået overdraget eller udøver statslig myndighed (offentlige organer), søgte Kommissionen også oplysninger om ikke bare statens ejerskab af bankerne, men også andre kendetegn som statslig tilstedeværelse i bestyrelserne, statslig kontrol med deres aktiviteter, gennemførelsen af statens politikker eller interesser, samt hvorvidt enhederne er oprettet som følge af lovgivningen.
(166)
På grundlag af de foreliggende oplysninger kan det konkluderes, at de statsejede banker i Kina har den største markedsandel og er de dominerende aktører på det kinesiske finansmarked. Ifølge Deutsche Banks undersøgelse af banksektoren i Kina fra 2006 (47) udgør de statsejede bankers andel muligvis mere end 2/3 af det kinesiske marked. I samme forbindelse hedder det i WTO's handelspolitiske gennemgang af Kina, at "statens omfattende ejerskab er endnu et bemærkelsesværdigt træk ved finanssektoren i Kina" (48) og "der er kun sket få ændringer af markedsstrukturen inden for den kinesiske banksektor, som domineres af statsejede banker" (49). Det er relevant at bemærke, at de fem største statsejede handelsbanker (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications og Industrial and Commercial Bank) tilsyneladende udgør mere end halvdelen af den kinesiske banksektor (50).
(167)
Kommissionen bad ligeledes om oplysninger vedrørende strukturen af den statslige kontrol med disse kinesiske banker samt gennemførelsen af statslige politikker eller interesser vedrørende stålindustrien (dvs. bestyrelser og generalforsamlinger, referater af generalforsamlinger/bestyrelsesmøder, aktionærers/bestyrelsesmedlemmers nationalitet, udlånspolitikker og risikovurdering i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter). Men som anført i betragtning 160 ovenfor fremlagde den kinesiske regering kun meget begrænsede oplysninger om dette. Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger. Den konkluderede ud fra de tilgængelige oplysninger og tal, at disse banker er under statens kontrol og udøver statslige beføjelser på en sådan måde, at de kan henføres til staten. De relevante data, der blev anvendt til at nå frem til ovennævnte resultater, er hentet fra oplysninger fra den kinesiske regering, årsberetninger fra kinesiske banker, der enten blev fremsendt af den kinesiske regering eller var offentligt tilgængelige, oplysninger fra Deutsche Banks undersøgelse af den kinesiske banksektor fra 2006, WTO's politiske gennemgang af Kina (2010 og 2012), Verdensbankens rapport om Kina frem mod 2030, oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter og oplysningerne i klagen. Hvad angår udenlandske banker skønner uafhængige kilder, at de udgør en mindre del af den kinesiske banksektor og derfor spiller en ubetydelig rolle i politisk betingede udlån, idet relevante oplysninger tyder på, at deres andel kan udgøre blot 1 % af det kinesiske marked (51). Relevante offentligt tilgængelige oplysninger bekræfter også, at kinesiske banker, navnlig de store handelsbanker, stadig er afhængige af statsejede aktionærer og staten med henblik på tilvejebringelse af kapital, når der er kapitalmangel som følge af udvidet kreditgivning (52).
(168)
Langt størstedelen af de banker, der ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er statsejede banker. På grundlag af de foreliggende oplysninger kunne man konstatere, at mindst 14 af de 17 omtalte banker er statsejede banker, herunder de største handelsbanker i Kina som Bank of China, China Construction Bank og Industrial and Commercial Bank of China. For så vidt angår de resterende statsejede banker bad Kommissionen om de samme oplysninger, som nævnes ovenfor, med hensyn til statslig kontrol og gennemførelsen af statslige politikker eller interesser vedrørende stålindustrien. Disse detaljerede oplysninger blev ikke stillet til rådighed. Det konkluderes derfor, at bankerne kontrolleres af staten og udøver statslig myndighed på en sådan måde, at deres handlinger kan tillægges staten. Derfor bør de statsejede handelsbanker i Kina betragtes som offentlige organer.
(169)
Et andet tegn på den kinesiske regerings involvering i det kinesiske finansmarked er den rolle, som PBOC spiller ved fastlæggelsen af de specifikke begrænsninger for fastsættelsen af rentesatserne og deres udsving. Undersøgelsen fastslog nemlig, at Kinas nationalbank har særlige regler for, hvordan renterne svinger i Kina. Ifølge de foreliggende oplysninger fastlægges disse regler i PBOC's cirkulære om tilpasning af rentesatser på indlån og udlån - Yinfa (2004) No 251 ("cirkulære 251"). De finansielle institutioner anmodes om at indrømme rentesatser inden for et vist interval i forhold til den kinesiske nationalbanks referencerentesats. For lån fra forretningsbanker og politisk styrede banker, der forvaltes kommercielt, er der ingen øvre intervalgrænse, men kun en nedre intervalgrænse. For kreditkooperativer i byerne og i landområder er der både øvre og nedre intervalgrænser. For favorable lån og lån, for hvilke statsrådet har fastsat særlige regler, kan rentesatserne ikke bevæge sig opad. Kommissionen anmodede den kinesiske regering om at uddybe definitionen og ordlyden i Cirkulære 251 og i den tidligere lovgivning (PBOC's cirkulære om finansieringsinstitutters rentespænd - YinFa [2003] No. 250). Men som beskrevet i betragtning 161 og 162 ovenfor nægtede den kinesiske regering at fremsende disse cirkulærer, hvilket forhindrede Kommissionen i at kontrollere deres indhold og udbede sig forklaringer. Eftersom den kinesiske regering ikke fremlagde nogen relevante oplysninger om dette, der kunne indikere, at situationen har ændret sig siden maj 2011, da Kommissionen afsluttede sine antisubsidieundersøgelser vedrørende coated finpapir (53), fastslås det, at PBOC er involveret og påvirker fastsættelsen af rentesatserne i de statsejede handelsbanker.
Den kinesiske regering fremlagde ikke dokumentation for, at den konstaterede situation i undersøgelsen af coated finpapir har ændret sig, så på grundlag af de foreliggende oplysninger og de øvrige oplysninger, der nævnes ovenfor, konkluderes det, at situationen vedrørende metodologien for fastsættelse af rentesatserne bør forblive den samme i hele undersøgelsesperioden.
(170)
Kommissionen bestræbte sig også på at analysere, hvorvidt den kinesiske regering overdrager det til eller pålægger de privatejede forretningsbanker i Kina at stille lån på favorable vilkår (subsidierede lån) til rådighed for producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
(171)
Det fremgår af ovenstående afsnit om statens involvering i banksektoren (betragtning 165-169), at den kinesiske regering har en politik om at stille lån på favorable vilkår til rådighed for sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, fordi offentlige organer (statsejede handelsbanker) (54) er involveret i denne långivning og indtager en dominerende stilling på markedet, hvilket giver dem mulighed for at tilbyde rentesatser, der ligger under markedsrenten. Nu skal det undersøges, om denne politik også gør sig gældende for private leverandører.
(172)
Loven om forretningsbanker [2003] finder anvendelse på statsejede forretningsbanker og privatejede forretningsbanker på samme måde. I henhold til artikel 38 i denne lov skal alle forretningsbanker (dvs. også de privatejede) "fastsætte udlånsrenten i overensstemmelse med den øvre og nedre grænse for udlånsrenten som fastsat af PBOC", og i artikel 34 i loven om forretningsbanker instrueres forretningsbankerne i at "udøve deres låneaktiviteter i henhold til nationaløkonomiens og samfundsudviklingens behov og i samme ånd som statens industripolitikker".
(173)
I bekendtgørelse nr. 35 - Politikker for udvikling af jern- og stålindustrien, navnlig artikel 24 og 25, som begrænser långivningen til kun at gælde virksomheder, der overholder de nationale udviklingspolitikker for jern- og stålindustrien, skelnes der heller ikke mellem statsejede og privatejede forretningsbanker.
(174)
Desuden er ovennævnte (betragtning 161 og 162) cirkulærer fra PBOC også bindende for privatejede forretningsbanker.
(175)
Ovenstående citater fra love og bestemmelser af relevans for banksektoren viser, at den kinesiske regerings politik om at yde lån på favorable vilkår til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, ligeledes gælder privatejede forretningsbanker, og at den kinesiske regering rent faktisk instruerer dem om at "udøve deres låneaktiviteter i henhold til nationaløkonomiens og samfundsudviklingens behov og i samme ånd som statens industripolitikker" (55).
(176)
Kommissionen bad om relevante oplysninger fra den kinesiske regering for at kunne vurdere, hvordan bankerne i Kina foretager en vurdering af kreditrisikoen for producenterne af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, inden de beslutter, hvorvidt de vil yde dem lån eller ej, og træffer beslutning om lånebetingelserne. I bilag A til spørgeskemaet bad Kommissionen om oplysninger om, hvordan bankerne vil tage hensyn til risikoen, når de yder lån, hvordan låntagers kreditværdighed vurderes, hvilke risikopræmier banken opkræver for forskellige virksomheder/industrier i Kina, hvilke faktorer banken tager hensyn til ved vurdering af låneansøgningen, en beskrivelse af låneansøgningen og godkendelsesprocessen osv. Men hverken den kinesiske regering eller de enkelte banker, der identificeres i spørgeskemaet, fremlagde dokumentation om dette. Den kinesiske regering fremførte kun svar af generel karakter, som ikke blev underbygget af nogen form for dokumentation for den vurdering af kreditrisiko, der finder sted.
(177)
Kommissionen bad ligeledes om tilsvarende oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter og forsøgte at verificere dem ved kontrolbesøg på stedet hos de eksporterende producenter i stikprøven. Begge grupper af eksporterende producenter i stikprøven svarede, at bankerne anmoder om visse dokumenter og foretager en vis analyse af kreditrisikoen, inden lånene ydes. Men de kunne ikke fremlægge dokumentation for disse påstande. Under kontrolbesøgene på stedet bad Kommissionen om bevis for, at bankerne bad om sådanne dokumenter, eller at virksomhederne fremsendte disse dokumenter til bankerne, eller at bankerne udfærdigede en rapport som bevis for, at man foretager disse analyser af kreditrisikoen. Men grupperne af eksporterende producenter i stikprøven kunne ikke fremlægge denne dokumentation og heller ikke anden dokumentation til støtte for deres påstande. Det bemærkes også, at ingen af grupperne af eksporterende producenter i stikprøven eller individuelle virksomheder i disse grupper har fået tildelt en kreditvurdering.
(178)
Man udbad sig oplysningerne vedrørende vurderingen af kreditrisikoen fra de interesserede parter gentagne gange, eftersom man anser det for vigtigt, bl.a. i lyset af (i) oplysningerne i IMF's rapport fra 2006, hvoraf det fremgår af liberaliseringen af banker i Kina er ufuldstændig, og at der ikke tages behørigt hensyn til kreditrisikoen (56), (ii) IMF's rapport fra 2009, hvori man fremhævede den manglende liberalisering af rentesatserne i Kina (57), (iii) IMF's landerapport fra 2010, hvori man skrev, at kapitaludgifterne i Kina er forholdsvis lave, at tildelingen af kreditter undertiden sker uden hensyntagen til priserne, og at en stor opsparing hos virksomhederne til dels skyldes de lave udgifter til forskellige produktionsfaktorer (herunder kapital og jord) (58) og (iv) OECD's økonomiske overblik over Kina 2010 (59) og OECD's økonomiske afdelings arbejdsdokument nr. 747 om reformerne i Kinas finanssektor (60), hvori det hedder, at ejerskabet over finansieringsinstitutter fortsat domineres af staten, hvilket giver anledning til bekymring over, hvorvidt bankernes udlånsbeslutninger udelukkende er baseret på forretningsmæssige overvejelser, idet bankernes traditionelle rolle synes at være som statslige agenturer med tætte bånd til staten.
d) Finansiel bistand
(179)
På grundlag af den samlede dokumentation konkluderes det, at størstedelen af lånene til de to grupper af eksporterende producenter i stikprøven stammer fra statsejede banker, der anses for at være offentlige organer, fordi de har fået overdraget statslig myndighed og udøver statslige funktioner. Der foreligger yderligere dokumentation for, at disse banker i praksis udøver statslig myndighed, for, som det forklares i betragtning 169, er der tydeligvis tale om indgriben fra statens side (dvs. PBOC) i forretningsbankernes beslutninger om rentesatserne på lån til kinesiske virksomheder. Under disse omstændigheder kontrolleres disse enheders lånepraksis direkte af staten. At bankerne udøver statslig myndighed bekræftes ligeledes af, hvordan NDRC's bekendtgørelse nr. 35 - Politikker for udvikling af jern- og stålindustrien (61), beslutning 40 og artikel 34 i loven om forretningsbanker fungerer med hensyn til gennemførelsen af statens industripolitikker. Der foreligger også en lang række indicier, der underbygges af objektive undersøgelser og rapporter, om, at der fortsat er tale om en høj grad af statslig indgriben i det kinesiske finanssystem som allerede forklaret i betragtning 178 ovenfor. Endelig undlod den kinesiske regering at fremlægge oplysninger, som kunne have ført til en bedre forståelse af de statsejede bankers forbindelser med staten som forklaret i betragtning 159-164.
Derfor konkluderer Kommissionen med hensyn til lån ydet af statsejede forretningsbanker i Kina, at der ydes økonomisk støtte til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i form af direkte overførsler af midler fra staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). Den samme dokumentation viser desuden, at staten overdrager det til og pålægger statsejede forretningsbanker (samt privatejede banker) at varetage disse funktioner, og dette betyder derfor, at der foreligger et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
(180)
I lyset af analysen i betragtning 170-175 ovenfor fastslås det også, at den kinesiske regering overdrager det til og pålægger privatejede banker at yde lån til producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og at der foreligger et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
e) Fordel
(181)
Der foreligger en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 6, litra b), i den udstrækning, at de statslige lån ydes på mere favorable betingelser, end låntageren ellers kunne opnå på markedet. Eftersom man har fastslået, at ikke-statslige lån i Kina ikke kan anvendes som en hensigtsmæssig reference for markedet (den kinesiske regering overdrager det til og pålægger privatejede banker at udøve disse funktioner), er det nødvendigt at konstruere en sådan reference ved hjælp af den metode, der beskrives i betragtning 191 og 192 nedenfor.
f) Specificitet
(182)
Stålindustrien tilhører den tilskyndede kategori i henhold til beslutning nr. 40. Beslutning nr. 40 er en bekendtgørelse fra statsrådet, som er den højeste administrative instans i Folkerepublikken Kina, og dermed er beslutningen juridiske bindende for andre offentlige organer og de erhvervsdrivende. Heri klassificeres de industrielle sektorer i "tilskyndede, begrænsede og afviklede projekter". Denne lov udgør industripolitiske retningslinjer, som sammen med registerkataloget viser, hvordan den kinesiske regering fører en politik med at fremme og støtte grupper af virksomheder eller erhvervsgrene som stålsektoren og erhvervsgrenen for visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som i registerkataloget klassificeres som en "tilskyndet industri". Det bemærkes, at antallet af erhvervsgrene, der står opført som "tilskyndede", kun udgør en brøkdel af den kinesiske økonomi. Desuden tildeles kun visse aktiviteter inden for disse tilskyndede sektorer status som "tilskyndede". Det hedder ligeledes i beslutning nr. 40, artikel 17, at de "tilskyndede investeringsprojekter" skal være omfattet af specifikke privilegier og incitamenter, bl.a. finansiel støtte. Med hensyn til de "begrænsede og afviklede projekter" giver beslutning nr. 40 de statslige myndigheder beføjelser til at gribe direkte ind for at regulere markedet. Ifølge artikel 18 og 19 skal den relevante myndighed forhindre finansieringsinstitutterne i at yde lån til sådanne "begrænsede og afviklede projekter". Det fremgår klart af ovenstående, at beslutning nr. 40 indeholder bindende regler for alle økonomiske institutioner i form af bestemmelser vedrørende fremme af og støtte til tilskyndede industrier, herunder erhvervsgrenen for visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale.
(183)
Desuden begrænser man i bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC - Politikker til udvikling af jern- og stålindustrien, navnlig artikel 24 og 25, långivning til kun at gælde stålvirksomheder, der fuldt ud overholder udviklingspolitikkerne for jern- og stålindustrien.
(184)
Klageren fremlagde også dokumentation for, at visse andre statslige planer og dokumenter tilskynder til og instruerer om finansiel støtte til stålindustrien i almindelighed og ligeledes til bestemte geografiske områder af Kina (62) (63).
(185)
Under hensyntagen til alle ovenstående bemærkninger fremgår det klart, at myndighederne kun tillader finansieringsinstitutterne at yde lån på favorable vilkår til et begrænset antal erhvervsgrene/virksomheder, der følger den kinesiske regerings udviklingspolitikker. På grundlag af dokumentationen i sagen og som følge af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje i dette spørgsmål konkluderes det, at subsidierne i form af lån på favorable vilkår ikke er almindeligt tilgængelige og dermed er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Desuden fremlagde ingen af de interesserede parter dokumentation for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(186)
Undersøgelsen viste, at de to grupper af eksporterende producenter i stikprøven havde fordel af favorable lånevilkår i undersøgelsesperioden.
g) Konklusion
(187)
Dermed bør finansieringen af erhvervsgrenen for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, betragtes som et subsidie.
(188)
Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for eksporterende producenter og specificitet, bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
h) Beregning af subsidiebeløbet
(189)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. I henhold til grundforordningens artikel 6, litra b), anses fordelen for modtagerne at være forskellen mellem det beløb, som den virksomhed, der modtager lånet, betaler for statslånet, og det beløb, som den pågældende virksomhed måtte betale for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som den faktisk kunne opnå på markedet.
(190)
Som forklaret ovenfor (betragtning 165-178) er lån, der ydes af kinesiske banker, udtryk for en betydelig grad af statslig indgriben i banksektoren, og afspejler ikke satser, som man ville finde på et fungerende marked, så derfor har det været nødvendigt at beregne en hensigtsmæssig markedsreference ved hjælp af nedenstående metode. Som følge af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje har Kommissionen endvidere måttet gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at beregne en egnet referencerentesats.
(191)
Ved beregning af en passende reference anses det for rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres, så de afspejler en normal markedsrisiko. I en situation, hvor eksportørernes aktuelle finansielle tilstand er blevet konstateret på et forvredet marked, og der ikke foreligger nogen pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om målingen af risikoen og udarbejdelsen af kreditvurderinger, anses det for nødvendigt ikke at tage de kinesiske eksportørers kreditværdighed for pålydende, men at foretage en opjustering, som afspejler det forvredne kinesiske markeds indvirkning på deres finansielle situation.
(192)
Med hensyn til ovenstående som forklaret i betragtning 160, 163 og 164 blev såvel den kinesiske regering som de samarbejdsvillige eksporterende producenter bedt om at fremlægge oplysninger om de kinesiske bankers udlånspolitikker og metoden for tildeling af lån til de eksporterende producenter. Parterne undlod at fremlægge disse oplysninger, selv om de gentagne gange blev anmodet om dette, og nægtede at give adgang til de statsejede banker. I lyset af den manglende samarbejdsvilje, de foreliggende faktiske oplysninger og i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, skønnes det korrekt at antage, at alle virksomheder i Kina kun tildeles den højeste grad af "Non-investment grade"-obligationer (BB hos Bloomberg), og at anvende den egnede præmie, der forventes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske nationalbanks almindelige udlånssats. Fordelen for de eksporterende producenter er beregnet ved at tage rentedifferencen udtrykt som en procentdel ganget med det udestående beløb på lånet, dvs. den rente, der ikke blev betalt i løbet af undersøgelsesperioden. Dette beløb blev derefter fordelt på de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning.
(193)
Subsidiesatsen, som blev udregnet for denne ordning i undersøgelsesperioden for de eksporterende producenter i stikprøven, udgør 0,25 % for Huadong Group og 0,89 % for Panhua Group.
(194)
Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,58 %.
(195)
Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, der er forretningsmæssigt forbundet til en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 0,97 %.
3.3.3. EGENKAPITALPROGRAMMER
(196)
En række påståede subsidieprogrammer vedrørende egenkapital blev specificeret i klagen vedrørende de eksporterende producenter, som ikke var medtaget i stikprøven, og/eller som ikke var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen. Kommissionen bad den kinesiske regering fremlægge oplysninger om disse programmer i det oprindelige og de supplerende spørgeskemaer og gav efterfølgende den kinesiske regering rig lejlighed til at fremsende svar vedrørende disse programmer. Den kinesiske regering havde den holdning, at man kun ville fremsende svar vedrørende de påståede subsidieprogrammer for de to eksporterende producenter i stikprøven og bekræftede denne holdning gennem hele proceduren.
(197)
Den betydelige manglende samarbejdsvilje under denne procedure gjorde det umuligt for Kommissionen at fremskaffe oplysninger og dokumentation om de programmer, der nævnes i klagen. Kommissionen verificerede, at de eksporterende producenter i stikprøven ikke gjorde brug af disse programmer. Derfor måtte Kommissionen fastslå eksistensen af støtteprogrammerne og resttolden for alle de øvrige programmer, for hvilke den kinesiske regering ikke fremsendte oplysninger, og som ikke var tilgængelige for eller blev benyttet af de eksporterende producenter i stikprøven på grundlag af dokumentationen i sagen i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, stk. 1.
3.3.3.1. Konvertering af gæld til egenkapital
a) Beskrivelse
(198)
Klagen indeholdt dokumentation for, at adskillige stålproducenter var involveret i konvertering af gæld til egenkapital i 2000 for et samlet gældsbeløb på 62,5 mia. RMB. Det hævdes, at den udestående gæld, som statsejede stålproducenter skyldte statsejede forretningsbanker, blev annulleret til gengæld for aktiekapital gennem fire kinesiske porteføljeadministrationsselskaber, og at dette ikke skete på grundlag af markedsmæssige overvejelser. I klagen hævdedes det desuden, at porteføljeadministrationsselskaberne blev oprettet med særligt henblik på at afvikle store uerholdelige fordringer i nøgleindustrier, inklusive stålsektoren, og på at omstrukturere statsejede virksomheders gæld bl.a. gennem konvertering af gæld til egenkapital. Som følge af manglen på yderligere oplysninger fra den kinesiske regering om dette program baserede Kommissionen sine resultater på de foreliggende oplysninger i sagen, jf. grundforordningens artikel 28 (jf. betragtning 33-35 ovenfor). Af samme grund blev grundforordningens artikel 28 anvendt på programmerne for tilførsel af egenkapital og ikke udbetalt dividende, som beskrives i betragtning 204-215 nedenfor.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(199)
Resultaterne af undersøgelsen af dette program er baseret på oplysningerne i klagen. Konvertering af gæld til egenkapital udgør et finansielt bidrag i form af tilførsel af egenkapital og/eller lån, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), eller i form af tabte indtægter som følge af annulleret eller ikke tilbagebetalt gæld, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Dette finansielle bidrag blev ydet af staten gennem offentlige organer, der medvirkede til disse transaktioner, dvs. de fire porteføljeadministrationsselskaber og forskellige statsejede forretningsbanker (jf. betragtning 168 ovenfor). Som følge af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje viser dokumentationen i sagen, at porteføljeadministrationsselskaber er offentlige organer, fordi de blev specifikt oprettet af den kinesiske regering til at fjerne betydelige uerholdelige fordringer i nøgleindustrier, herunder stålsektoren, og til at omlægge statsejede virksomheders gæld. Derfor anses de for at udøve statslig myndighed.
(200)
Desuden har klageren fremlagt beviser, der gør det overvejende sandsynligt, at det betydelige beløb i eftergivet gæld ikke var genstand for de sædvanlige forretningsmæssige overvejelser, eftersom den kinesiske regering ikke foretog en vurdering, som en normal privat investor ville foretage af den forventede rimelige forrentning, som disse konverteringer til egenkapital ville medføre over tid. I stedet hævdede man i klagen, at den kinesiske regering konverterede betydelige gældsbeløb til egenkapital med henblik på at nedbringe forholdet mellem passiver og aktiver for stålproducenterne for at styrke deres konkurrenceevne bortset fra de forretningsmæssige overvejelser, som en privat investor ville foretage. Efter en nøje analyse af oplysningerne i klagen og i mangel af andre oplysninger i sagsakterne konkluderede Kommissionen, at foranstaltningerne derfor anses for at udgøre en fordel, jf. grundforordningens artikel 6, litra a).
(201)
Dette subsidie er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, idet det er begrænset til de udvalgte enheder, hvori staten er selskabsdeltager, og idet tildelingen af denne finansiering foregår vilkårligt, og der ikke foreligger nogen objektive kriterier. Derfor konkluderes det, at dette program udgør et udligningsberettiget subsidie for eksporterende producenter af den pågældende vare.
c) Beregning af subsidiebeløbet
(202)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelen for modtageren er ikke-tilbagevendende og anses for at udgøre det fulde beløb af konverteringen af gæld til egenkapital, dvs. det eftergivne gældsbeløb. Eftersom den kinesiske regering ikke fremsendte andre oplysninger til vurdering af denne fordel, baserede Kommissionen sine konklusioner på oplysningerne i klagen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, tildeles det således beregnede subsidiebeløb undersøgelsesperioden i henhold til den normale afskrivningsperiode for de modtagende virksomheders aktiver. Beløbet er blevet justeret gennem tillæg af rente i denne periode for at afspejle værdien af fordelen over tid og dermed fastslå ordningens fulde fordel for modtagerne. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen er dette subsidiebeløb blevet fordelt på produktionsmængden for den pågældende vare i undersøgelsesperioden, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(203)
Subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør således 0,05 %. Det var ikke nødvendigt at medtage subsidiesatsen for producenterne i stikprøven og for andre samarbejdsvillige producenter af de årsager, der beskrives i betragtning 196 og 197.
3.3.3.2. Tilførsel af egenkapital
a) Beskrivelse
(204)
I klagen hævdes det, at den kinesiske regering i årenes løb har ydet betydelige kontante tilskud til stålproducenterne gennem tilførsel af egenkapital. Ifølge klageren opkøbte den kinesiske regering (gennem forskellige statsejede enheder) aktier i virksomheder, hvor man allerede var hovedaktionær, uden at opnå yderligere aktionærrettigheder. I klagen beskrives ligeledes de specifikke transaktioner, der omfatter statskontrollerede enheder, herunder China International Capital Corporation (CICC) og SASAC.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(205)
Eftersom den kinesiske regering undlod at fremsende nogen oplysninger om dette program (jf. betragtning 196 og 197 ovenfor), er resultaterne vedrørende dette program baseret på oplysningerne i klagen, som understøttes af en række hensigtsmæssige kilder. Tilførsel af egenkapital udgør en direkte overførsel af midler, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). Disse finansielle bidrag blev ydet af staten gennem offentlige organer, der var involveret i disse transaktioner, herunder CICC og SASAC. Klagen indeholder specifik dokumentation for tilførsel af egenkapital til en statsejet stålproducent, hvor CICC fungerede som ledende tegningsgarant og forvalter af aktieemissionen. I henhold til oplysningerne i klagen er CICC 51 % statsejet og kontrolleres i sidste instans af SASAC, som i de specifikke transaktioner, der dokumenteres i klagen, også fungerede som den statslige enhed, der kontrollerer de stålproducerende statsejede virksomheder (en analyse af SASAC's funktioner findes i betragtning 64-66 ovenfor). Derfor blev disse transaktioner gennemført af den kinesiske regering via offentlige organer i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 2, litra b), og den relevante WTO-retspraksis.
(206)
Disse tilførsler af egenkapital anses også for at udgøre en fordel for de modtagende virksomheder i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 6, litra a), eftersom de er uforenelige med private investorers sædvanlige investeringspraksis. Den manglende konsekvens mellem disse tilførsler af egenkapital og private investorers praksis dokumenteres nærmere i klagen. Med hensyn til disse specifikke transaktioner viser klagen først og fremmest, at den statsejede stålproducent betalte en for høj pris for sin andel af den nye aktieemission, der ikke var i overensstemmelse med rimelige markedsbetingelser, og for det andet, at man anvendte de indkomne midler til at købe statsejede aktiver og egenkapitalinvesteringer til priser, der lå under markedsprisen. Klagen viser ligeledes, at den kinesiske regering betalte samme pris som andre investorer, selv om dens aktier var mindre værd, fordi de indebar andre rettigheder og muligheder end de aktier, der blev solgt til andre aktionærer.
(207)
Disse subsidier er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c), fordi de blev ydet til et begrænset antal udvalgte enheder, hvor staten var selskabsdeltager. Derfor konkluderes det, at dette program udgør et udligningsberettiget subsidie for eksporterende producenter af den pågældende vare.
c) Beregning af subsidiebeløbet
(208)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelene for modtagerne anses for at være beløbet på tilførslen af egenkapital. Eftersom den kinesiske regering ikke fremsendte andre oplysninger til vurdering af denne fordel, baserede Kommissionen sine konklusioner på oplysningerne i klagen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, tildeles det således beregnede subsidiebeløb undersøgelsesperioden i henhold til den normale afskrivningsperiode for de modtagende virksomheders aktiver. Beløbet er blevet justeret gennem tillæg af rente i denne periode for at afspejle værdien af fordelen over tid og dermed fastslå ordningens fulde fordel for modtagerne. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen er dette subsidiebeløb blevet fordelt på hele modtagernes produktionsmængde i undersøgelsesperioden som en hensigtsmæssig nævner, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(209)
Subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør således 0,08 %. Det var ikke nødvendigt at medtage subsidiesatsen for producenterne i stikprøven og for andre samarbejdsvillige producenter af de årsager, der beskrives i betragtning 196 og 197.
3.3.3.3. Ikke udbetalt dividende
a) Beskrivelse
(210)
I klagen hævdedes det, at i henhold til den kinesiske regerings politik skal statsejede virksomheder, herunder stålvirksomheder, der fremstiller visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, ikke udbetale dividende til regeringen som ejer, selv om de har overskud. Dette betyder, at statsejede stålproducenter kan finansiere betydelige investeringer med tilbageholdt overskud, der ikke udbetales som dividende i henhold til dette program.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(211)
Eftersom den kinesiske regering undlod at fremsende nogen oplysninger om de statsejede stålproducenters udbetaling af dividende (jf. betragtning 196 og 197 ovenfor), er resultaterne vedrørende dette program baseret på oplysningerne i klagen, som understøttes af en række hensigtsmæssige kilder. Ikke udbetalt dividende må betragtes som et skjult tilskud i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a) nr. i), eller som indtægter, som staten giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a) nr. ii), idet den kinesiske regering ikke modtager dividende, som normalt udbetales til private investorer på grundlag af deres aktier. Staten ydede disse skjulte tilskud gennem det organ, der er den direkte indehaver af aktierne i de statsejede stålproducenter, i princippet SASAC. Analysen vedrørende SASAC viser, at det udøver statslige funktioner (jf. nærmere i betragtning 64-66 ovenfor).
(212)
Det samlede beløb i ikke udbetalt dividende anses for at give de modtagende statsejede stålproducenter en fordel i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 6, litra a), eftersom de er uforenelige med private investorers sædvanlige investeringspraksis, idet disse ønsker at få deres aktiedividende udbetalt. For statsejede virksomheder, der delvis ejes af private investorer, svarer støttebeløbet til størrelsen af de ikke udbetalte dividender, som fordeles pro rata på dem.
(213)
Disse subsidier er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, fordi de blev ydet til et begrænset antal udvalgte enheder, hvor staten var selskabsdeltager. Derfor konkluderes det, at dette program udgør et udligningsberettiget subsidie for eksporterende producenter af den pågældende vare.
c) Beregning af subsidiebeløbet
(214)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelene for modtagerne anses for at være beløbet på den ikke udbetalte dividende. Eftersom den kinesiske regering ikke fremsendte andre oplysninger til vurdering af denne fordel, baserede Kommissionen sine konklusioner på offentligt tilgængelige oplysninger om modtagerne. Det således beregnede subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede omsætning for de pågældende modtagere i UP som den relevante nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(215)
Subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør således 1,36 %. Det var ikke nødvendigt at medtage subsidiesatsen for producenterne i stikprøven og for andre samarbejdsvillige producenter af de årsager, der beskrives i betragtning 196 og 197.
3.3.4. INDKOMSTSKAT OG ANDRE DIREKTE SKATTER
3.3.4.1. Skattepolitikker med fradrag af udgifter til forskning og udvikling
(216)
Denne ordning giver fordele til virksomheder, der indfører nye teknologier, nye produkter eller nye teknikker i deres produktion. De støtteberettigede virksomheder kan nedbringe deres selskabsskat med 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter.
(217)
Det bemærkes, at selv om den kinesiske regering i sine svar på spørgeskemaet og mangelskrivelsen begrænsede sig til ordninger, der anvendes af virksomhederne i stikprøven, anførte man ingen oplysninger om denne ordning, selv om en af virksomhederne i stikprøven anførte fordele under denne ordning i sit svar på spørgeskemaet. Da den kinesiske regering igen ved kontrolbesøget på stedet blev anmodet om at fremlægge de nødvendige oplysninger, afgav man et delvist tillægssvar vedrørende dette program. På trods af den sene fremlæggelse af disse oplysninger bad kontrolteamet om præciseringer af en række punkter (jf. betragtning 219 nedenfor), men der fremkom ikke yderligere oplysninger. Derfor måtte Kommissionen basere sine resultater på de bedste tilgængelige oplysninger.
a) Retsgrundlag
(218)
Ordningen betragtes som en favorabel beskatningsordning i henhold til artikel 30, stk. 1, i Folkerepublikken Kinas selskabsskattelov (bekendtgørelse nr. 63 fra Folkerepublikken Kinas præsident, gældende siden 1. januar 2008), artikel 95 i forordning om gennemførelsen af Folkerepublikken Kinas selskabsskattelov (dekret nr. 512 fra Folkerepublikken Kinas statsråd) og vejledning i centrale områder (notat nr. 6, 2007). Den kinesiske regering fremlagde ikke dekret nr. 512 og notat nr. 6 under denne procedure.
b) Opfyldelse af betingelserne
(219)
Som ovenfor bemærket fremlagde den kinesiske regering ingen relevante oplysninger om denne ordning i sine svar på spørgeskemaet og i mangelskrivelsen. I dokumentet, der blev fremlagt ved kontrollen på stedet, erklærede den kinesiske regering, at kun "virksomhedernes udgifter til forskning og udvikling i forbindelse med udviklingen af ny teknologi, nye produkter og nye færdigheder" kan fratrækkes i den skattepligtige indkomst. Men den kinesiske regering kom ikke nærmere ind på betydningen af betegnelserne "ny teknologi", "nyt produkt" og "nye færdigheder". Kommissionen forsøgte også at finde den præcise betydning af disse betegnelser under kontrolbesøget hos Zhejiang Huadong, men selskabet kunne ikke give nogen konkret forklaring og svarede, at der blot var tale om generelle betegnelser.
(220)
Men i forbindelse med undersøgelsen af coated finpapir konstateredes det, at kun F&U-projekter fra virksomheder inden for sektorer med ny teknologi og højteknologi, der modtager støtte fra staten, og de projekter, der står opført i vejledningen om nøgleområder inden for højteknologisk industrialisering under den nuværende udviklingsprioritering, der fremmes af NDRC, er støtteberettigede under denne ordning (64). Eftersom der ikke blev fremlagt nye relevante oplysninger under denne procedure, som kunne føre til forkastelse af denne konklusion, fastslås det, at ordningen ikke er almindeligt tilgængelig, idet kun udvalgte erhvervsgrene/virksomheder/projekter er støtteberettigede.
c) Praktisk gennemførelse
(221)
Ifølge svaret fra den kinesiske regering skal virksomheder, der ønsker at ansøge om denne afgiftslempelse, indsende deres selvangivelse og "andre relevante dokumenter" til skattemyndighederne, men man specificerer ikke, hvilke andre relevante dokumenter der er tale om. Ved undersøgelsen vedrørende coated finpapir blev det konstateret, at alle virksomheder, der ønsker at anmode om at blive omfattet af denne ordning, skal indsende detaljerede oplysninger om F&U-projekterne til det lokale kontor for videnskab og teknologi, og at skattekontoret først vil udstede godkendelsen efter at have gennemgået disse oplysninger. Efter godkendelse vil det selskabsskattepligtige beløb, blive nedsat med 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter (65).
d) Resultaterne af undersøgelsen
(222)
Denne ordning blev brugt af en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd, i UP. På grund af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje og dens sene og ufuldstændige svar vedrørende denne ordning var det ikke muligt at fastslå ansøgnings- og godkendelsesproceduren, som de virksomheder, der er omfattet af ordningen, skal gennemgå. Som ovenfor bemærket måtte Kommissionen til dels basere sig på de oplysninger, man havde indhentet i forbindelse med undersøgelsen af coated finpapir.
e) Konklusion
(223)
Denne ordning bør betragtes som et subsidie i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, i form af indtægter, som staten giver afkald på, hvilket giver de modtagende virksomheder en fordel.
(224)
Den kinesiske regering blev bedt om at fremsende oplysninger om støtteberettigelseskriterierne, som skal være opfyldt for at kunne modtage støtte fra denne ordning, og om brugen af subsidiet for at kunne afgøre, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til bestemte virksomheder, og hvorvidt det er specifikt i henhold til grundforordningens artikel 4. Den kinesiske regering fremlagde ingen sådanne oplysninger i sit svar på spørgeskemaet og i mangelskrivelsen. Desuden er de oplysninger, der i denne forbindelse blev fremlagt ved kontrolbesøget på stedet, tilsyneladende ufuldstændige i lyset af resultaterne vedrørende den samme ordning, der udnyttes af virksomhederne, og som fremkom i forbindelse med undersøgelsen af coated finpapir. Kommissionen er opmærksom på kravet i grundforordningens artikel 4, stk. 5, om, at afgørelser om specificitet skal "klart dokumenteres" på grundlag af positivt bevismateriale, og måtte derfor basere sine resultater på de tilgængelige oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28. De bedste tilgængelige oplysninger omfattede resultaterne af undersøgelsen vedrørende coated finpapir.
(225)
Denne subsidieordning er specifik i henhold til betydningen af artikel 4, stk. 2, litra a), idet selve lovgivningen, ud fra hvilken de bevilgende myndigheder opererer, begrænsede adgangen til denne ordning til kun at gælde visse virksomheder og industrier, der er klassificeret som tilskyndede, som f.eks. erhvervsgrenen for visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Desuden synes der ikke at være objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, og ingen afgørende dokumentation, som giver anledning til at konkludere, at støtteberettigelsen opnås automatisk i overensstemmelse med grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Det bemærkes, at de kinesiske myndigheders manglende samarbejdsvilje ikke giver Kommissionen mulighed for at vurdere, hvorvidt sådanne objektive kriterier foreligger.
(226)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(227)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som størrelsen af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med den yderligere reduktion på 50 % af de faktiske udgifter til F&U for godkendte projekter. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen er dette subsidiebeløb (tæller) blevet fordelt på de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i undersøgelsesperioden, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(228)
En af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, nemlig Huadong Group, har opnået fordele under denne ordning. Den beregnede subsidiesats for Huadong Group er 0,19 %.
(229)
Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,09 %.
(230)
Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 0,19 %.
3.3.4.2. Skattelettelser til de centrale og vestlige regioner
(231)
Under denne ordning kan virksomheder i de centrale og vestlige regioner opnå fordele. De støtteberettigede virksomheder er underlagt en lavere selskabsskattesats på 15 % i stedet for den normale selskabsskat på 25 % i Kina.
(232)
Den kinesiske regering blev bedt om at fremlægge oplysninger om dette i spørgeskemaet, i mangelskrivelsen og igen under kontrolbesøget på stedet. I sine svar på spørgeskemaet og mangelskrivelsen besvarede den kinesiske regering ikke nogen af disse spørgsmål og erklærede, at dette program ikke længere er i kraft, idet det udløb den 31. december 2010, og man hævdede ligeledes, at ingen af virksomhederne i stikprøven opnåede fordele ved denne ordning i undersøgelsesperioden. Dette var imidlertid i modstrid med svarene fra en af de eksporterende producenter (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) og med de oplysninger, der blev indsamlet under kontrolbesøget i denne virksomhed.
a) Retsgrundlag
(233)
Ordningen har form af en mere favorabel beskatning i henhold til notat om skattebegunstigelser med henblik på udviklingen af den vestlige region (udsendt af finansministeriet, det centrale skattekontor og det centrale toldkontor, gældende fra 1. januar 2001), som blev ajourført med notat om den videre gennemførelse af skattepolitikkerne for den vestlige udviklingsstrategi (udsendt af finansministeriet, det centrale skattekontor og det centrale toldkontor, gældende fra den 1. januar 2011), hvor gyldighedsperioden for dette program forlænges frem til den 31. december 2020.
b) Opfyldelse af betingelserne
(234)
Det er noteret, at den kinesiske regering ikke fremkom med svar på nogen af spørgsmålene vedrørende denne ordning i sine svar på spørgeskemaet, mangelskrivelsen eller under kontrolbesøget på stedet. Men i henhold til Notat om skattebegunstigelser med henblik på udviklingen af den vestlige region er denne favorable beskatningsordning tilgængelig for den tilskyndede type af virksomheder i den vestlige region (tilskyndet henviser til virksomheder med omfattende aktiviteter, der tegner sig for 70 % eller mere af den samlede indtægt som beskrevet i kataloget for industri, produkter og teknologier, som staten tilskynder til). Under kontrolbesøget på stedet hos Chongqing Wanda bekræftede virksomheden, at begrundelsen for den lavere beskatningssats er, at den tilhører den tilskyndede kategori af erhvervsgrene i den vestlige og centrale region.
c) Praktisk gennemførelse
(235)
Hverken den kinesiske regering eller Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd fremlagde oplysninger om driften og administrationen af dette program. Ifølge statsrådets cirkulære om politikker for gennemførelse af udvikling i Kinas kæmpemæssige vestlige områder kræves der en godkendelse fra folkets regering på provinsniveau for at opnå en nedsættelse af den normale skattesats på 25 % til den lavere sats på 15 %. På virksomhedens årlige selvangivelse står det fratrukne indkomstskattebeløb (fritagelsen) opført under punkt 28 - fratrukket skat.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(236)
Denne ordning blev benyttet af en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, i UP. På grund af den manglende samarbejdsvilje fra den kinesiske regerings side er det vanskeligt at finde frem til den ansøgnings- og godkendelsesprocedure, som de virksomheder, der er omfattet af denne ordning, skal gennemgå. Kommissionen måtte nå frem til sine egne konklusioner på grundlag af de fremlagte dokumenter, som udgør retsgrundlaget for denne ordning, uden at kunne udbede sig forklaringer fra den kinesiske regering.
e) Konklusion
(237)
Denne ordning bør betragtes som et subsidie i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, i form af indtægter, som staten giver afkald på, hvilket giver de modtagende virksomheder en fordel.
(238)
Den kinesiske regering blev bedt om at fremsende oplysninger om støtteberettigelseskriterierne, som skal være opfyldt for at kunne modtage støtte under denne ordning, og om brugen af subsidiet for at kunne afgøre, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til bestemte virksomheder, og hvorvidt det er specifikt i henhold til grundforordningens artikel 4. Den kinesiske regering fremlagde ikke disse oplysninger. Kommissionen er opmærksom på kravet i grundforordningens artikel 4, stk. 5, om, at afgørelser om specificitet skal "klart dokumenteres" på grundlag af positivt bevismateriale, og måtte derfor basere sine resultater på de tilgængelige oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28.
(239)
Denne subsidieordning er specifik i henhold til betydningen af grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, idet selve lovgivningen, ud fra hvilken de bevilgende myndigheder opererer, begrænsede adgangen til denne ordning til kun at gælde visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, som f.eks. erhvervsgrenen for visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og som desuden er placeret i bestemte regioner i Kina. Desuden synes der ikke at være objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, og ingen afgørende dokumentation, der giver anledning til at konkludere, at støtteberettigelsen opnås automatisk i overensstemmelse med grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Det bemærkes, at de kinesiske myndigheders manglende samarbejdsvilje ikke giver Kommissionen mulighed for at vurdere, hvorvidt sådanne objektive kriterier foreligger.
(240)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(241)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i UP. Fordelene for modtageren anses for at være den skat, der ville skulle betales i henhold til den normale beskatningsprocent, efter fradrag af den skat, der er blevet betalt i henhold til den lavere indkomstskattesats. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen er dette subsidiebeløb (tæller) blevet fordelt på de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i undersøgelsesperioden, fordi subsidiet ikke var betinget af eksportresultaterne og ikke blev ydet med henvisning til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(242)
Den beregnede subsidiesats for Panhua Group er 0,03 %.
(243)
Den vægtede gennemsnitlige subsidiesats for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke er med i stikprøven, er 0,02 %.
(244)
Som følge af den ringe samarbejdsvilje fastsættes subsidiesatsen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til den højeste subsidiesats, der blev konstateret for denne ordning for en enhed, der er relateret til en af de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven, nemlig 0,04 %.
3.3.5. ANDRE INDKOMSTSKATTEPROGRAMMER, OM HVILKE DEN KINESISKE REGERING AFGAV UTILSTRÆKKELIGE ELLER INGEN SVAR
(245)
En række påståede subsidieprogrammer blev specificeret i klagen vedrørende de eksporterende producenter, som ikke var medtaget i stikprøven, og/eller som ikke var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen. Kommissionen bad den kinesiske regering fremlægge oplysninger om disse programmer i det oprindelige og de supplerende spørgeskemaer og gav efterfølgende den kinesiske regering rig lejlighed til at fremsende svar vedrørende disse programmer. Den kinesiske regering havde den holdning, at man kun ville fremsende svar vedrørende de påståede subsidieprogrammer for de to eksporterende producenter i stikprøven og bekræftede denne holdning gennem hele proceduren. Men for nogle af disse programmer fremlagde den kinesiske regering oplysninger og dokumentation for, at de var afsluttede og ikke var i kraft i undersøgelsesperioden. Kommissionen tog hensyn til oplysningerne fra den kinesiske regering i sine konklusioner.
(246)
For alle andre programmers vedkommende undlod den kinesiske regering at fremlægge oplysninger eller dokumentation. Den betydelige manglende samarbejdsvilje under denne procedure gjorde det umuligt for Kommissionen at fremskaffe oplysninger og dokumentation om de programmer, der nævnes i klagen fra de eksporterende producenter. Kommissionen verificerede, at de eksporterende producenter i stikprøven ikke var støtteberettigede eller ikke gjorde brug af disse programmer (især fordi de var privatejede, eller fordi de lå uden for programmets anvendelsesområde, eller på grund af deres ret begrænsede størrelse). Derfor måtte Kommissionen fastslå eksistensen af dette program og resttolden for alle de øvrige programmer, for hvilke den kinesiske regering ikke fremsendte oplysninger, og som ikke var tilgængelige for eller blev benyttet af de eksporterende producenter i stikprøven på grundlag af dokumentationen i sagen i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, stk. 1.
3.3.5.1. Indkomstskattelettelser for køb af indenlandsk fremstillet produktionsudstyr
a) Beskrivelse
(247)
Programmet giver en virksomhed mulighed for at kræve skattelettelser for køb af indenlandsk fremstillet produktionsudstyr, hvis et projekt er foreneligt med den kinesiske regerings industripolitikker. En skattelempelse på op til 40 % af købsprisen for indenlandsk fremstillet udstyr kan anvendes på den gradvise forhøjelse af beskatningsgrundlaget i forhold til forrige år.
b) Retsgrundlag
(248)
Retsgrundlaget for dette program er de midlertidige foranstaltninger vedrørende lempelse af selskabsskat ved investering i indenlandsk fremstillet teknologi til renoveringsprojekter af 1. juli 1999 og notatet fra den statslige skatteforvaltning om indstilling af gennemførelsen af skattefradrag for virksomheder og fritagelsespolitik ved en virksomheds investeringer i indenlandsk fremstillet udstyr, nr. 52 [2008] fra den statslige skatteforvaltning, som trådte i kraft pr. 1. januar 2008.
c) Manglende samarbejdsvilje
(249)
Den kinesiske regering svarede, at dette program blev afsluttet i januar 2008 i henhold til omtalte notat nr. 52, og at det, så vidt det var den bekendt, ikke var blevet erstattet af andre programmer. Kommissionen bad den kinesiske regering fremlægge de relevante supplerende oplysninger, navnlig detaljer om tidsplanen for udfasningen af fordelene. Den kinesiske regering fremlagde ikke disse oplysninger og indskrænkede sit svar til de faktiske fordele for alle producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, ved blot at henvise til spørgeskemasvarene fra producenterne i stikprøven. Kommissionen har allerede forklaret årsagerne til, at den kinesiske regering skulle fremsende oplysninger om alle producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og ikke kun producenterne i stikprøven (jf. betragtning 34 og 35 ovenfor). Den kinesiske regering undlod desuden at fremsende oplysninger om producenterne i stikprøven, eftersom den blot henviste til deres svar. Kommissionen anser det ikke for tilstrækkeligt at fremlægge bevis for, at et program er afsluttet, uden at fremlægge yderligere dokumentation om udfasningen af de faktiske fordele under programmet og eventuelle erstatningsprogrammer. Inden for dette program kan en skattefordel (dvs. en skattelempelse), som er optjent i et bestemt år, rent faktisk udnyttes i et andet skatteår, og dermed kan fordelene strække sig ud over programmets gyldighedsperiode, selv om det er blevet afsluttet i mellemtiden. Andre "afsluttede" skatteprogrammer har vist sig fortsat at medføre fordele i en årrække efter deres officielle ophørsdato. Der kan også ske det, at fordele i form af usædvanlig store beløb kan tildeles over tid. Som følge af manglen på yderligere oplysninger fra den kinesiske regering om dette program baserede Kommissionen sine resultater på de foreliggende oplysninger i sagen (i dette tilfælde i klagen), jf. grundforordningens artikel 28.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(250)
Dette program er et subsidie, eftersom det medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Dette program giver modtagerne en fordel svarende til størrelsen af skattegodtgørelsen i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 2. Dette subsidie er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet skattegodtgørelsen er betinget af brugen af indenlandske frem for importerede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(251)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom EU-institutionerne endnu ikke har undersøgt dette program i forbindelse med en antidumpingprocedure og i mangel af nøjagtig kvantificering andetsteds fra, har den mest hensigtsmæssige informationskilde til vurdering af fordelen for de eksporterende producenter været en sammenlignelig beslutning truffet af de amerikanske myndigheder. Når Kommissionen baserer sine konklusioner vedrørende subsidiebeløb på andre undersøgelser, tager den bl.a. hensyn til, om der er foretaget betydelige ændringer i den pågældende ordning, og om subsidiebeløbet er blevet mindre over tid. Det bemærkes, at størrelsen af tilbagevendende subsidier normalt ikke nedsættes på den måde. Da der ikke er foretaget sådanne ændringer eller nedsættelser af subsidiebeløbet, er den oprindelige sats fra den pågældende undersøgelse anvendt som subsidiebeløb i den foreliggende sag.
(252)
Den således beregnede subsidiesats for denne ordning i undersøgelsesperioden for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder fastsættes til 0,38 %, som er satsen for denne ordning som fastsat i US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (side 26) (Federal Register / Vol. 73, No. 227, side 70961 / 24. november 2008). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilsvarende programmer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (66).
3.3.5.2. Favorable skattepolitikker for virksomheder, der betragtes som højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi
a) Beskrivelse
(253)
Dette program giver en virksomhed, der ansøger om et certifikat som højteknologisk virksomhed eller som virksomhed, der anvender ny teknologi, mulighed for at blive omfattet af en lavere indkomstskattesats på 15 % sammenlignet med den almindelige sats på 25 %. Unionen fandt, at dette program er udligningsberettiget, i undersøgelsen vedrørende coated finpapir, og det samme gælder de amerikanske myndigheder (67).
b) Retsgrundlag
(254)
Retsgrundlaget for programmet er artikel 28 i Folkerepublikken Kinas lov om indkomstskat (nr. 63 bekendtgjort den 16. marts 2007) sammen med de administrative foranstaltninger for definition af højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi samt notat fra de statslige skattemyndigheder om spørgsmål vedrørende virksomhedsskat for højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi (Guo Shui Han [2008] nr. 985).
c) Manglende samarbejdsvilje
(255)
Den kinesiske regering svarede, at ingen af virksomhederne i stikprøven var omfattet af programmet i UP, og henviste til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have modtaget under dette program. Kommissionen henviser til ovenstående argumenter med hensyn til anmodningen til den kinesiske regering om at afgive fyldestgørende, ubegrænsede svar til eksportørerne i stikprøven (betragtning 34 og 35 ovenfor). Kommissionen baserer derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner på de foreliggende oplysninger (konklusionerne i sagen om coated finpapir og klagen i denne sag).
d) Resultaterne af undersøgelsen
(256)
Dette program er et subsidie, eftersom det medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Dette program giver modtagerne en fordel svarende til størrelsen af skattegodtgørelsen i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 2. Subsidierne er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, idet de er begrænsede til kun at omfatte virksomheder, der klassificeres som tilskyndede, som f.eks. virksomheder inden for stålsektoren. Endvidere har den subsidieydende myndighed ikke fastsat objektive kriterier for, hvem der er berettiget til ordningen, idet berettigelsen til subsidier ikke er automatisk efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
e) Beregning af subsidiebeløbet
(257)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med den reducerede skattemæssige særbehandling. Eftersom der ikke forelå oplysninger med henblik på vurderingen af fordelen, og eftersom programmet allerede er blevet vurderet af EU's institutioner i en tidligere antisubsidiesag, er den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter vurderingen af dette program i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 452/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (68), om nødvendigt behørigt tilpasset som anført i betragtning 252 ovenfor.
(258)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,9 %, dvs. det matematiske gennemsnit af de satser for dette program, der er fastsat i forordningen, som nævnes i forrige betragtning.
3.3.5.3. Indkomstskattelettelser for virksomheder, der beskæftiger sig med omfattende ressourceudnyttelse ("særlige råvarer")
a) Beskrivelse
(259)
Dette skatteprogram giver virksomheder, der anvender nogle af de materialer, som står opført i kataloget for indkomstskattelempelser til virksomheder, der beskæftiger sig med omfattende ressourceudnyttelse som sin vigtigste råvare, og som fremstiller produkter, der står opført i samme katalog på en måde, der opfylder relevante nationale og industrielle standarder, mulighed for at medtage den indkomst, de opnår herved, i deres samlede indkomst til en reduceret sats på 90 %. Derfor kan 10 % af indkomsten trækkes fra, når virksomhederne beregner deres indkomstskat. Denne undtagelse indrømmes i 5 år.
b) Retsgrundlag
(260)
Retsgrundlaget for dette program er: artikel 33 i Folkerepublikken Kinas lov om virksomhedsskat, artikel 99 i statsrådets forordning om gennemførelse af Folkerepublikken Kinas lov om selskabsskat og kataloget over indkomstskattelempelser til virksomheder, der beskæftiger sig med omfattende ressourceudnyttelse.
c) Manglende samarbejdsvilje
(261)
Den kinesiske regering erklærede, at ingen af virksomhederne i stikprøven var omfattet af programmet i UP, og henviste til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have modtaget under dette program. Kommissionen henviser til ovenstående argumenter med hensyn til anmodningen til den kinesiske regering om at afgive fyldestgørende, ubegrænsede svar til eksportørerne i stikprøven (betragtning 34 og 35 ovenfor). Kommissionen baserer derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner vedrørende dette program på de foreliggende faktiske oplysninger (i denne sag klagen).
d) Resultaterne af undersøgelsen
(262)
Dette program er et subsidie, eftersom det medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Ordningen giver modtagerne en fordel svarende til størrelsen af skattegodtgørelsen i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 2. Subsidiet er specifikt i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet det er begrænset til kun at omfatte visse virksomheder, der som primære råvarer benytter ressourcerne i ovennævnte katalog over skattelempelser til fremstilling af produkter, der står opført i samme katalog.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(263)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som størrelsen af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med den reducerede skattemæssige særbehandling. Eftersom der ikke findes andre oplysninger med henblik på vurderingen af denne fordel, baserer Kommissionen sin afgørelse på oplysningerne i klagen. Det således beregnede subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede omsætning for de pågældende modtagere i UP som den relevante nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(264)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,01 %.
3.3.5.4. Skattefritagelser for indkøb af specialudstyr
a) Beskrivelse
(265)
Dette program giver virksomheder ret til et fradrag på 10 % af indkøbsprisen på specialudstyr, der anvendes til miljøbeskyttelse, energi- og vandbesparelser samt produktionssikkerhed, i den forfaldne selskabsskat i købsåret. Den resterende del af de 10 % af det investerede beløb kan overføres til de følgende 5 år.
b) Retsgrundlag
(266)
Retsgrundlaget for dette program er: artikel 34 i Folkerepublikken Kinas lov om virksomhedsskat, artikel 100 i statsrådets forordning om gennemførelse af Folkerepublikken Kinas lov om selskabsskat.
c) Manglende samarbejdsvilje
(267)
Den kinesiske regering svarede, at ingen af virksomhederne i stikprøven var omfattet af programmet i UP, og henviste til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have modtaget under dette program. Kommissionen henviser til ovenstående argumenter med hensyn til anmodningen til den kinesiske regering om at afgive fyldestgørende, ubegrænsede svar til eksportørerne i stikprøven (betragtning 34-35 ovenfor). Kommissionen baserer derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner vedrørende dette program på de foreliggende faktiske oplysninger.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(268)
Der tildeles subsidier i henhold til dette program, eftersom det medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Ordningen giver modtagerne en fordel svarende til størrelsen af skattegodtgørelsen i henhold til betydningen i grundforordningens artikel 3, stk. 2.
(269)
For så vidt angår programmets specificitet mener Kommissionen, at der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger til, at den kan træffe yderligere konklusioner og dermed nå frem til en endelig konklusion vedrørende programmets specificitet. Derfor kunne Kommissionen ikke foretage yderligere vurderinger af dette program.
3.3.5.5. Favorabel indkomstbeskatning for virksomheder i den nordøstlige region
a) Beskrivelse
(270)
Programmet tillader virksomheder i den nordøstlige region (provinserne Liaoning, Jilin og Heilongjiang samt Dalian kommune) for det første at reducere afskrivningsperioden for anlægsaktiver med op til 40 % af skattehensyn og derved øge det årlige afskrivningsbeløb, der kan fratrækkes indkomstskatten, og for det andet at forkorte afskrivningsperioden for immaterielle anlægsaktiver med op til 40 % af skattehensyn, hvilket giver et større årligt fradrag. I henhold til et dokument fra finansministeriet og skatteforvaltningen har skattepligtige virksomheder i visse specificerede sektorer, herunder metalsektoren, også adgang til andre fordele inden for moms, ressourceskat og virksomhedsskat, navnlig i forbindelse med køb af anlægsaktiver.
b) Retsgrundlag
(271)
Retsgrundlaget for dette program er særpolitikker vedrørende virksomhedernes indkomstskat med henblik på genoplivning af virksomheder i det gamle industriområde i den nordøstlige region (Caishui, nr. 153, 20. september 2004), notat fra finansministeriet og skatteforvaltningen om nedskrivning af aktiver og gennemførelse af afskrivningspolitik i det gamle industriområde i den nordøstlige region (Caishui, nr. 17, 2. februar 2005). Den kinesiske regering fremsendte retsgrundlaget, som viste, at programmet var udløbet den 1. januar 2008, dvs. notat fra finansministeriet og skatteforvaltningen om flere særpolitikker i henseende til virksomhedsskat (nr. 1 [2008]).
c) Manglende samarbejdsvilje
(272)
Ud over at fremlægge ovennævnte retsgrundlag og godtgøre, at programmet er udløbet, henviser den kinesiske regering blot til svarene fra producenterne i stikprøven vedrørende oplysninger om eventuelle fordele, de måtte have opnået under programmet. Kommissionen henviser til ovenstående argumenter med hensyn til anmodningen til den kinesiske regering om at afgive fyldestgørende, ubegrænsede svar til eksportørerne i stikprøven (betragtning 34-35 ovenfor). Kommissionen bemærker desuden, at da der under programmet ydes subsidier i tilknytning til køb af anlægsaktiver, der kan afskrives over flere år, og da den kinesiske regering ikke har afgivet oplysninger om udfasningen af fordelene under programmet eller om endnu eksisterende og ikke fuldt afskrevne fordele, har den i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 besluttet at basere sine konklusioner om dette program på de foreliggende oplysninger i sagen (dvs. klagen og relevante konklusioner fra de amerikanske myndigheder).
d) Resultaterne af undersøgelsen
(273)
Dette program udgør subsidier i form af tabte indtægter for den kinesiske stat, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Fordelen efter grundforordningens artikel 3, stk. 2, udgør skattebesparelser for de støtteberettigede virksomheder i form af fradrag af hurtigere afskrivninger og nedskrivningsudgifter i forbindelse med køb af anlægsaktiver. Subsidierne er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet de er begrænsede til kun at omfatte virksomheder i et bestemt geografisk område, dvs. den nordøstlige region.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(274)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Fordelen for modtagerne beregnes som forskellen mellem den skat, de skulle have betalt under UP under den almindelige afskrivningsordning for de pågældende aktiver, og det faktisk betalte beløb under ordningen med fremskyndede vilkår. Eftersom de europæiske institutioner endnu ikke har vurderet programmet i en antisubsidiesag, og da der ikke findes nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelser (baseret på ligheder i programmernes art (69)). Som bemærket i betragtning 252 ovenfor tager Kommissionen, når den baserer sine konklusioner vedrørende subsidiebeløb på andre undersøgelser, bl.a. hensyn til, om der er foretaget betydelige ændringer i den pågældende ordning, og om subsidiebeløbet er blevet mindre over tid. Det bemærkes, at størrelsen af tilbagevendende subsidier normalt ikke nedsættes på denne måde. Da der ikke er foretaget sådanne ændringer eller nedsættelser af subsidiebeløbet, er den oprindelige sats fra den pågældende undersøgelse anvendt som subsidiebeløb i den foreliggende sag.
(275)
Den således fastsatte subsidiesats med hensyn til denne ordning i UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er 0,08 %, hvilket svarer til satsen i ordningen for fritagelse for betaling af indkomstskat for investorer i bestemte geografiske regioner under Liaoning-ordningen som fastsat i US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (side 25) (Federal Register, Vol. 75, No. 111, side 32902 / 10. juni 2010). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilsvarende programmer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af EU (70).
3.3.5.6. Fritagelse for indkomstskat for investeringer i national teknologisk renovation
a) Retsgrundlag
(276)
Dette programs retsgrundlag er dekret om fritagelse for beskatning af investeringer i teknologisk modernisering af nationalt udstyr, vedtaget af statsskatteforvaltningen, dekret nr. 13 af 17. januar 2000, samt notat vedrørende offentliggørelse og formidling af foranstaltninger til forvaltning af nationale nøgleteknologiske moderniseringsprojekter.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(277)
Ifølge den kinesiske regerings svar blev dette program afsluttet den 1. januar 2008, jf. notat fra skatteforvaltningen om indstilling af politik vedrørende skattefradrag og -fritagelse for en virksomheds investeringer i indenlandsk fremstillet udstyr, nr. 52 [2008]. Da dette program omfatter tilbagevendende skattefordele, der har været afsluttet siden 2008, er der ingen dokumentation for, at der stadig blev afskrevet fordele i UP, og Kommissionen konkluderer derfor, at dette program ikke er udligningsberettiget.
3.3.5.7. Forskellige lokale skattelempelser
a) Beskrivelse
(278)
I klagen anføres en række skattelempelser, der er tilgængelige i flere provinser (Shandong, Chongqing kommune, Guangxi Region Zhuang samt de centrale og vestlige regioner) i form af en reduceret selskabsskat på 15 % i forhold til den almindelige sats på 25 %.
b) Retsgrundlag
(279)
Ifølge klagen er retsgrundlaget for skattelempelsen i Shandong, nemlig den reducerede indkomstskat baseret på geografisk placering (provinserne Zheijang og Shandong): Kinas indkomstskattelov for virksomheder med udenlandske investeringer og udenlandske virksomheder, artikel 7, vedtaget 9. april 1991, nr. 45.
c) Manglende samarbejdsvilje
(280)
Den kinesiske regering anfører kun, at ingen af virksomhederne i stikprøven har været omfattet af programmet i UP, og henviser til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have opnået. Ud over argumenterne om den kinesiske regerings forpligtelse til at afgive fyldestgørende svar (jf. betragtning 34-35 ovenfor) bemærker Kommissionen, at en af de samarbejdsvillige eksportører havde nydt godt af mindst en af de lavere skattesatser anført i dette afsnit (jf. ovenstående betragtning 231 ff.). Kommissionen benytter sig derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 af de foreliggende oplysninger i sagen (her klagen og de amerikanske myndigheders afgørelser i lignende sager) med henblik på vurderingen af dette program.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(281)
Dette program omfatter subsidier i form af tabte indtægter for den kinesiske regering, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den tilbagevendende fordel svarer til skattebesparelsen ved den lavere skattesats, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2. Programmet er specifikt, eftersom det er begrænset til virksomheder, der er beliggende i et nærmere bestemt geografisk område, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 3.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(282)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, modtagerne herved har fået, vurderes til at udgøre den samlede skat i henhold til den almindelige skattesats fratrukket det beløb, der er betalt efter den favorable skattesats. Eftersom de europæiske institutioner endnu ikke har vurderet programmet i en antisubsidiesag, og da der ikke findes nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelser (baseret på ligheder i programmernes art). Som tidligere bemærket tager Kommissionen, når den baserer sine konklusioner vedrørende subsidiebeløb på andre undersøgelser, bl.a. hensyn til, om der er foretaget betydelige ændringer i den pågældende ordning, og om subsidiebeløbet er blevet mindre over tid. Det bemærkes, at størrelsen af tilbagevendende subsidier normalt ikke nedsættes på denne måde. Da der ikke er foretaget sådanne ændringer eller nedsættelser af subsidiebeløbet, er den oprindelige sats fra den pågældende undersøgelse anvendt som subsidiebeløb i den foreliggende sag.
(283)
Den således fastsatte subsidiesats med hensyn til denne ordning i UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,66 %, hvilket er satsen i ordningen med indkomstskattelempelser baseret på geografisk beliggenhed, jf. de amerikanske myndigheders Decision Memorandum of 12 June 2009 on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (side 11) (Federal Register / Vol. 74, No. 117, side 29180 / 19. juni 2009). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilsvarende programmer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (71).
3.3.5.8. Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
a) Beskrivelse
(284)
Dette program består af en favorabel skatteligning for hjemmehørende virksomheder, der er aktionærer i andre i Kina hjemmehørende virksomheder i form af fritagelse for beskatning af bestemte dividender, bonusser og andre egenkapitalinvesteringer for hjemmehørende moderselskaber. Dette program blev kendt udligningsberettiget af Unionen i en antisubsidiesag om coated finpapir (72).
b) Retsgrundlag
(285)
Retsgrundlaget er artikel 26 i Folkerepublikken Kinas lov om virksomheders indkomstskat, artikel 83 i forordningerne om gennemførelse af Folkerepublikken Kinas lov om virksomheders indkomstskat, statsrådets dekret nr. 512, offentliggjort den 6. december 2007.
c) Manglende samarbejdsvilje
(286)
Den kinesiske regering svarede, at ingen af virksomhederne i stikprøven var omfattet af programmet i UP, og henviste til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have opnået under dette program. Kommissionen henviser til sine argumenter om anmodningen til den kinesiske regering om at afgive fyldestgørende svar (betragtning 34-35 ovenfor). Kommissionen har derfor besluttet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 at basere sine konklusioner vedrørende dette program på de foreliggende oplysninger om sagen, nemlig afgørelsen om coated finpapir.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(287)
Dette program udgør et subsidie i form af indtægter, som staten giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Denne fordel svarer til skattebesparelsen ved fritagelsen for beskatning af dividender, bonusser og andre egenkapitalinvesteringer for hjemmehørende moderselskaber, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2. Programmet er specifikt i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i Kina, der modtager dividende fra andre virksomheder i Kina, i modsætning til virksomheder, der modtager dividende fra andre hjemmehørende virksomheder, hvilket ikke gælder virksomheder, der investerer i ikke-hjemmehørende virksomheder. Programmet er også specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b), da det er begrænset til store virksomheder og projekter, der støttes af staten, såsom stålindustrien (jf. f.eks. betragtning 182 ovenfor), og da der heller ikke er objektive kriterier, som begrænser adgangen til dette program, eller konkluderende dokumentation for, at adgangen til det er automatisk.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(288)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales inklusiv dividende fra andre indenlandske virksomheder i Kina, efter fradrag af det beløb, der faktisk blev betalt med skattefritagelsen for dividende. Da der ikke forelå oplysninger med henblik på vurderingen af fordelen, og eftersom programmet allerede er blevet vurderet af EU's institutioner i en tidligere antisubsidiesag, er den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter vurderingen af dette program i forbindelse med sagen om coated finpapir.
(289)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,77 %, dvs. det matematiske gennemsnit af de satser for dette program, der er fastsat i dommen om coated finpapir.
3.3.5.9. Program om favorabel beskatning for virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)
(290)
Klagen indeholder en liste over følgende ordninger om favorabel beskatning for FIE'er:
-
To ordninger med skattefritagelse og tre med 50 % fritagelse for FIE'er i produktionssektoren
-
Programmer med lokal indkomstskattefritagelse og -lempelse for produktive FIE'er
-
Indkomstskattelempelse for FIE'er, der anskaffer indenlandsk produceret udstyr
-
Indkomstskattesubsidier for FIE'er baseret på geografisk beliggenhed
(291)
Den kinesiske regering fremsendte de relevante retsgrundlag for at vise, at programmer vedrørende FIE'er var blevet afsluttet med vedtagelsen den 16. marts 2007 af Lov om selskabsskat i 2008 på den femte samling af Kinas 10. nationale folkekongres, nemlig:
-
Statsrådets notat om gennemførelsen af midlertidige favorable politikker vedrørende virksomhedsskat nr. 39 [2007]
-
Statens skatteforvaltnings notat om indstilling af politik vedrørende skattefradrag og -fritagelse for en virksomheds investeringer i køb af indenlandsk produceret udstyr, nr. 52 [2008].
(292)
Disse bestemmelser viser, at indkomstskattefordele for FIE'er blev gradvist udfaset frem til udgangen af 2011. Den kinesiske regering har også anført, at der ikke er kommet nogen efterfølger til programmet for FIE'er, og skatteligningen af FIE'er er nu den samme som for andre skattepligtige virksomheder. Kommissionen bemærker, at disse ordninger om favorabel beskatning af FIE'er stadig er udligningsberettigede, da producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, stadig har fordel deraf i det mindste i en del af UP og indtil udgangen af 2011, og det kan ikke udelukkes, at der findes et erstatningsprogram for FIE'er fra og med 2012. Alligevel har Kommissionen besluttet ikke at foretage en yderligere vurdering af dem for tage hensyn dels til behovet for at mindske den administrative byrde for de berørte parter, dels fordi den gradvise udfasning snart udløber, og dels fordi der ikke er tegn på, at der findes et erstatningsprogram.
3.3.6. ORDNINGER VEDRØRENDE INDIREKTE SKAT OG IMPORTTOLD
3.3.6.1. Fritagelse for importtold og moms for FIE'er og bestemte nationale virksomheder, der anvender importeret udstyr i tilskyndede industrier
a) Beskrivelse
(293)
Dette program medfører fritagelse for moms og importtold til fordel for FIE'er eller nationale virksomheder for import af kapitaludstyr, de bruger i deres produktion. For at få adgang til fritagelsen må udstyret ikke være opført på en liste over ikke-berettiget udstyr, og den ansøgende virksomhed skal indhente et certifikat om statstilskyndede projekter udstedt af de kinesiske myndigheder eller NDRC i overensstemmelse med den relevante lovgivning om investering, skat og told. Unionen kendte dette program udligningsberettiget i antisubsidiesagen om coated finpapir (73).
b) Retsgrundlag
(294)
Retsgrundlaget for dette program er statsrådets cirkulære om tilpasning af skattepolitikker om importeret udstyr, Guo Fa nr. 37/1997, meddelelse fra finansministeriet, tolddirektoratet og statens skatteforvaltning [2008] nr. 43, notat fra NDRC om relevante forhold vedrørende behandling af bekræftelsesskrivelse om nationalt eller udenlandsk finansierede projekter, der tilskyndes af staten, nr. 316 2006 af 22. februar 2006, og katalog om ikke-momsfritagne importartikler til enten FIE'er eller nationale virksomheder, 2008.
c) Manglende samarbejdsvilje
(295)
Den kinesiske regering hævdede, at ingen af virksomhederne i stikprøven var omfattet af programmet i UP, og henviste til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have modtaget under dette program. Kommissionen henviser til sine argumenter vedrørende anmodningen til den kinesiske regering om at fremsende fyldestgørende svar (ovenstående betragtning 34 ff) og vil derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 basere sine konklusioner vedrørende dette program på oplysninger i sagen, nemlig resultatet af sagen om coated finpapir.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(296)
Dette program betragtes som subsidier i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, efter artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da FIE'er og andre subsidieberettigede nationale virksomheder var fritaget for moms og/eller andre skyldige afgifter, hvis de indhentede det relevante certifikat vedrørende statstilskyndede projekter fra NDRC. Det medfører derfor en fordel for de modtagende virksomheder, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2. Programmet er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet selve lovgivningen, som den subsidieydende myndighed arbejder ud fra, begrænser adgangen til dette program til kun at omfatte virksomheder, der investerer i særlige virksomhedskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen, og indhenter certifikatet vedrørende statstilskyndede projekter. Desuden er der ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen til dette program og ingen afgørende beviser, der giver anledning til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
e) Beregning af subsidiebeløbet
(297)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtagerne har opnået, betragtes som den fritagne moms og told for importeret udstyr. Da der ikke forelå oplysninger med henblik på vurderingen af fordelen, og eftersom programmet allerede er blevet vurderet af Unionen i en tidligere antisubsidiesag, er den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter vurderingen af dette program i forbindelse med sagen om coated finpapir, om nødvendigt behørigt tilpasset som nævnt i betragtning 252 ovenfor.
(298)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,89 %, dvs. det matematiske gennemsnit af de satser for dette program, der er fastsat i undersøgelsen om coated finpapir.
3.3.6.2. Momsrefusioner til FIE'er, der køber nationalt produceret udstyr
a) Beskrivelse
(299)
Dette program giver fordele i form af momsrefusioner for FIE'er ved køb af udstyr fremstillet i Kina. Udstyret må ikke være opført i kataloget over produkter, der ikke er moms- og toldfritaget, og dets værdi må ikke overstige den samlede investeringsgrænse for en FIE. Dette fremgår af de administrative foranstaltninger om køb af indenlandsk fremstillet udstyr. Dette program er kendt udligningsberettiget af Unionen i antisubsidiesagen om coated finpapir (74) og af de amerikanske myndigheder i en sag om udligningsberettiget told vedrørende coated plademateriale fra Kina (75).
b) Retsgrundlag
(300)
Programmets retsgrundlag er statsskatteforvaltningens cirkulære om foreløbige bestemmelser vedrørende refusion af afgifter ved køb af nationalt produceret udstyr for FIE'er 171, 199, 20. september 1999, finansministeriets og statsskatteforvaltningens notat om indstilling af gennemførelsen af politikken om refusion af moms og told for udenlandsk finansierede virksomheders køb af indenlandsk fremstillet udstyr, nr. 176 [2008].
c) Manglende samarbejdsvilje
(301)
Den kinesiske regering påstod, at programmet blev indstillet med ovennævnte notat nr. 176 [2008] pr. 1. januar 2009. Kommissionen anmodede den kinesiske regering om at afgive oplysninger om, at der ikke længere gives fordele. De pågældende fordele ville være blevet givet over en længere periode, da programmet vedrører køb af indenlandsk fremstillede aktiver. Den kinesiske regering henviste blot til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have modtaget under dette program. Kommissionen henviser til sine argumenter om anmodning til den kinesiske regering om at afgive fyldestgørende svar (ovenstående betragtning 34 ff). Kommissionen bemærker også, at notat nr. 176 omfatter en overgangsperiode for erhvervelse af støtteberettigede aktiver og bestemmer, at ansøgningen om ydelserne skal være indgivet inden 30. juni 2009. Da den kinesiske regering ikke har afgivet oplysninger om udfasningen af fordelene, og da sådanne fordele, som er forbundet med anlægsaktiver, kan tildeles over tid og fortsætte ind i UP, baserer Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner om dette program på de foreliggende oplysninger i sagen, nemlig dommen i sagen om coated finpapir.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(302)
Programmet betragtes som subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne efter grundforordningens artikel 3, stk. 2. Programmet er specifikt i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til programmet til bestemte virksomheder (FIE'er) til køb af udstyr, der ikke er opført i kataloget over udstyr, der ikke er momsfritaget. Der er ingen angivelse af manglende specificitet efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b), da der ikke er nogen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen til dette program og ingen afgørende beviser, der giver anledning til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk. Programmet er desuden også specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet subsidierne er betingede af anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(303)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som det momsbeløb, der tilbagebetales ved køb af indenlandsk fremstillet udstyr. Eftersom der ikke forelå oplysninger med henblik på vurderingen af fordelen, og eftersom programmet allerede er blevet vurderet af Unionen i en tidligere antisubsidiesag, er den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter vurderingen af dette program i forbindelse med sagen om coated finpapir, om nødvendigt behørigt tilpasset som anført i betragtning 252 ovenfor.
(304)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,04 %, dvs. det matematiske gennemsnit af de satser for dette program, der er fastsat i dommen om coated finpapir.
3.3.6.3. Momsfradrag for anlægsaktiver i den centrale region
a) Beskrivelse
(305)
Dette program omfatter momspligtige, der især er aktive i bestemte erhvervsgrene, herunder metalindustrien. I henhold til programmet kan støtteberettigede momspligtige i 26 byer i det gamle industriområde i den centrale region, som investerer i bestemte anlægsaktiver, fratrække moms betalt af disse anlægsaktiver fra den samlede skyldige moms.
b) Retsgrundlag
(306)
Programmets retsgrundlag er finansministeriets og statsskatteforvaltningens cirkulære om foreløbige foranstaltninger vedrørende udvidelse af mulighederne for momsrefusion i den centrale region, nr. 75, 2007 og finansministeriets og statsskatteforvaltningens notat om national gennemførelse af momsreformen, nr. 170 [2008].
c) Manglende samarbejdsvilje
(307)
Den kinesiske regering påstod, at programmet blev indstillet med notat nr. 170 [2008] pr. 1. januar 2009 og henviste til svarene fra virksomhederne i stikprøven med hensyn til oplysninger om de fordele, de måtte have modtaget under dette program. Kommissionen henviser til sine argumenter om anmodning til den kinesiske regering om at afgive fyldestgørende svar (ovenstående betragtning 34 ff). Kommissionen bemærker, at det fastslås i notat nr. 170, at momsfordele for virksomheder beliggende i den centrale region ophører ved udgangen af 2008 og kun kan fortsættes til januar 2009. Disse fordele, der er knyttet til aktiver, kan dog tildeles over tid og fortsætte ind i UP. Desuden ser det også ud til, at notatet omfatter et andet favorabelt momssystem for disse virksomheder gældende fra og med januar 2009, og i henhold til hvilket deres momssats er blevet halveret. Eftersom den kinesiske regering ikke har præciseret noget om udfasningen af fordelene under dette program eller afgivet oplysninger om et eventuelt erstatningsprogram, baserer Kommissionen sine resultater vedrørende programmet på de foreliggende oplysninger i sagen, jf. grundforordningens artikel 28.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(308)
Programmet betragtes som subsidier i form af indtægter, som den kinesiske stat giver afkald på, i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, hvilket har medført en momsbesparelse for modtagervirksomhederne i form af fradrag af moms ved køb af anlægsaktiver. Dette program er specifikt i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet lovgivningen begrænser adgangen til kun at omfatte en bestemt type virksomheder, nemlig industrier, der driver virksomhed i de anførte sektorer. Programmet er også specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 3, da det er begrænset til bestemte geografiske områder, dvs. byer i det gamle industriområde i den centrale region.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(309)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtagerne opnår, betragtes som den momsbesparelse, de får ved at fratrække moms ved køb af anlægsaktiver. Eftersom der ikke forelå oplysninger med henblik på vurderingen af fordelen, og eftersom et tilsvarende momsprogram allerede er blevet vurderet i denne sag, er den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter vurderingen i betragtning 297 og 298.
(310)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,89 %.
3.3.6.4. Andre skattefordele i Ma'anshan
a) Resultaterne af undersøgelsen
(311)
I klagen opføres en række andre skattefordele, der blev givet i perioden 2008-2010 til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, beliggende i Ma'anshan og Wuhan, såsom fritagelse for afgift til vedligeholdelse af og byggeri i byen samt ekstra afgifter til uddannelsesfonde. Kommissionen bad den kinesiske regering afgive oplysninger om disse skattefordele. Den kinesiske regering svarede, at de ønskede oplysninger var irrelevante for undersøgelsen, da ingen af de eksporterende producenter var beliggende i Ma'anshan. Kommissionen henviser til sin redegørelse for, at den kinesiske regering blev anmodet om at fremsende oplysninger vedrørende påstandene om subsidier til virksomheder, der ikke indgik i stikprøven (ovenstående betragtning 34-35).
(312)
Eftersom den kinesiske regering ikke har fremsendt oplysninger, konkluderer Kommissionen, at skattefordelene i Ma'anshan og Wuhan skal betragtes som subsidier i form af indtægter, som den kinesiske stat giver afkald på, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). De giver de modtagende virksomheder, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2, en fordel, idet de opnår en skattebesparelse svarende til forskellen mellem den skat, der betales, og det skattebeløb, der normalt skulle betales, hvis programmet ikke fandtes. Programmet er specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 3, da det er begrænset til virksomheder beliggende i bestemte udpegede regioner eller kommuner i Ma'anshan.
b) Beregning af subsidiebeløbet
(313)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke findes andre oplysninger med henblik på vurderingen af denne fordel, baserer Kommissionen sin afgørelse på oplysningerne i klagen. Det således beregnede subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede omsætning for de pågældende modtagere i UP som den relevante nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(314)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,08 %.
3.3.7. TILSKUDSORDNINGER
(315)
Klagen indeholder en påstand om, at virksomheder, der producerer den pågældende vare, fra og med 2005 og indtil for nylig (herunder også i 2009) opnåede fordele under forskellige tilskudsprogrammer og underprogrammer. Det kan ikke udelukkes, at betalingerne under dette program enten stadig pågår eller er udbetalt på et ikke tilbagevendende grundlag i forbindelse med kapitalinvesteringer, og der forefindes således stadig fordele, som ikke er fuldt tilbagebetalt i den valgte 15-årige tilbagebetalingsperiode. Den kinesiske regering blev anmodet om at fremsende oplysninger om disse programmer, men har ikke fremsendt et fyldestgørende svar vedrørende disse programmer. Eftersom den kinesiske regering ikke har afgivet noget svar vedrørende disse aspekter, baserer Kommissionen sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28.
3.3.7.1. China World Top Brand-programmet
a) Retsgrundlag
(316)
Programmet har følgende retsgrundlag, jf. klagen:
-
cirkulære om gennemførelse af evaluering af produkter, der skal betegnes China World Top Brand, GZJH [2005] nr. 95
-
meddelelse nr. 5, 2005 fra Kinas fremstødskomité for Top Brand-strategien, offentliggørelse af listen over China Top Brand-produkter
-
cirkulære om anvendelse af China World Top Brands i 2006, ZJZH [2006] nr. 11
-
meddelelse nr. 6, 2006, fra Kinas fremstødskomité for Top Brand-strategien, offentliggørelse af listen over China Top Brand-produkter
-
meddelelse nr. 6, 2007, fra Kinas fremstødskomité for Top Brand-strategien, offentliggørelse af listen over China Top Brand-produkter
-
cirkulære om anvendelse af China World Top Brands i 2008, ZJZH [2008] nr. 23
-
foranstaltninger til forvaltning af kinesiske Top Brand-produkter udstedt af Kinas regering.
b) Opfyldelse af betingelserne
(317)
Kun producenter, der har fået tildelt betegnelsen "China World Top Brand", har ret til fordelene under dette program. I klagen er nævnt en række stålprodukter, som har fået denne betegnelse og er produceret af stålvirksomheder, der er omfattet af denne undersøgelse.
c) Resultaterne af undersøgelsen
(318)
På grund af den manglende samarbejdsvilje fra den kinesiske regerings side er konklusionerne i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 baseret på de foreliggende faktiske oplysninger.
(319)
Under dette program ydes der økonomiske bidrag i form af tilskud, lån til under markedsrente og andre incitamenter, der udgør en direkte overførsel af midler, som giver modtagerne en fordel efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a) nr. i) og artikel 3, stk. 2.
(320)
Disse subsidier er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da loven begrænser adgangen til bestemte virksomheder, dvs. virksomheder, som har fået betegnelsen "China World Top Brand" til deres produkter. Endvidere har den subsidieydende myndighed ikke fastsat objektive kriterier for, hvem der er berettiget til ordningen, idet berettigelsen til subsidier ikke er automatisk efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
d) Beregning af subsidiebeløbet
(321)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Da der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter sammenlignelige afgørelser truffet af de amerikanske myndigheder. Som tidligere bemærket tager Kommissionen, når den baserer sine konklusioner vedrørende subsidiebeløb på andre undersøgelser, bl.a. hensyn til, om der er foretaget betydelige ændringer i den pågældende ordning, og om subsidiebeløbet er blevet mindre over tid. Det bemærkes, at størrelsen af tilbagevendende subsidier normalt ikke nedsættes på denne måde. Da der ikke er foretaget sådanne ændringer eller nedsættelser af subsidiebeløbet, er den oprindelige sats fra den pågældende undersøgelse anvendt som subsidiebeløb i den foreliggende sag.
(322)
Den således fastsatte subsidiesats med hensyn til denne ordning under UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,13 %, dvs. den matematiske gennemsnitssats for tilsvarende programmer, jf. US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (side 6) (Federal Register Vol. 74, No. 69, side 16836 / 13. april 2009), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (side 29) (Federal Register Vol. 75, No. 98, side 28557 / 21. maj 2010), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (side 18) (Federal Register Vol. 75, No. 109, side 32362 / 8. juni 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (side 19) (Federal Register Vol. 76, No. 64, side 18521 / 4. april 2011) og US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (side17) (Federal Register Vol. 76, No. 201, side 64313 / 18. oktober 2011). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilskudsprogrammer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (76).
3.3.7.2. Famous Brands-programmet og underprogrammer (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands og Wuhan Famous Brands)
a) Retsgrundlag
(323)
Dette program har, jf. klagen med hensyn til Shandong-underprogrammet, følgende retsgrundlag:
-
notat om trykning og distribution af 2003-politikker om tilskyndelse til udvidelse af udenrigshandelseksporten for Shandong, LWJMJCZ, [2003] nr. 180
-
2004-politikker for tilskyndelse til udvikling af udenrigshandel og økonomisk samarbejde i Shandong, LWJMJCZ, [2003] nr. 1037
-
2005-politikker for tilskyndelse til udvikling af udenrigshandel og økonomisk samarbejde i Shandong
-
notat om trykning og distribution af 2006-politikker om tilskyndelse til udvidelse af udenrigshandlen og økonomisk samarbejde i Shandong, LCQ [2006] nr. 5.
-
særbudget for tildeling af midler til udvikling af selveksporterende varemærker, Lucaiqizhi, 2008, nr. 75.
b) Opfyldelse af betingelserne
(324)
Under dette program gives der fordele til producenter af produkter, der er udpeget som "Famous Brands" og beregnet til eksportmarkeder. I klagen nævnes en række producenter af den undersøgte vare, der har haft fordel af dette program indtil mindst 2009.
c) Resultaterne af undersøgelsen
(325)
Det hævdes i klagen, at programmet havde til formål at fremme nationalt støttede erhvervsgrene og tilskynde til eksport af deres produkter til verdensmarkedet. Rammerne for programmet er et centralt program, og myndighederne i provinserne og kommunerne udvikler deres egne programmer for berømte mærker i overensstemmelse med det centrale program for at fremme eksporten af lokale produkter. USA har indbragt dette subsidieprogram for WTO (DS 387). Desuden har de amerikanske myndigheder erklæret dette program udligningsberettiget i flere sager, som er nævnt i klagen. Endvidere har Kommissionen erklæret, at fordelene under dette program er udligningsberettigede i sagen om coated finpapir (77).
(326)
Under programmet "Famous Brands" ydes der finansielle bidrag i form af lån med rentegodtgørelse, finansiering af F&U og kontante tilskud til eksport. Disse incitamenter udgør en direkte overførsel af midler, som giver modtagerne en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i) og artikel 3, stk. 2.
(327)
Disse subsidier er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da loven begrænser adgangen til virksomheder, der eksporterer produkter, som har fået betegnelsen "Famous Brands". Eftersom den støttetildelende myndighed angiveligt ikke har indført objektive kriterier og betingelser for programmets anvendelse, foreligger der også specificitet efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Den favorable behandling under dette program er også specifik efter grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), fordi fordelene er betinget af eksportresultater for de relevante "Famous Brands"-produkter.
d) Beregning af subsidiebeløbet
(328)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelser (baseret på ligheder i programmernes art). Som tidligere bemærket tager Kommissionen, når den baserer sine konklusioner vedrørende subsidiebeløb på andre undersøgelser, bl.a. hensyn til, om der er foretaget betydelige ændringer i den pågældende ordning, og om subsidiebeløbet er blevet mindre over tid. Det bemærkes, at størrelsen af tilbagevendende subsidier normalt ikke nedsættes på denne måde. Da der ikke er foretaget sådanne ændringer eller nedsættelser af subsidiebeløbet, er den oprindelige sats fra den pågældende undersøgelse anvendt som subsidiebeløb i den foreliggende sag.
(329)
Den således fastsatte subsidiesats med hensyn til denne ordning under UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,13 %, dvs. den matematiske gennemsnitssats for tilsvarende programmer, jf. US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (side 6) (Federal Register Vol. 74, No. 69, side 16836 / 13. april 2009), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (side 29) (Federal Register Vol. 75, No. 98, side 28557 / 21. maj 2010), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (side 18) (Federal Register Vol. 75, No. 109, side 32362 / 8. juni 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (side 19) (Federal Register Vol. 76, No. 64, side 18521 / 4. april 2011) og US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (side 17) (Federal Register Vol. 76, No. 201, side 64313 / 18. oktober 2011). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilskudsprogrammer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (78).
3.3.7.3. Statens fond for nøgleteknologiprojekter
a) Den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje
(330)
Den kinesiske regering anfører kun i spørgeskemaet, at programmet blev afsluttet i 2003, og at ingen af virksomhederne i stikprøven har været omfattet af det. Da den kinesiske regering ikke har suppleret svaret med uddybende dokumentation eller yderligere præciseringer, analyserer Kommissionen dette program på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28.
b) Retsgrundlag
(331)
Dette program har, jf. klagen med hensyn til Shandong-underprogrammet, følgende retsgrundlag:
-
følgende statslige cirkulærer: Guojingmao Touzi nr. 886 fra 1999, Guojingmao Touzi nr. 122 fra 1999, Guojingmao Touzi nr. 1038 fra 1999 og Guojingmao Touzi nr. 822 fra 2000
-
foranstaltninger til forvaltning af den særlige nationale fond for gæld vedrørende nationale nøgleteknologiprojekter
c) Opfyldelse af betingelserne
(332)
Ifølge uddrag fra det væsentligste retsgrundlag, jf. klagen, skal virksomheder, der modtager støtte under dette program, især udvælges fra store virksomheder, som staten er aktionær i, blandt de 512 nøglevirksomheder, 120 pilotvirksomheder og de førende virksomheder inden for erhvervsgrenen. Der er også tale om geografisk særbehandling, nemlig for virksomheder placeret i de gamle industriområder i de nordøstlige, centrale og vestlige områder.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(333)
På grund af det manglende samarbejde med den kinesiske regering har Kommissionen baseret sine konklusioner på oplysninger i klagen og/eller andre heri nævnte kilder (79).
(334)
Det fremgår af klagen, at formålet med programmet var at yde finansiel støtte til berettigede virksomheder for at fremme teknologisk modernisering af nøgleindustrier, virksomheder og produkter, lette opgradering af teknologi, forbedre produktstruktur, forbedre kvalitet, øge udbud, styrke hjemmemarkedets efterspørgsel samt skabe en løbende, sund udvikling af statens økonomi. Ifølge klagen har fonden ydet i alt 75 mia. RMB i investeringsstøtte til 47 jern- og stålvirksomheder. De amerikanske myndigheder har i mindst to sager kendt dette program udligningsberettiget.
(335)
Programmet udgør subsidier, da der ydes finansielle bidrag i form af tilskud til erhvervelse af anlægsaktiver, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), hvilket giver modtageren en fordel. Eftersom subsidierne er knyttet til anlægsaktiver og er tildelt over tid, er konklusionen i henhold til de foreliggende oplysninger, at fordelen er fortsat ind i UP.
(336)
Subsidierne er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da støtten er begrænset til bestemte store statsejede virksomheder og virksomheder, som staten er aktionær i, blandt de 512 nøglevirksomheder og 120 pilotvirksomhedsgrupper. I det omfang projektet er koncentreret omkring virksomheder, der ligger i bestemte geografiske områder i det gamle industriområde i de nordøstlige, centrale og vestlige egne, er det også specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 3.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(337)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter en tilsvarende afgørelse truffet af de amerikanske myndigheder i en sag om udligningstold, nemlig de amerikanske myndigheders Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (side 19) (Federal Register Vol. 75, No. 182, side 57444 / 21. september 2010).
(338)
Den således fastsatte subsidiesats med hensyn til denne ordning under UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,01 %, dvs. satsen for en tilsvarende ordning fastlagt i de amerikanske myndigheders afgørelse nævnt i foregående betragtning.
3.3.7.4. Programmer for godtgørelse af retsudgifter i forbindelse med antidumpingsager
a) Manglende samarbejdsvilje fra den kinesiske regerings side
(339)
I klagen nævntes flere undersøgelser foretaget af de amerikanske myndigheder (80) og Kommissionen (sag om coated finpapir), ifølge hvilke adskillige provinsprogrammer, hvorunder 40 % af udgifterne for en virksomhed i en antidumpingsag blev finansieret af det lokale finansieringskontor, var udligningsberettigede. Da de kinesiske myndigheder besluttede ikke at besvare spørgsmålene vedrørende dette program, men alene anførte, at eksportørerne i stikprøven ikke havde været omfattet af det, baserer Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner på den foreliggende dokumentation.
b) Retsgrundlag
(340)
Ifølge klagen og Kommissionens afgørelse i sagen om coated finpapir (betragtning 193) har programmet følgende retsgrundlag:
-
Regler for gennemførelse af støttepolitik for enheder, der er omfattet af undersøgelser om antidumping og antisubsidier
c) Opfyldelse af betingelserne
(341)
Programmet er tiltænkt virksomheder, der er involveret i antidumpingundersøgelser, og som arbejder efter handelsministeriets og provinsmyndighedernes anvisninger.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(342)
Programmet udgør subsidier, da der ydes finansielle bidrag i form af direkte overførsel af midler, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), til dækning af udgifter til advokatbistand i antidumpingsager, og medfører en fordel efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). Denne subsidieordning er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den er begrænset til virksomheder, der er involveret i antidumpingsager. Programmet er også specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 3, da det er begrænset til virksomheder beliggende i bestemte geografiske områder, der ledes af de relevante provinsmyndigheder, som gennemfører programmet.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(343)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå oplysninger med henblik på vurderingen af fordelen, og eftersom programmet allerede er blevet vurderet af EU's institutioner i en tidligere antidumpingsag, er den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter vurderingen af dette program i forbindelse med sagen om coated finpapir, om nødvendigt behørigt tilpasset som anført i betragtning 252 ovenfor.
(344)
Den således fastsatte subsidiesats i UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er 0,01 % på grundlag af konklusionerne i sagen om coated finpapir (81).
3.3.8. REGERINGENS KØB AF VARER MOD UTILSTRÆKKELIGT VEDERLAG
(345)
Klagen indeholdt dokumentation for, at den kinesiske regering gennem statsejede virksomheder købte stålprodukter fremstillet af producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. I klagen nævntes regeringens køb af en række stålprodukter såsom farveovertrukket coated plademateriale, varmvalset plademateriale, koldvalset plademateriale, mellemstort plademateriale, galvaniseret plademateriale og mange andre. Det fremgik af klagen, at den pris, de statsejede virksomheder havde betalt for varerne, var fastsat i forhold til forskellige elementer og/eller referencer, og at der var prislofter eller -tilpasninger, som afhang af de forskellige produkter og af, hvorvidt transaktionen vedrørte forretningsmæssigt forbundne parter.
(346)
Den kinesiske regering svarede med en henvisning til sine overordnede argumenter vedrørende statsejede virksomheder, at det ikke var påvist, at de statsejede virksomheder, der havde købt stålprodukterne, reelt var offentlige organer efter WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (SCM-aftalen), og at det var umuligt for regeringen at indhente transaktionsspecifikke data vedrørende ukendte enheder. Regeringen anførte også, at der ikke i klagen blev henvist til køb af produkter, som involverede eksportører i stikprøven. Kommissionen henviser til sine konklusioner om, at købere af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og andre stålprodukter er statsejede virksomheder (betragtning 49-73 ovenfor) og til sin anmodning til den kinesiske regering om også at fremsende oplysninger om eksportører, der ikke indgik i stikprøven (jf. betragtning 34 og 35 ovenfor). Da den kinesiske regering ikke har fremsendt yderligere oplysninger om dette program, baserer Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner på de foreliggende oplysninger i sagen.
(347)
I det omfang priserne ligger over markedsprisen, og staten har givet producenterne af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, en fordel gennem de opkøbende statsejede virksomheder, er dette program udligningsberettiget efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii) og artikel 6, litra d). Der skal også tages hensyn til, at påstanden i klagen om, at der ikke foreligger pålidelige privatpriser på markedet på grund af den offentlige sektors dominans på stålmarkedet, er blevet bekræftet af undersøgelsen, da statsejede virksomheder har en stor andel af stålmarkedet i Kina, i det mindste hvad angår varmvalset stål og koldvalset stål (se betragtning 76-79. Subsidierne er også specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, da de er begrænset til enheder, som staten har en økonomisk interesse i, inden for stålsektoren. Disse transaktioners og de bagvedliggende kontrakters komplicerede karakter har sammen med de utilstrækkelige oplysninger i sagen gjort det umuligt for Kommissionen at nå til en fast konklusion om dette program. Kommissionen har derfor besluttet ikke at foretage yderligere vurderinger af dette program.
3.3.9. ANDRE REGIONALPROGRAMMER
a) Den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje
(348)
Den kinesiske regering svarede, at ingen af producenterne i stikprøven var beliggende i de områder, der var omfattet af regionalprogrammerne, jf. dette afsnit, og de oplysninger, som Kommissionen bad om, var derfor ikke af relevans for undersøgelsen. I lyset af disse oplysningers relevans for undersøgelsen (jf. betragtning 34-35) baserer Kommissionen, eftersom den kinesiske regering ikke har afgivet noget svar, sin afgørelse om alle regionalprogrammerne i dette afsnit på de foreliggende oplysninger i sagen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28.
3.3.9.1. Subsidier ydet i Tianjin Binhai New Area og Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Retsgrundlag
(349)
Retsgrundlaget for den fremskyndede afskrivningsordning er finansministeriets og statsskatteforvaltningens cirkulære om dermed forbundne politikker for favorable beskatningsordninger for virksomheder vedrørende subsidier til udvikling og åbenhed i Binhai New Area of Tianjin.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(350)
Det blev hævdet i klagen, at sigtet med programmet er at fremme etableringen af forskningsteknologisk infrastruktur i Tianjin Binhai New Area (TBNA) og Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) samt at bygge et forskningsteknologisk renoveringssystem og servicefaciliteter. I henhold til klagen blev de finansielle fordele under programmet ydet under forsknings- og teknologifonden og under det fremskyndede afskrivningsprogram. Disse fordele skulle være begrænset til virksomheder etableret i TBNA's administrationsudvalgs jurisdiktion, herunder virksomheder, der producerer/eksporterer den pågældende vare. I klagen henvistes der til de amerikanske myndigheders afgørelse i antisubsidiesagen vedrørende visse sømløse standard-, lednings- og trykrør af kulstofstål eller legeret stål fra Kina, som konkluderede, at programmet var udligningsberettiget (82).
(351)
På grund af de kinesiske myndigheders manglende svar baserer Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sin afgørelse om dette program på de bedste tilgængelige oplysninger i klagen og i den nævnte afgørelse fra de amerikanske myndigheder.
(352)
Dette program giver modtagervirksomhederne en ikke-tilbagevendende fordel i form af subsidier under forsknings- og teknologifonden efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), (direkte overførsel af midler) og i form af indtægt, som staten giver afkald på, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), for så vidt angår programmet om fremskyndet afskrivning.
(353)
Subsidierne under både forsknings- og teknologifonden og programmet om fremskyndet afskrivning er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 3, eftersom de er begrænsede til bestemte virksomheder, der er beliggende i afgrænsede geografiske områder (dvs. TBNA og/eller TETDA).
c) Beregning af subsidiebeløbet
(354)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter en sammenlignelig afgørelse truffet af de amerikanske myndigheder i en sag om udligningstold, nemlig US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (side 20 og 21) (Federal Register Vol. 75, No. 182, side 57444 / 21. september 2010). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved skatte- og tilskudsprogrammer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (83).
(355)
Den således fastlagte samlede subsidiesats for UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder, er 0,61 %, hvilket svarer til den akkumulerede sats for de pågældende ordninger fastlagt i den i foregående betragtning nævnte afgørelse.
3.3.9.2. Programmer i tilknytning til den nordøstlige region
a) Retsgrundlag
(356)
Retsgrundlaget er finansministeriets og statsforvaltningens cirkulære om tryk og distribution af forordninger om relevante emner med hensyn til udvidelse af momsfradragsretten i de nordøstlige områder af 14. september 2004.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(357)
Klageren påstod, at den kinesiske regering indførte genopretningsprogrammet for den nordøstlige region i 2003 for at genoprette det gamle industrigrundlag i Dalian og de tre nordøstlige provinser Liaoning, Jilin og Heilongjiang, der er det traditionelle centrum for Kinas stålindustri. Ifølge klageren har den kinesiske regering oprettet en specialbank, Northeast Revitalisation Bank (NRB), under statsrådets kontrol med mandat til at finansiere subsidierne til genopretningen af den gamle sværindustri i den nordøstlige region.
(358)
Klageren nævnte også subsidier ydet under dette program af Export-Import Bank of China ("ExIm Bank") gennem dennes afdeling i Dalian til et samlet beløb af 5 mia. RMB i eksportkredit og andre "lavpriskreditter" til en værdi af 150 mio. RMB i besparelser for lokale virksomheder siden november 2003. Klageren anførte desuden, at der også blev ydet lån til ikke kreditværdige virksomheder for at forbedre konkurrenceevnen for skrantende statsejede virksomheder, der havde en uforholdsmæssig adgang til finansielle ressourcer, selv om de havde landets største andel af misligholdte lån.
(359)
På grund af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje baserer Kommissionen sin afgørelse om dette program på oplysningerne i klagen og US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (side 21 og 22) (Federal Register Vol. 73, No. 227, side 70961 / 24. november 2008), om nødvendigt behørigt tilpasset som nævnt i betragtning 252 ovenfor.
(360)
Dette program giver de modtagende virksomheder en fordel i form af: i) rentetilskud i forbindelse med eksport, ii) momsrefusion for køb af anlægsaktiver.
(361)
Med hensyn til i) rentetilskud i forbindelse med eksport udgør rentetilskuddene subsidier i form af et tilskud i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). I de amerikanske myndigheders afgørelse betegnes dette program "Foreign Trade Development Fund" og ikke "Northeast Revitalisation Programme" som også nævnt i klagen. Programmet forvaltes af myndighederne i provinsen Liaoning (nærmere betegnet af Liaoning-provinsens kontor for udenrigshandel og økonomisk samarbejde og finansdepartementet i Liaoning). Støtteberettigede projekter omfatter projekter iværksat af eksportvirksomheder og sigter bl.a. mod at forbedre deres eksportgrundlags konkurrenceevne og afsøge internationale markeder. Fordi disse tilskud er betinget af eksportresultater, er dette program specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(362)
Med hensyn til ii) momsrefusioner udgør de ved køb af anlægsaktiver subsidier i form af indtægt, som staten giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). I henhold til dette program kan visse momspligtige erhvervsgrene fratrække moms af køb af anlægsaktier fra moms af salg af færdigvarer. Dette momsfradrag er begrænset til virksomheder beliggende i den nordøstlige region og er derfor regionalt specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 3.
c) Beregning af subsidiebeløbet
(363)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelse (baseret på ligheder i programmernes art).
(364)
Den samlede subsidiesats for genopretningsprogrammet for den nordøstlige region under UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er således fastsat til 0,18 %, hvilket svarer til den akkumulerede sats for tilskuddene og momsrefusionerne modtaget under Foreign Trade Development Fund Program som fastslået i US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (side 21 og 22) (Federal Register Vol. 73, No. 227, side 70961 / 24. november 2008). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilsvarende programmer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (84).
a) Retsgrundlag
(365)
Retsgrundlaget er provinsforvaltningen i Liaonings foranstaltninger vedrørende rentetilskud i forbindelse med eksport af højteknologiske produkter og udstyr til produktfremstilling, indført den 16. december 2004.
b) Resultaterne af undersøgelsen
(366)
Det blev hævdet i klagen, at der under programmet ydes bistand til virksomheder til at udvide eksporten af højteknologiske produkter og subsidier til udviklingen af virksomheder beliggende i Liaoning-provinsen. Programmet forvaltes af Liaoning-provinsens kontor for udenrigshandel og økonomisk samarbejde og finansdepartementet i Liaoning og økonomiudvalget i Liaoning-provinsen. Dette program er udligningsberettiget i henhold til de amerikanske myndigheders afgørelse om Line Pipe (jf. betragtning 359).
(367)
Programmet giver en fordel i form af direkte overførsel af midler fra den kinesiske regering, som bruges til at betale renter på banklån efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i) Eksportlån betyder kortfristede lån til virksomheder, der producerer højteknologiske produkter og udstyr til produktfremstilling i provinsen, fra banker og andre finansielle institutioner end banker på grund af mangel på de nødvendige midler til produktion og drift mellem produkteksporterklæring og modtagelse af betaling. Støtteberettigede virksomheder skal have en årlig eksportværdi på over 1 mio. USD og have eksporteret produkter henhørende under Kinas katalog over højteknologisk produkteksport eller produkter til fremstilling af udstyr. Programmet er derfor specifikt efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, fordi det er begrænset til virksomheder, der opfylder disse kriterier. Dette program er betinget af eksportresultater ifølge grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Programmet er også regionalt specifikt efter artikel 4, stk. 3, da det er begrænset til virksomheder beliggende i et afgrænset geografisk område i det nordøstlige Kina.
c) Beregning af subsidiebeløbet
(368)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelse (baseret på ligheder i programmernes art).
(369)
Den således fastsatte subsidiesats i UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er 0,43 %, hvilket svarer til satsen i ordningen for rentetilskud i forbindelse med eksport fastsat i US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (side 23) (Federal Register Vol. 73, No. 227, side 70961 / 24. november 2008). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilsvarende programmer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (85).
a) Resultaterne af undersøgelsen
(370)
I klagen henvises der til det foregående program om rentetilskud i forbindelse med eksport, der alene er berettiget i forbindelse med udestående "eksportlån". De amerikanske myndigheder fastslog også i afgørelsen om Line Pipe, at dette program er udligningsberettiget.
(371)
Retsgrundlaget er provinsforvaltningen i Liaonings foranstaltninger vedrørende rentetilskud i forbindelse med eksport af højteknologiske produkter og produkter til fremstilling af udstyr, indført den 16. december 2004.
(372)
Programmet giver en fordel i form af direkte overførsel af midler fra den kinesiske regering efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). Subsidierne giver en fordel under grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 6, litra b), svarende til forskellen mellem det, modtagerne har betalt, og det beløb, de skulle have betalt for et sammenligneligt lån på kommercielle vilkår, hvis programmet ikke havde eksisteret. Lånene ydes af regeringen via dennes politisk styrede banker og statsejede banker (jf. analysen i betragtning 157-180). Disse eksportlån er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), fordi de er betinget af eksportresultater, og ligeledes under artikel 4, stk. 3, da de er begrænset til virksomheder beliggende i et afgrænset geografisk område i Kina.
b) Beregning af subsidiebeløbet
(373)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelse (baseret på ligheder i programmernes art).
(374)
Den således fastsatte subsidiesats i UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er 1,05 %, hvilket svarer til det matematiske gennemsnit af satserne i ordningen for rentetilskud i forbindelse med eksport fastsat i US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (side 23) (Federal Register Vol. 73, No. 227, side 70961 / 24. november 2008). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilsvarende programmer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (86).
a) Resultaterne af undersøgelsen
(375)
Det fremgik af klagen, at provinsregeringen i Liaoning indførte programmet "Five Points, One Line Coastal Belt" den 21. januar 2006. Regeringen i Liaoning yder subsidier til bestemte virksomheder i området. Førsteprioritet har virksomheder, der er etableret som eksportproduktionsbaser i de fem nøgleområder. Den favorable behandling omfatter en række fordele, herunder en indkomstskat på 15 % for virksomheder, der er godkendt som højteknologivirksomheder, fritagelse for indkomstskat for højteknologivirksomheder "med nationale investeringer", ret til rentegodtgørelser, økonomiske forvaltningsprivilegier samt fritagelse for statsafgifter. Ifølge klagen har China Development Bank (CDB), en statsejet, politisk styret bank, ydet favorable lån under dette program.
(376)
Dette program er udligningsberettiget i henhold til de amerikanske myndigheders afgørelse om Line Pipe.
(377)
Programmets retsgrundlag er en erklæring om provinsens tilskyndelse til udvikling i nøgleudviklingsområder ved kysten ("Opinion of Liaoning Provincial Encouraging the Expansion of Opening-Up in Coastal Key Developing Areas"). Liaonings udviklings- og reformudvalg og Liaonings finansmyndighed forvalter rentestøtten, og myndigheden for Huludao Beigangs industripark, erhvervsliv og handel administrerer gebyrfritagelser, der ydes under dette program.
(378)
Under programmet tilbydes der finansielle fordele i form af direkte overførsel af midler fra den kinesiske regering efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i) og/eller indtægt, som staten giver afkald på, eller som ikke opkræves, efter grundforordningens artikel 3, stk. 1 litra a), nr. ii). Disse subsidier udgør en fordel efter grundforordningens artikel 3, stk. 2, der svarer til subsidiebeløbet og/eller skatte-/afgiftsfritagelserne. Subsidierne er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 3, da de er begrænset til bestemte virksomheder i et nærmere bestemt geografisk område inden for den subsidieydende myndigheds jurisdiktion, nemlig provinsmyndigheden i Liaoning. Førsteprioritet med hensyn til modtagelse af disse subsidier har virksomheder, der er etableret i fem nøgleområder som eksportproduktionsbaser, og den er derfor også specifik efter grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), for så vidt som den er betinget af eksportresultater.
b) Beregning af subsidiebeløbet
(379)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelse (baseret på ligheder i programmernes art).
(380)
Den således fastsatte subsidiesats i UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er 0,30 %, hvilket svarer til satsen i denne ordning fastsat i US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (side 23) (Federal Register Vol. 73, No. 227, side 70961 / 24. november 2008). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilskudsprogrammer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (87).
3.3.9.3. Tilskud under Juangsu-provinsens forsknings- og teknologiprogram
a) Retsgrundlag
(381)
Retsgrundlaget for dette program er de administrative bestemmelser om Jiangsus public service-platform for forskning og teknologi (Sukeji (2006), nr. 102, Sucaijiao (2006) nr. 22).
b) Resultaterne af undersøgelsen
(382)
Det fremgår af klagen, at programmet bl.a. yder subsidier til bestemte virksomheder. Den kinesiske regering anførte i sin besvarelse af spørgeskemaet, at ingen af virksomhederne i stikprøven anvendte eller havde fordel af programmet. Kommissionen henviser til sine argumenter om, at den kinesiske regering forventedes at afgive fuldstændige svar, også vedrørende virksomheder, der ikke indgik i stikprøven (betragtning 34-35 ovenfor). Endvidere bemærker Kommissionen, at både virksomheder i stikprøven og andre producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, der ikke indgik i stikprøven, men som var beliggende i det relevante område, var opført på listen over potentielle modtagere i klagen. Kommissionen baserer derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner på de bedste tilgængelige oplysninger i klagen og navnlig oplysningerne i klagen og de amerikanske myndigheders konklusion om, at programmet er udligningsberettiget, i afgørelsen om stålwirestrenge til forspændt beton med oprindelse i Kina (88).
(383)
Disse finansielle fordele i form af subsidier udgør et bidrag efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). Subsidierne er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c), da der ikke ser ud til at være objektive kriterier eller betingelser vedrørende berettigelsen til fordelene ved denne ordning (jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b), og på grundlag af de foreliggende oplysninger ser det ikke ud til, at departementet for forskning og teknologi i Jiangsu udøver sine skønsbeføjelser på en objektiv måde.
c) Beregning af subsidiebeløbet
(384)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke forelå nogen nøjagtig kvantificering andetsteds, var den mest hensigtsmæssige informationskilde med henblik på vurderingen af fordelen for de eksporterende producenter de amerikanske myndigheders sammenlignelige afgørelse (baseret på ligheder i programmernes art).
(385)
Den således fastsatte subsidiesats i UP for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er 0,01 %, hvilket svarer til satsen i denne ordning fastsat i US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (side 35) (Federal Register Vol. 75, No. 98, side 28557 / 21. maj 2010). Med hensyn til de amerikanske myndigheders undersøgelser bemærkes det, at den metode, der er anvendt til at beregne fordelen ved tilskudsprogrammer, i alt væsentligt er den samme som den, der anvendes af Unionen (89).
3.3.9.4. Tilskud under Hebei-provinsens forsknings- og teknologiprogram
a) Resultaterne af undersøgelsen
(386)
I klagen henvises der til to tilskud tildelt i 2009 under Hebei-provinsens forsknings- og teknologiprogram til en producent af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, på hhv. 700 000 RMB og 2 080 000 RMB. Den kinesiske regering anførte i svaret på spørgeskemaet, at virksomheden i stikprøven ikke var etableret i Hebei, og at de ønskede oplysninger derfor ikke var af relevans for undersøgelsen. Kommissionen henviser til sine argumenter om, at den kinesiske regering forventedes at afgive fuldstændige svar, også vedrørende virksomheder, der ikke indgik i stikprøven (betragtning 34-35 ovenfor). Kommissionen baserer derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger (i denne sag klagen).
(387)
De finansielle fordele, der blev tildelt under dette program i form af tilskud, udgør subsidier, da de udgør et finansielt bidrag efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). De udgør en fordel efter grundforordningens artikel 3, stk. 2, der svarer til subsidiebeløbet. De er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 3, da de alene tildeles virksomheder beliggende i Hebei-provinsen.
b) Beregning af subsidiebeløbet
(388)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Eftersom der ikke findes andre oplysninger med henblik på vurderingen af denne fordel, baserer Kommissionen sin afgørelse på oplysningerne i klagen. Det således beregnede subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt på den samlede omsætning for de pågældende modtagere i UP som den relevante nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(389)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder er ubetydelig (under 0,01 %).
3.3.10. AD HOC-SUBSIDIER
a) Resultaterne af undersøgelsen
(390)
I klagen var anført en række tilfælde af ad hoc-subsidier, som angiveligt var tildelt visse producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, både statsejede virksomheder og private virksomheder. Disse subsidier tog enten form af tilskud eller andre skattefritagelser eller -lempelser og havde til formål at finansiere bestemte projekter eller aktiver. De blev tildelt inden for rammerne af den overordnede strategiske politik om modernisering af stålindustrien.
(391)
Kommissionen bad den kinesiske regering afgive oplysninger om disse ad hoc-subsidier. Den kinesiske regering svarede, at påstandene i klagen var baseret på citater fra årsberetningerne, og at ingen af dem så ud til at vedrøre virksomheder i stikprøven. Den kinesiske regering konkluderede derfor, at det ikke var nødvendigt at besvare transaktionsspecifikke påstande vedrørende virksomheder og provinser, der ikke indgik i stikprøven. Derudover gentog den kinesiske regering en af sine generelle bemærkninger om, at det forhold, at bestemte transaktioner er opført som "subsidier" i en virksomheds årsrapport, ikke kan opfattes som tilstrækkeligt bevis for, at der er tale om subsidier, da den "ikke udgør et umiddelbart bevis efter artikel 11, stk. 2, i SCM-aftalen".
(392)
Kommissionen henviser til sine argumenter om, hvorfor den kinesiske regering havde pligt til at fremsende oplysninger også vedrørende påstandene om subsidier til virksomheder, der ikke indgik i stikprøven (betragtning 34-35 ovenfor). Kommissionen baserer derfor i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28 sine konklusioner vedrørende disse ad hoc-subsidier på de foreliggende oplysninger.
(393)
De i klagen anførte ad hoc-subsidier udgør subsidier efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i) i form af en direkte overførsel af midler med hensyn til tilskuddene og tilsvarende overførsel af ressourcer, og efter grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) i form af indtægter, som staten giver afkald på, som følge af forskellige fritagelser eller lempelser fra skatter og/eller afgifter, som ellers skulle betales på centralt, provinsielt eller kommunalt plan. Kommissionen bemærker, at de forskellige producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, selv henviser til disse finansielle bidrag som "subsidier". Umiddelbart ser det ud til, at flere subsidiebeløb faktisk eller retligt er specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 2, eftersom den på grund af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje side vurderes til at være tildelt til et begrænset antal stålvirksomheder i den tilskyndede stålsektor og/eller på grund af den måde, de tildelende myndigheder har udøvet deres skønsmæssige beføjelser vedrørende tildelingen på. Nogle af disse subsidiebeløb ser også ud til at være specifikke efter grundforordningens artikel 4, stk. 3, da der kun var adgang til subsidier for bestemte virksomheder beliggende i afgrænsede geografiske områder i en bestemt provins.
b) Beregning af subsidiebeløbet
(394)
Kommissionen har omhyggeligt gennemgået de foreliggende oplysninger om hvert ad hoc-subsidiebeløb til forskellige producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Kommissionen fandt, at nogle af disse subsidiebeløb ikke er handelsforvridende og/eller udgør udbetaling af relativt små beløb til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Til gengæld ser det ud til, at en række andre tilfælde af tildeling af subsidier omfatter udbetaling af betydelige beløb til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. På baggrund af dette og de foreliggende oplysninger i sagen konkluderer Kommissionen, at det er relevant at beregne den gældende udligningsberettigede afgift med henvisning til det simple gennemsnit af de udligningsberettigede tilskud og skatteprogrammer i denne sag trods den manglende samarbejdsvilje hos den kinesiske regering og de relevante producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale.
(395)
Den således fastsatte subsidiesats for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder udgør 0,5 %.
3.4. PARTERNES BEMÆRKNINGER EFTER DEN ENDELIGE FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(396)
Den kinesiske regering, en eksporterende producent i stikprøven (Zhejiang Huadong) og klageren indsendte bemærkninger efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.
3.4.1. DEN KINESISKE REGERINGS BEMÆRKNINGER EFTER DEN ENDELIGE FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(397)
I lyset af de talrige og meget detaljerede argumenter fra den kinesiske regering og eftersom det ville være umuligt (også fordi der i en vis udstrækning er tale om fortrolige oplysninger) at medtage dem alle i denne forordning, har Kommissionen bilateralt givet den kinesiske regering meddelelse om alle de juridiske og faktuelle forhold, der ligger til grund for afvisningen af disse påstande.
3.4.1.1. Procedurespørgsmål
(398)
I en række af sine argumenter vedrørende indledningen af undersøgelsen syntes den kinesiske regering at anse GOES-panelrapporten (90) for at være bestemmende for fortolkningen af SCM-aftalen og EU's grundforordning. Den kinesiske regering taler f.eks. om tvivl, der "fjernes" af GOES-panelet (91). Selv om Kommissionen tog resultaterne af panelets arbejde til efterretning og ikke er uenig i en række af dets konklusioner, ændrer disse resultater ikke den relevante sprogbrug i traktaten og lovgivningen, navnlig artikel 11, stk. 2, og 3, i SCM-aftalen eller artikel 9, stk. 2, og artikel 9, stk. 3, i grundforordningen om udligningsberettigede subsidier, som er relevant og bindende for Kommissionen i alle antisubsidieprocedurer.
(399)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen overtræder artikel 11, stk. 2, i SCM-aftalen, fordi den indledte denne undersøgelse på grundlag af en klage, som ikke indeholdt nogen beviser for "eksistensen, graden og virkningerne af de påståede subsidier", og at Kommissionen derfor har overtrådt sin pligt i henhold til artikel 11, stk. 3, til at vurdere, hvorvidt bevismaterialet er nøjagtigt og formålstjenligt.
Denne påstand måtte afvises. Den kinesiske regerings henvisning til "eksistensen, graden og virkningerne" af subsidiet er et citat fra artikel 11, stk. 1, i SCM-aftalen og beskriver formålet med en undersøgelse. Efter Kommissionens mening har dette ingen sammenhæng med artikel 11, stk. 2 i SCM-aftalen, som kræver, at klageren skal fremlægge "tilstrækkeligt bevis for subsidiets eksistens og om muligt størrelsen af det", og at klageren skal medtage de oplysninger, som "med rimelighed er tilgængelige" for klageren. Kommissionen har analyseret det bevismateriale, som klageren har fremlagt, som var betydeligt, således som det klart fremgår af den version, som parterne i klagen fik indsigt i. Kommissionens tjenestegrene foreslog først at indlede en undersøgelse efter at have foretaget en behørig analyse af, hvorvidt bevismaterialet var nøjagtigt og formålstjenligt, og de betragtede dette som tilstrækkeligt i første omgang.
(400)
Den kinesiske regering anførte, at de enkelte elementer (finansielt bidrag, fordel og specificitet) for de enkelte subsidieordninger skulle fastslås individuelt. Kommissionen er enig med den kinesiske regering om, at påstande om subsidier skal undersøges enkeltvis. Men det forholder sig ikke således, at det fremlagte bevismateriale vedrørende de enkelte elementer i de enkelte subsidieprogrammer skal undersøges enkeltvis. Beviserne for, at der er tale om specificitet for et program, kan f.eks. være særdeles relevante med henblik på at fastslå specificiteten for et andet program, bl.a. afhængigt af hvor mange oplysninger, der er offentligt tilgængelige om de pågældende programmer, samt hvorvidt programmerne hænger nøje sammen og er baseret på den samme lovgivning.
(401)
Den kinesiske regering anførte, at der skal findes beviser for subsidiebeløbet (over bagatelgrænsen) under UP for de enkelte programmer, og at der skal foreligge tilstrækkelige beviser for aktuel subsidiering for de enkelte subsidier, ikke for "potentielle" eller "sandsynlige" fordele. Kommissionen er ikke enig med den kinesiske regering på dette punkt, eftersom hverken grundforordningen eller SCM-aftalen indeholder krav om, at det skal påvises, at subsidierne i et bestemt program ligger over mindstetærsklen. Der hersker ikke uenighed om, at et subsidie skal medføre en fordel i UP for at være udligningsberettiget, og at klagerne skal bestræbe sig på at fremlægge beviser for dette. Men i artikel 11, stk. 2, i SCM-aftalen kræves der "tilstrækkelige beviser" for subsidiering på grundlag af oplysninger, der er "med rimelighed er tilgængelige" for klageren. Eftersom mange af oplysningerne om fordelene ved subsidier (f.eks. skattefritagelser, tilskud, levering af varer) ikke er offentligt tilgængelige, er det ofte umuligt for klagerne med sikkerhed at konstatere, at subsidiet har givet producenterne af den pågældende vare en fordel. I sådanne situationer skal klageren fremlægge de bedst mulige tilgængelige beviser for, at producenterne af den pågældende vare f.eks. er berettigede til subsidiet, og at programmet stadig er i kraft, eller at det giver fordele. Omfanget af de krævede beviser afhænger af forholdene i den pågældende sag og af, hvor mange oplysninger klagerne med rimelighed har adgang til.
(402)
Den kinesiske regering hævdede, at indledningsmeddelelsen er i strid med artikel 22, stk. 2, nr. iii), i SCM-aftalen, og anførte, at den blotte gentagelse af de navne, der er tildelt de forskellige programmer, udgør en "beskrivelse" af dem. Kommissionen mener, at den subsidieringspraksis, der skal undersøges, er beskrevet tilstrækkeligt i indledningsmeddelelsen, idet man specificerer de pågældende ordninger, og derfor er meddelelsen ikke i strid med artikel 22, stk. 2, nr. iii), i SCM-aftalen.
(403)
Den kinesiske regering anførte, at Kommissionen med urette har indledt undersøgelser af en række subsidieringsprogrammer, fordi den har anskuet klagen "holistisk" eller "i sin helhed" frem for at undersøge de enkelte programmer. Den kinesiske regering anførte ligeledes, at resultater fra andre undersøgelsesmyndigheder vedrørende andre programmer ikke i sig selv er tilstrækkeligt bevis til at indlede en undersøgelse. Som forklaret ovenfor (betragtning 400) har Kommissionens tjenestegrene undersøgt de enkelte programmer. Hvorvidt resultaterne fra andre myndigheder vedrørende et bestemt program kan være tilstrækkeligt bevis til at indlede en undersøgelse, skal undersøges fra sag til sag og afhænger i nogen grad af, hvilke andre oplysninger klageren med rimelighed har adgang til.
(404)
Den kinesiske regering hævdede (med et citat fra USA's erklæring i GOES-sagen (92)), at statussen som "tilskyndet" for producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, kan være blevet brugt generelt til at påvise specificitet. Dette har ikke hold i virkeligheden. Lovgivningen, hvor producenter af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, klassificeres som "tilskyndede" (93) (og konsekvenserne af dette), er ikke (som den kinesiske regering hævder) "generelle oplysninger om statens politik uden direkte sammenhæng med det pågældende program". Eftersom lovgivningen udtrykkeligt begrænser adgangen til programmerne til bestemte virksomheder (eller giver dem særlige fordele), har den pågældende lovgivning helt åbenlyst en meget direkte forbindelse til det pågældende program.
(405)
Den kinesiske regering hævdede, at der skal foreligge bevis for en aktuel fordel som følge af et subsidieprogram, og at det forhold, at programmerne blev udlignet i andre tilfælde, er ikke tilstrækkeligt, idet disse resultater vedrører en anden UP. Der hersker ikke uenighed om, at et subsidie skal medføre en fordel i UP for at være udligningsberettiget, og at klagerne skal bestræbe sig på at fremlægge beviser for dette. Men med henblik på indledning af undersøgelsen kan beviser på, at et program har været anvendt for nylig, være yderst relevante, f.eks. hvis der ikke foreligger nogen offentligt tilgængelige oplysninger om, at programmet er blevet afsluttet eller ændret. Den kinesiske regerings henvisning til GOES-panelet (94) (til punkt 7.72 i panelets rapport) er ikke relevant, fordi der henvises til situation, hvor det er "klart", at der ikke foreligger subsidiering i øjeblikket, hvilket ikke er tilfældet her.
(406)
Den kinesiske regering hævdede, at der skal foreligge beviser for, at nogle producenter af den pågældende vare rent faktisk har opnået en fordel som følge af et program, inden der kan indledes en undersøgelse. Denne påstand kan ikke accepteres. Hverken grundforordningen eller artikel 11, stk. 2, i SCM-aftalen, hvori der opstilles et krav om "tilstrækkelige beviser for eksistensen af et subsidie…", indeholder krav om, at der skal foreligge udtrykkelige beviser for, at visse producenter rent faktisk har anvendt ordningen. Eftersom mange af oplysningerne om fordelene ved subsidier (f.eks. skattefritagelser, tilskud, levering af varer) ikke er offentligt tilgængelige, er det ofte umuligt for klagerne med sikkerhed at konstatere, at subsidiet har givet producenterne af den pågældende vare en fordel. I sådanne situationer skal klageren fremlægge de bedst mulige tilgængelige beviser for, at producenterne af den pågældende vare f.eks. er berettigede til subsidiet, og at programmet stadig er i kraft, eller at det giver fordele. Omfanget af de krævede beviser afhænger af forholdene vedrørende den pågældende sag og af, hvor mange oplysninger klagerne med rimelighed har adgang til. Hvis klagerne pålægges sådanne krav, vil det i praksis favorisere ikke-gennemsigtige systemer frem for mere gennemsigtige systemer, der yder den samme type subsidie.
(407)
Den kinesiske regering anførte, at Kommissionen ikke gav den kinesiske regering et "rimeligt tidsrum" til at fremlægge de nødvendige oplysninger i henhold til artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen. Den kinesiske regering hævdede ligeledes, at Kommissionen ikke gav den kinesiske regering "rigelige muligheder" for at fremlægge alle relevante beviser vedrørende undersøgelsen på skrift i henhold til artikel 12, stk. 1, SCM-aftalen. Disse argumenter må afvises, idet Kommissionen gav den kinesiske regering et rimeligt tidsrum og rigelig mulighed for at fremlægge de relevante oplysninger i henhold til de relevante bestemmelser fra WTO og i grundforordningen. Kommissionen bemærker, at den indrømmede usædvanligt lange udsættelser af svarfristen på det oprindelige spørgeskema, således at den samlede svarfrist blev forlænget fra 37 dage til næsten 2 måneder. Med hensyn til mangelproceduren havde den kinesiske regering mere end tre måneder fra indledningen af proceduren til at fremlægge de ønskede oplysninger. Den kinesiske regering fik også mulighed for at fremsende de manglende oplysninger frem til tidspunktet for kontrolbesøget. Kommissionen bemærker ligeledes, at det "rimelige tidsrum" skal ses i sammenhæng med proceduren, hvor Kommissionen i henhold til antisubsidieforordningen har beføjelser til at afslutte undersøgelsen inden for 13 måneder. Hvis man havde indrømmet fristforlængelser, som den kinesiske regering bad om, ville det uvægerligt have haft en negativ indvirkning på Kommissionens mulighed for at handle rettidigt med henblik på at overholde de relevante frister i lovgivningen.
(408)
Den kinesiske regering henviste også til sin anmodning om bistand fra Kommissionen til udarbejdelse af svaret på spørgeskemaet, hvilket Kommissionen efter den kinesiske regerings mening afviste. Dette er ikke i overensstemmelse med virkeligheden, fordi den kinesiske regerings anmodning om bistand var så bred og åben (den vedrørte alle spørgsmål i spørgeskemaet og bilagene), at Kommissionen kun var i stand til at tilbyde den kinesiske regering hjælp med de specifikke problemer, som den kinesiske regering stødte på ved besvarelsen, og ikke de enkelte spørgsmål. Den kinesiske regering besluttede ikke at benytte sig yderligere af dette tilbud om hjælp. Kommissionen bemærker også, at det i artikel 12, stk. 11, i SCM-aftalen hedder, at den ønskede bistand skal være "praktisk mulig", hvilket ikke er tilfældet med brede, åbne spørgsmål, der pålægger den undersøgende myndighed en håbløst stor byrde, navnlig når spørgeskemaet er selvforklarende. Kommissionen bemærker, at den kinesiske regering er særdeles erfaren, når det gælder antisubsidieundersøgelser, og benytter sig af eksterne advokater.
(409)
For så vidt angår de subsidieprogrammer i klagen, som eksportørerne i stikprøven ikke benyttede, anførte den kinesiske regering, at man ikke havde mulighed for at fremskaffe de ønskede oplysninger om alle disse programmer inden for den frist, som Kommissionen havde fastsat, fordi stålindustrien er så opsplittet. Den kinesiske regering hævdede ligeledes, at man først sent i proceduren forstod på Kommissionen, hvilke konsekvenser den manglende fremsendelse af de ønskede oplysninger om disse programmer ville have, eftersom de vedrørte virksomheder uden for stikprøven. Kommissionen bemærker indledningsvis en inkonsekvens i den kinesiske regerings holdning, idet man hævder, at man ikke har haft tilstrækkelig tid til at fremskaffe svar inden for det afsatte tidsrum, hvilket tilsyneladende er i modstrid med det bevidste valg om ikke at svare vedrørende alle de programmer, som ikke benyttes af eksportørerne i stikprøven, fordi man angiveligt ikke forstod formålet med Kommissionens anmodning og konsekvenserne af ikke at fremlægge de ønskede oplysninger. Under alle omstændigheder indrømmede Kommissionen som anført ovenfor (betragtning 407) adskillige fristforlængelser til den kinesiske regering for at give den mulighed for at fremsende de ønskede oplysninger vedrørende alle programmerne. Derfor var den samlede tildelte periode (dvs. mere end tre måneder inklusive mangelproceduren) mere end tilstrækkelig til at fremlægge de ønskede oplysninger. Den kinesiske regering anerkender selv udtrykkeligt i sine bemærkninger, at det er korrekt, at den havde den holdning, at den ikke skulle have været stillet over for krav om at fremlægge oplysninger om de andre programmer, og dette fremgår også af det faktum, at den ikke en gang prøvede at fremlægge et delvist eller ufuldstændigt svar for at vise sin samarbejdsvilje, men ganske enkelt undlod at fremlægge nogen oplysninger om dette overhovedet.
(410)
Kommissionen kan heller ikke acceptere den kinesiske regerings argument om, at man ikke forstod konsekvenserne af den manglende fremsendelse af de ønskede oplysninger om de programmer, som ikke blev anvendt af eksportører uden for stikprøven. Kommissionen præciserede disse konsekvenser ved flere lejligheder i begyndelsen af proceduren. Konsekvenserne af manglende samarbejdsvilje anføres udtrykkeligt med henvisning til de relevante bestemmelser i grundforordningen i indledningsmeddelelsen og på forsiden af spørgeskemaet. Kommissionen afgav også omfattende svar vedrørende formålet med stikprøven og om behovet for, at den kinesiske regering fremlagde de ønskede oplysninger i lyset af den udtalte mangel på samarbejdsvilje og de mulige undersøgelser af anmodningerne om individuel behandling i sine breve af 19. marts, 11. april, 4. maj (mangelskrivelse), 7. juni (brev forud for kontrolbesøg) og 14. august 2012. Derfor kan den kinesiske regering umuligt have været uvidende om eller have misforstået konsekvenserne af sin manglende samarbejdsvilje om de programmer, som ikke benyttes af de eksporterende producenter i stikprøven. Grundlæggende synes den kinesiske regering at have ignoreret det forhold, at den som udbetaler i de påståede subsidieordninger skulle samarbejde og fremlægge oplysninger om alle de subsidieordninger, der hævdes at være tilgængelige for den undersøgte vare.
(411)
Den kinesiske regering fremførte også en række argumenter vedrørende kontrolprocessen og selve kontrolbesøget. Den kinesiske regering klagede over, at den ikke af Kommissionens brev forud for kontrolbesøget kunne læse omfanget af kontrollen af de relevante oplysninger, og klager over Kommissionens påståede afvisning af at fremlægge en mere specifik plan for kontrollen. Den kinesiske regering tilføjede, at den som minimum var berettiget til en vis "indsnævring" af kontrollens mulige omfang (f.eks. ved på forhånd at få tilsendt en liste over alle de spørgsmål, som Kommissionens tjenestemænd ville stille) (95), som efter den kinesiske regerings mening ikke kunne være udtømmende i lyset af besøgets korte varighed. For så vidt angår sidstnævnte argument afviser Kommissionen den kinesiske regerings argument, idet der ikke findes noget retsgrundlag i hverken SCM-aftalen eller i EU's grundforordning om beskyttelse mod subsidier, der kan udgøre hjemmel til denne påståede ret til at få indsnævret kontrolområdet. Der foreligger heller ingen afgørelser fra WTO, der kan fortolkes, som om en sådan rettighed eksisterer.
Med hensyn til de øvrige argumenter fra den kinesiske regering bemærker Kommissionen, at den fremsendte et detaljeret brev forud for kontrolbesøget, den 7. juni 2012, hvori den klart angav (i) et forslag til tidsplan, som man tidligere var nået til uformel enighed med den kinesiske regering om, (ii) formålet med kontrolbesøget, (iii) omfanget, indholdet og formålet med besøget og (iv) den mulige anvendelse af oplysninger om de programmer, som ikke anvendes af eksportørerne i stikprøven (se ovenfor). For at begrænse behovet for, at de relevante kinesiske regeringsembedsmænd skulle være til stede, angives det også, hvilke dage man ville behandle de enkelte programmer. Kommissionen gik endda videre end det for at imødekomme den kinesiske regerings anmodninger om yderligere oplysninger om kontrolbesøgene i samarbejdets ånd, idet man mødtes med repræsentanterne for den kinesiske regering med meget kort varsel for at komme med de ønskede præciseringer af de nærmere detaljer ved kontrolbesøgene. Herefter fulgte Kommissionen skriftligt op på dette møde ved at besvare yderligere anmodninger om præciseringer fra den kinesiske regering i en række e-mails, som man udvekslede med den kinesiske regering. Derfor gjorde Kommissionen alt, hvad den kunne, for at sikre et vellykket kontrolbesøg, men ikke desto mindre synes den kinesiske regering at have set stort på alle disse bestræbelser.
3.4.1.2. Levering af varmvalset stål og koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag
(412)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen burde have indført en "tærskel" for definitionen af, hvorvidt der var tale om et offentligt organ, inden den bad om transaktionsspecifikke oplysninger i bilag B til spørgeskemaet til den kinesiske regering. Dette krav kunne ikke imødekommes, eftersom det ville være upraktisk at opdele undersøgelsen i to faser på denne måde, idet Kommissionen ville skulle fremsende to adskilte anmodninger om oplysninger og foretage to adskilte kontrolbesøg i Kina. Ud over de ressourcemæssige følger ville det i praksis gøre det stort set umuligt at afslutte undersøgelsen inden for fristerne. Under alle omstændigheder kan alt bevismaterialet (inklusive de transaktionsspecifikke oplysninger om priser og mængder) være relevant for konstateringen af, hvorvidt der er tale om et offentligt organ.
(413)
Den kinesiske regering hævdede, at dens manglende svar på bilag B, som var beregnet til statsejede virksomheder, der leverer varmvalset stål og koldvalset stål til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, ikke burde give anledning til at anvende artikel 28 i grundforordningen, og at Kommissionens anvendelse af de tilgængelige oplysninger er i strid med artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen. Den kinesiske regering hævdede videre, at Kommissionen krævede, at bilag B skulle udfyldes af mange virksomheder, som var irrelevante for undersøgelsen. Dette krav må afvises. Kommissionen udformede bilag B med henblik på at verificere påstandene i klagen, og det skete i overensstemmelse med resultaterne fra WTO's appelorgan i DS379, som indeholder retningslinjer for identificering af et offentligt organ. Den kinesiske regerings påstand om, at "bilag B ikke kun vedrørte statsejede virksomheder", er ikke i overensstemmelse med virkeligheden. Det er korrekt, at Kommissionen oprindeligt bad alle producenter af varmvalset stål og koldvalset stål udfylde bilag B, men efter den kinesiske regerings svar på spørgeskemaet indskrænkede Kommissionen kravet til kun at gælde de berørte statsejede virksomheder for at lette den kinesiske regerings besvarelse af bilag B (96). Trods Kommissionens bestræbelser besvarede den kinesiske regering og de berørte statsejede virksomheder ikke bilag B, selv om det klart fremgår (navnlig af klagen), at statsejede virksomheder, der leverer varmvalset stål og koldvalset stål til eksporterende producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, er omfattet af denne undersøgelse.
(414)
Under hensyntagen til ovenstående havde Kommissionen ikke andre muligheder end at anvende artikel 28, stk. 1, i grundforordningen, og dette skete i fuld overholdelse af artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen.
(415)
Den kinesiske regering hævdede, at de oplysninger, som Kommissionen anvender, ikke underbygger konklusionen om, at de omtalte "retningslinjer" for stålindustrien er juridisk bindende. Det vigtigste planlægningsdokument for stålindustrien, som Kommissionen har baseret sine resultater vedrørende eksistensen af et offentligt organ på, er bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC - politikker for udvikling af jern- og stålindustrien. Kommissionen stillede et direkte spørgsmål vedrørende den juridiske status af bekendtgørelserne fra NDRC, og det blev bekræftet, at bekendtgørelser i kinesisk lovgivning er juridisk bindende, eftersom de hører under en af de fire lovgivningskategorier i Kina. Derfor er kravet i strid med de relevante oplysninger i sagen.
(416)
Den kinesiske regering hævdede, at den forvridning af markedet, som Kommissionen havde konstateret inden for stålsektoren, er irrelevant med hensyn til konstateringen af, hvorvidt producenterne af varmvalset stål/koldvalset stål er offentlige organer, og at konstateringen af, hvorvidt der er tale om offentlige organer, skulle være sket specifikt for de enheder, der leverer varmvalset stål/koldvalset stål til de to grupper af eksporterende producenter i stikprøven, og ikke kun til alle statsejede virksomheder, der fremstiller varmvalset stål/koldvalset stål i Kina i almindelighed. Hvis Kommissionen ikke har oplysninger om disse enheder, kan den ifølge den kinesiske regering ikke foretage denne konstatering, da den ellers ville foretage en utilladelig omvendt følgeslutning. Kommissionen er ikke enig i denne påstand. Hvorvidt der er tale om markedsforvridning, er en relevant om end ikke afgørende faktor i analysen. Kommissionens konstatering vedrørende "offentlige organer" i forbindelse med denne procedure vedrører alle producenter af varmvalset stål/koldvalset stål, der er fuldt eller delvist statsejede, fordi den blev fremsat på grundlag af oplysninger vedrørende brede politiske og branchedækkende faktorer og ikke var en virksomhedsspecifik konstatering. De statsejede enheder, der leverer varmvalset stål/koldvalset stål til de to eksporterende producenter i stikprøven, falder helt klart inden for kategorien af offentlige organer, og derfor anså man det ikke nødvendigt at foretage en specifik konstatering, der var begrænset til dem. Under alle omstændigheder fremlagde den kinesiske regering ingen oplysninger, der kan anvendes til en sådan virksomhedsspecifik konstatering, som svar på Kommissionens spørgeskema.
Den kinesiske regerings argument om, at Kommissionen ikke kan foretage nogen konstatering i mangel af "konkrete fakta" om de pågældende specifikke statsejede virksomheder, ville medføre, at den kinesiske regering ville kunne drage fordel af manglende samarbejdsvilje (idet den havde afvist at fremlægge disse "fakta") og dermed ville opnå et "mere gunstigt" resultat, end hvis den havde samarbejdet, hvilket er det modsatte af en omvendt følgeslutning.
(417)
Den kinesiske regering indvendte, at den først fik meddelelse fra Kommissionen om analysen af "pålæggelse og overdragelse" i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger, og derfor var dens ret til at forsvare sig blevet krænket. Men Kommissionen kunne ikke vide, at den ville nå frem til denne konklusion på et tidligere tidspunkt i undersøgelsen. Denne konklusion er resultatet af alle de oplysninger og data, der blev indsamlet i løbet af proceduren, og den blev offentliggjort, så snart man havde foretaget den endelige konstatering, dvs. på tidspunktet for den endelige fremlæggelse af oplysninger. Klagen indeholdt en påstand om subsidier i forbindelse med levering af varer fra statsejede virksomheder. Undersøgelsen viste, at denne statslige politik, som oprindeligt vedrørte statsejede virksomheder, også gjaldt private enheder, hvilket førte til en konklusion om pålæggelse og overdragelse fra statens side.
(418)
Den kinesiske regering hævdede, at de forhold, som Kommissionen tog op, på ingen måde berettiger den konklusion, at et privat organ inden for stålsektoren af staten pålægges og overdrages ansvaret for at yde de udlignede subsidier. Denne påstand måtte afvises. I sine analyser vedrørende pålæggelse og overdragelse henviste Kommissionen til en række statslige planer og politikdokumenter og citerede afsnit fra disse dokumenter, som viser en direkte sammenhæng mellem staten og de private stålvirksomheders adfærd og underbygger denne konstatering med eksempler på handlinger foretaget af disse private erhvervsdrivende.
(419)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen undlod at skelne mellem konsekvenserne af statslige foranstaltninger og hensigterne med statslige foranstaltninger i forbindelse med analysen vedrørende pålæggelse og overdragelse. Denne påstand afvises ligeledes. Kommissionen konstaterede, at der foreligger en statslig politik om støtte til stålindustrien og levering af varmvalset stål/koldvalset stål gennem offentlige organer (statsejede virksomheder) til priser, der ligger under markedspriserne. Man konstaterede endvidere, at denne politik (som følge af de statsejede virksomheders dominerende stilling og afskrækkelsen af eksport af varmvalset stål/koldvalset stål) i praksis tvang private producenter til at levere til den indenlandske branche for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til de samme priser, som statsejede virksomheder opkræver, og som er lavere end markedspriserne. Der findes endda beviser for, at private leverandørers priser har en eksplicit sammenhæng med de statsejede virksomheders priser. Derfor fastslog Kommissionen, at et af formålene med politikken var at pålægge og overdrage private organer ansvaret for at følge den samme praksis som statsejede virksomheder. Det er et klassisk tilfælde, hvor staten, både som sådan og gennem statsejede virksomheder, "udøver sin myndighed" over private leverandører. Politikken rummer alle de krævede elementer af pålæggelse og overdragelse, dvs. en "statslige foranstaltning""rettet mod en bestemt part", "hvis formål er en bestemt opgave eller forpligtelse". Som en illustration af statens hensigter straffes virksomheder, der ikke handler i henhold til de politikker, der beskrives i visse bestemmelser i bekendtgørelse nr. 35. Dette viser, at den kinesiske regering har til hensigt at føre hele stålindustrien i en bestemt retning, og at der vil være konsekvenser for virksomheder, der ikke følger disse hensigter.
(420)
Den kinesiske regering hævdede ligeledes, at Kommissionen ikke fastslog, at den kinesiske regering har en politik om at levere varmvalset stål og koldvalset stål til sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og at Kommissionen ikke var nået frem til en konklusion om dette. Denne påstand måtte afvises. Som det påvises i analysen i betragtning 49-72 ovenfor, er de statsejede virksomheder, der leverer varmvalset stål/koldvalset stål til producenterne af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, offentlige organer, den kinesiske regerings forlængede arm, og det fremgår klart, at de leverer varmvalset stål/koldvalset stål til eksporterende producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Det blev også konstateret, at priserne på disse rå- og hjælpestoffer ikke afspejler markedsværdien. Derfor konkluderes det, at den kinesiske regering gennemfører en politik for levering af billigt varmvalset stål og koldvalset stål gennem disse statsejede virksomheder.
(421)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen fejlagtigt havde konkluderet, at der er tale om vidtgående statslig kontrol med stålsektoren generelt og med, at stålindustrien overholder visse retningslinjer, men den har ikke konkluderet, at levering af stål til sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til priser, der ligger under markedsprisen, er målet med den politik. Denne påstand måtte afvises. Som forklaret i betragtning 419 ovenfor konstaterede Kommissionen, at statens politik indebærer en hensigt om at pålægge private leverandører at følge de statsejede virksomheders politik om at levere til priser, der ligger under markedsprisen.
(422)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen ikke havde kunnet konstatere, at den kinesiske regering har en specifik hensigt om at yde konkret finansiel bistand i forbindelse med levering af varmvalset stål og koldvalset stål, som forbydes i AB report in US - Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Denne påstand måtte afvises. De pågældende statslige foranstaltninger er baseret på en statslig politik, der har til formål at få private leverandører til at følge de statsejede virksomheders praksis med levering til priser, der ligger under markedspriserne. Dette er ikke en "konsekvens" eller en "bivirkning" af den statslige indgriben, men derimod formålet med den. Det er klart, at private leverandører af varmvalset stål/koldvalset stål ikke udøver et "frit valg" på markedet i dette tilfælde, fordi markedet er forvredet som følge af de statsejede virksomheders dominerende stilling, og fordi eksporten af varmvalset stål/koldvalset stål ønskes begrænset.
(423)
Den kinesiske regering hævder, at Kommissionen ikke fandt oplysninger om de konkrete private organer, der leverede varmvalset stål/koldvalset stål til virksomhederne i stikprøven. Denne påstand måtte afvises. Som for de offentlige organer foretog Kommissionen en sektordækkende konstatering af pålæggelse og overdragelse, som gælder for alle private leverandører. Eftersom den pågældende statslige politik gælder alle sådanne enheder, er der ingen grund til at foretage en virksomhedsspecifik konstatering.
(424)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen afviste den kinesiske regerings beviser vedrørende den andel af den kinesiske produktion af varmvalset stål og koldvalset stål, der stammer fra statsejede virksomheder. Den tabel, som den kinesiske regering har fremlagt på dette område, kan ikke anses for bevismateriale. Den kinesiske regering afviste at stille kildedata vedrørende denne tabel til rådighed før og under kontrollen, og derfor kan den ikke anses for at udgøre pålidelige oplysninger. Derfor anvendte Kommissionen oplysninger fra World Steel Capacity Book, som generelt er accepteret af stålindustrien på verdensplan.
(425)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen ikke forklarede, hvorfor verdensmarkedspriserne på varmvalset stål og koldvalset stål er den mest velegnede reference, og henviste til appelorganets afgørelse i US-Softwood Lumber IV, hvori det hedder, at en ekstern reference "skal vedrøre eller henvise til eller være forbundet med de fremherskende markedsforhold i leveringslandet og skal afspejle pris, kvalitet, tilgængelighed, afsætningsmuligheder, transport og andre betingelser vedrørende køb eller salg". Den kinesiske regering hævder ligeledes, at den "statslige dominans" ikke kan føre til lempelse af denne retspraksis, for hvis dette var tilfældet, ville der slet ikke være mulighed for at benytte en ekstern reference. Den kinesiske regering hævder, at Kommissionen ikke har overholdt kravene i artikel 14 i SCM-aftalen. Kommissionen er uenig i denne påstand. De gældende markedsbetingelser i Kina forvrides, hvilket Kommissionen har konstateret og forklaret i punkt 49-97 ovenfor. Eftersom stål fremstilles rundt om i verden med tilsvarende processer og handles på verdensplan, er den mest hensigtsmæssige eksterne reference prisen på verdensmarkedet, eftersom priserne i Kina i en normal markedssituation uden forvridning ville ligge på linje med verdensmarkedspriserne. Den kinesiske regering fremlagde meget få oplysninger om stålmarkedet i Kina, selv om Kommissionen specifikt anmodede om dette. Kina foreslog heller ikke andre referencer ud over den indenlandske reference, som ikke var egnet på grund af de konstaterede forvridninger af markedet.
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen alene baserede sin konklusion om specificitet i henseende til levering af varmvalset stål/koldvalset stål til under markedsprisen på klagernes tautologiske erklæring i klagen, og at dette ikke er tilstrækkeligt til at opfylde kravene i SCM-aftalen. Denne påstand måtte afvises. Varmvalset og koldvalset stål bruges af et begrænset antal virksomheder, da virksomheder i mange sektorer ikke har brug for disse produkter. Den kinesiske regering bekræftede selv i sin besvarelse af spørgeskemaet, at varmvalset og koldvalset stål kun bruges af et begrænset antal erhvervsgrene. Regeringen bestred ikke dette forhold i sine bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger. Det bekræftes derfor, at dette subsidie er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra c), der er en gengivelse af artikel 2, stk. 1, litra c), i SCM-aftalen.
3.4.1.3. Favorable lån og renter til erhvervsgrenen for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale
(426)
Den kinesiske regering hævdede, at bankerne ikke skal følge de industrielle retningslinjer, at regeringen ikke dikterer bankerne de beslutninger, de skal træffe i de enkelte forretningsafgørelser, og at banksektoren ikke domineres af staten. Denne påstand kan ikke godtages. I artikel 24 og 25 i bekendtgørelse nr. 35 begrænses ydelsen af lån til virksomheder, der overholder de nationale udviklingspolitikker for jern- og stålindustrien, og den kinesiske regerings påstand om, at bankerne ikke skal følge industripolitikken, strider derfor mod dette forhold. Der kan ikke herske nogen tvivl om, at disse bestemmelser begrænser, hvilke virksomheder bankerne kan finansiere og hvilke ikke. Påstanden om, at staten ikke dominerer banksektoren, må også afvises. I den sammenhæng må det bemærkes, at den kinesiske regering kun har fremsendt begrænset information om ejerskabsstrukturen i banksektoren og har påstået, at den ikke er i besiddelse af disse oplysninger, selv om alle banker i henhold til artikel 24 i lov om kommercielle banker har pligt til at indberette disse oplysninger til Kinas bankmyndighed, der er et statsligt organ med bemyndigelse fra statsrådet. De øvrige oplysninger i sagen, som er nævnt i denne forordning, førte til den konklusion, at banksektoren i Kina helt klart er domineret af regeringen (jf. betragtning 166-169 ovenfor).
Ud over de informationskilder, der er nævnt i denne forordning, fremgår det af IMF's landerapport nr. 11/321 om Kina fra november 2011, at staten både direkte og indirekte er involveret i finanssektoren, og det anbefales at ændre regeringens rolle og ansvar i finanssektoren, således at den ikke bruger banksektoren til at gennemføre brede politiske mål og gør det muligt for bankerne at træffe beslutninger om långivning på grundlag af kommercielle mål (98) (99).
(427)
Den kinesiske regering hævdede, at dens manglende overholdelse af kravene i bilag A til spørgeskemaet til den kinesiske regering ikke berettigede anvendelsen af de foreliggende oplysninger, da Kommissionen ikke burde have gjort den kinesiske regering ansvarlig for at tilvejebringe interne, følsomme, transaktionsspecifikke oplysninger vedrørende banker, som for manges vedkommende alligevel ikke var ejet af staten. Som det fremgår af ovenstående betragtning 426, havde den kinesiske regering adgang til i det mindste nogle af de ønskede oplysninger, men nægtede at besvare spørgsmålene i bilag A. I den sammenhæng bemærkes det også, at da den kinesiske regering nægtede at afgive oplysninger om ejerskab, vidste Kommissionen ikke for mange bankers vedkommende, hvilke af dem der var statsejede.
(428)
I relation til visse cirkulærer fra PBOC påstår den kinesiske regering, at de offentligt tilgængelige resuméer af indholdet af de relevante cirkulærer sammen med udsagn fra embedsmænd i PBOC bør kunne erstatte de faktiske cirkulærer fra PBOC, og at de pågældende fakta ikke kunne anvendes, fordi den kinesiske regering ikke havde fremsendt sådanne. Den kinesiske regering påstod også, at Kommissionen har afvist oplysninger afgivet i god tro, dvs. erklæringer fra en embedsmand i PBOC og resuméet af de pågældende cirkulærer, og henviste til artikel 28 i grundforordningen, hvori det bestemmes, at kun oplysninger, der er forkerte eller vildledende, må afvises. Desuden hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke baserede sine konklusioner på foreliggende fakta eller afgivne oplysninger, men i stedet pålagde den kinesiske regering at bevise, at situationen, som den bestod under sagen om coated finpapir, ikke længere forelå. Ifølge den kinesiske regering var oplysningerne i sagen om coated finpapir ikke engang i strid med oplysningerne fra den kinesiske regering, eftersom disse var baseret på oplysninger, der vedrørte en helt anden periode.
Uddragene fra og webstedet for den kinesiske nationalbank samt erklæringerne fra PBOC-embedsmanden, kunne ikke kontrolleres uden kildedokumenter, dvs. selve cirkulærerne. Kommissionen forstår ikke, hvorfor den kinesiske regering på den ene side betragter disse som fortrolig intern dokumentation, og at resuméet af deres indhold på den anden side er offentliggjort på den kinesiske nationalbanks websted. Konklusionerne fra sagen om coated finpapir er i høj grad relevante i den foreliggende sag. Det forhold, at oplysningerne vedrørte en anden periode, er af begrænset betydning, da de foreliggende oplysninger (herunder klagen) viser, at den pågældende praksis ikke har ændret sig siden da. Med hensyn til den kinesiske regering påstand om, at Kommissionen kræver omvendt bevisbyrde, bemærkes det, at sagen om coated finpapir er en del af den samlede dokumentation, man har taget hensyn til, men at det ikke er noget krav, at den kinesiske regering "modbeviser" dette. Samarbejdet om sådanne undersøgelser er en tovejsproces, og alle parter kan fremlægge dokumentation eller argumenter for at modbevise anden dokumentation.
(429)
Den kinesiske regering anfører, at Kommissionen ikke har konstateret, at den kinesiske regerings referencesatser afspejler en ikke-kommerciel forvridning (og dermed indrømmet, at de kinesiske markedsrentesatser generelt er udtryk for et rimeligt afkast), og at det forhold, at der kun er en nedre grænse for rentesatser for kommercielle lån, er til skade snarere end til fordel for de eksporterende producenter, der benytter sig af sådanne lån. Uden det loft, som PBOC har indført, ville disse rentesatser sandsynligvis have været meget lavere. Dette argument er ikke relevant. Det forhold, at den kinesiske regering (den kinesiske nationalbank) vilkårligt fastlægger referencesatser, peger i det hele taget i retning af ikke-kommerciel adfærd. Dette bekræftes også i IMF's landerapport nr. 11/321 (100) om Kina fra november 2011, hvor der tales om renteregulering.
(430)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen ikke havde vurderet kreditværdigheden af de reelt undersøgte parter, som den gjorde i sagen om coated finpapir. Som svar herpå kan det anføres, at kreditværdigheden for de eksporterende producenter i stikprøven ikke blev vurderet, da denne under alle omstændigheder påvirkes af industripolitikkerne samt statens støtte og intervention. Eftersom man har konstateret, at det finansielle system i Kina er forvredet, ville en sådan vurdering ikke have noget formål. Der blev ikke foretaget en vurdering af kreditværdighed i sagen om coated finpapir.
(431)
Den kinesiske regering fremfører også indvendinger imod BB-vurderingen, fordi denne angiveligt har "karakter af straf", og "under alle omstændigheder er Kommissionens begrundelse for denne vurdering ikke offentliggjort på en sådan måde, at den kan gøres til genstand for undersøgelse". Den kinesiske regering mener, at hvis Kommissionen finder, at den kinesiske reference plus BB-risikopræmien er denne sats, skal den gøre rede for sin begrundelse i den henseende og på et producent- og lånespecifikt grundlag. Denne påstand måtte afvises. På grund af fordrejningerne og udlånsbankernes manglende vurdering af kreditværdighed eller risikovurdering vedrørende producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, kunne Kommissionen ikke have taget kreditvurderingen (hvis der overhovedet forelå en sådan) for alle de enkelte producenter for pålydende. BB-vurderingen er i denne sammenhæng ikke ugunstig for de eksporterende producenter, fordi den er den bedste ikke-investeringsrelaterede vurdering på markedet.
3.4.1.4. Indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag
(432)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen erkendte, at den kinesiske regerings påstand om, at brugsrettigheder til jord blev tildelt på konkurrencemæssige vilkår, var af en sådan karakter, at det ville gøre en ekstern reference unødvendig. Den kinesiske regering hævdede også, at Kommissionen i hele sin forklaring af, hvorfor den kinesiske regerings påstande blev afvist, alene fokuserede på den kinesiske regerings dokumentation i stedet for på de faktisk foreliggende oplysninger. Den kinesiske regering anmodede om, at Kommissionen offentliggjorde den faktiske, faktuelle dokumentation for konstateringen af, at de af de lokale myndigheder fastsatte priser var vilkårlige, dvs. at de ikke henviste til eller vedrørte udbud og efterspørgsel efter industrigrunde.
Den kinesiske regerings forståelse af dette forhold er ikke korrekt. Kommissionen har ikke konstateret, at brugsrettigheder til jord tildeles på konkurrencemæssige vilkår. Kommissionen konstaterede, at af de 13 transaktioner vedrørende brugsrettigheder til jord, skulle kun seks være omfattet af en udbuds- eller auktionsproces. Med hensyn til disse seks viste den fremsendte dokumentation, at udbuddene ikke var baseret på konkurrence, da der kun indkom ét bud, og prisen blev fastsat af myndighederne. Kommissionen forstod ikke den kinesiske regerings anmodning om offentliggørelse af de foreliggende oplysninger om det manglende marked for brugsrettigheder til jord, da der ikke var blevet brugt foreliggende oplysninger som grundlag for afvisningen af den kinesiske regerings påstande i den sammenhæng, idet analysen blev foretaget på grundlag af oplysninger fra den kinesiske regering og de eksporterende producenter. Det faktuelle grundlag for at konstatere, at priserne fastsættes vilkårligt, er anført i ovenstående betragtning 114-116, dvs. oplysninger om faktiske transaktioner fremsendt af de eksporterende producenter i stikprøven, evalueringssystemet for byområder og bekendtgørelse nr. 35.
(433)
Ifølge den kinesiske regering fastlagde Kommissionen ikke specificitet under artikel 2, stk. 1 og 2, i SCM-aftalen og begrundede heller ikke sin konstatering af specificitet med positiv dokumentation, som det bestemmes i artikel 2, stk. 4, i SCM-aftalen. Desuden underbyggede den ikke behovet for at basere fordelsbeløbet på en ekstern reference og har heller ikke udviklet den valgte reference på en måde, der stemmer overens med artikel 14, litra d), i SCM-aftalen. Disse påstande måtte afvises. Grundlaget for Kommissionens konklusion vedrørende specificitet er det forhold, at alle virksomheder, der ikke overholder de af staten indførte industripolitikker, er udelukket fra at få brugsrettigheder til jord, priserne fastsættes ofte vilkårligt af myndighederne, og statens praksis er uklar og ugennemsigtig. Behovet for en ekstern reference blev forklaret og begrundet i betragtning 109, 118 og 120-121 ovenfor. Da det blev konstateret, at markedet for brugsrettigheder til jord i Kina er fordrejet, var det ikke muligt at bruge en intern reference som foreslået af den kinesiske regering. Kommissionen kan ikke tilslutte sig påstanden om, at referencen blev udformet på en måde, der ikke stemmer overens med artikel 14, litra d), i SCM-aftalen. Taiwan-referencen betragtes som det bedste alternativ, som Kommissionen har adgang til, og stemmer overens med appelorganets anbefalinger i DS 379.
(434)
Den kinesiske regering hævder, at den anførte, at alle mulige referencer skulle være indenlandske og baseret på de priser, som "ikke-tilskyndede" kinesiske erhvervsgrene betalte. Ifølge den kinesiske regering skyldes dette netop, at der ikke foretages nogen sondring som udgangspunkt, og at subsidiebeløbet derfor rettelig burde være nul. Kommissionen er ikke enig i denne påstand, og under alle omstændigheder fremlagde den kinesiske regering ingen oplysninger om de "ikke-tilskyndede" erhvervsgrenes betaling for brugsretten til jord, som i teorien skulle anvendes til udarbejdelse af en reference.
(435)
Den kinesiske regering hævder ligeledes, at klageren ikke fremlagde nogen indicier eller beviser for, at brugsretten til jord blev tildelt en undergruppe af virksomheder, og at Unionen ikke har fundet det bevist, at tilrådighedsstillelsen af brugsrettigheder til jord udtrykkeligt er begrænset til visse/tilskyndede virksomheder. Kommissionen har konstateret, at tilrådighedsstillelsen af brugsretten til jord er begrænset til virksomheder, der overholder de industripolitikker, der fastsættes af den kinesiske regering i bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC (betragtning 116 ovenfor).
(436)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen ikke har foretaget en grundig undersøgelse for at finde en reference, der henviser til eller vedrører situationen i Kina, og at Kommissionen ikke har gjort sit bedste for at identificere en reference, der er tilnærmet de markedsvilkår, der ville være fremherskende, hvis der ikke forelå forvridning af markedet, og hvis den har, har den ikke forklaret grunden til dette. Denne påstand måtte afvises. Kommissionen undersøgte de forskellige indikatorer nøje og sammenlignede Taiwan og Folkerepublikken Kina som helhed samt de enkelte berørte kinesiske provinser. Efter disse analyser anser Kommissionen Taiwan (101) for en hensigtsmæssig reference som følge af de samlede oplysninger i sagen, dvs. (i) graden af økonomisk udvikling og den økonomiske struktur i Taiwan og de relevante kinesiske provinser og byer (102), hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er beliggende, (ii) disse to kinesiske provinsers fysiske nærhed på Taiwan, (iii) den omfattende infrastruktur, som både Taiwan og disse to kinesiske provinser har, (iv) de stærke økonomiske bånd og den grænseoverskridende handel mellem Taiwan og Folkerepublikken Kina, (v) den sammenlignelige befolkningstæthed i de pågældende kinesiske provinser og i Taiwan, (vi) sammenfaldet mellem typen af jord og transaktioner, der blev anvendt til udformning af den relevante reference i Taiwan, og de tilsvarende i Kina samt (vii) de fælles demografiske, sproglige og kulturelle kendetegn i både Taiwan og Folkerepublikken Kina. Desuden anses Jiangsu- og Zhejiang-provinserne sammen med Chongqing City for de mest producerende provinser i Folkerepublikken Kina. Selv om BNP pr. capita i Taiwan og de kinesiske provinser og Chongqing City ikke er det samme, er BNP i disse kinesiske provinser og Chongqing City steget hurtigt i de seneste år, og de er ved at indhente Taiwan.
Desuden tyder de nyeste oplysninger på, at Folkerepublikken Kina som helhed, de to provinser og Chongquing City har en langt højere vækstrate end Taiwan (103), hvilket betyder, at man hurtigt vil indhente Taiwan. Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at den præcise sammenligning mellem BNP for en ikke-markedsøkonomi (Folkerepublikken Kina) og BNP for en veletableret markedsøkonomi (Taiwan) ikke er et afgørende faktum, fordi det er naturligt, at en ikke-markedsøkonomi halter bagefter en fungerende markedsøkonomi med hensyn til BNP. Mange andre faktorer såsom planlægningsregler og miljøpolitik kan desuden påvirke udbud og efterspørgsel i et industriland. Det egentlige spørgsmål er, hvad de "gældende markedsvilkår" for brugsrettigheder til jord i Kina ville være, hvis Kina havde en fungerende markedsøkonomi, og ud fra den foreliggende dokumentation ville de ligne vilkårene i Taiwan.
(437)
Den kinesiske regering hævder ligeledes, at Kommissionen i sine beregninger anvender en afskrivningsperiode på 50 år, selv om ikke alle de relevante kontrakter om brugsretten til jord var baseret på 50-årige brugsperioder. Dette var ikke korrekt. Alle brugsrettigheder til jord, hvis tildeling blev udlignet ved denne undersøgelse, var baseret på kontrakter på 50 år.
3.4.1.5. Program bestående af levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag
(438)
Den kinesiske regering hævdede, at konklusionen vedrørende specificitet er "fuldkommen kunstig" med henvisning til, at rækken af økonomiske aktiviteter, der betaler satsen uden sanktioner, omfatter langt størstedelen af den kinesiske økonomi. Den kinesiske regering anfægtede ligeledes Kommissionens konklusioner vedrørende "regional" specificitet og navnlig konklusionen om, at dette subsidie kun er tilgængeligt i de geografiske områder, hvor den eksporterende producent er beliggende. Ifølge den kinesiske regering gælder sanktionen generelt i alle de geografiske områder, hvor alle de eksporterende producenter er beliggende, og derfor er der ikke tale om nogen regional specificitet. Denne påstand måtte afvises. Kommissionen bemærker, at den kinesiske regering tilsyneladende udelukkende baserer sine bemærkninger på det differentierede prissystem for kategorierne "tilskyndede", "begrænsede", "forbudte" og "tilladte" virksomheder i henhold til beslutning nr. 40. Kommissionen baserede imidlertid sine konklusioner på det særlige prissystem for elektricitet, der findes i kommunen Chongqing som helhed, hvor en af de eksporterende eksportører i stikprøven har et produktionsanlæg. Denne eksportør har fordel af en lavere elektricitetstakst, som anvendes specifikt på en undergruppe af virksomheder, der tilhører bestemte sektorer (hovedsagelig producenter af ferrolegeringer i elektroovne og gødningsvirksomheder) inden for den samme kategori af store industrielle brugere. Derfor konkluderede Kommissionen, at den lavere elektricitetssats, som kun gælder denne meget begrænsede undergruppe af virksomheder, der kun tilhører disse specifikke støtteberettigede sektorer, de jure er specifik.
Med hensyn til "regional" specificitet henvises der i betragtning 149 ikke til noget sanktionssystem, som den kinesiske regering antyder i sine bemærkninger. I denne betragtning præciseres det, at den favorable elektricitetstakst, der gælder for den begrænsede undergruppe af virksomheder, herunder producenten af den pågældende vare, er begrænset til et bestemt geografisk område (nemlig hele Chongqing kommune), som er en del af Kinas kæmpemæssige vestlige områder, som begunstiges i henhold til den lov, der henvises til i samme betragtning, og som forklares nærmere i betragtning 233 ovenfor. Som anført i betragtning 149 henvises der i denne lovgivning til elektricitetspriserne som et af redskaberne til at nå det centrale politiske mål om at fremme udviklingen i denne region. Kommissionens konklusion om, at dette subsidie også er regionsspecifikt, bekræftes hermed.
(439)
Den kinesiske regering anfægtede konklusionerne i betragtning 146 ovenfor vedrørende specificiteten på grundlag af det differentierede prissystem mellem kategorierne "tilskyndede", "begrænsede", "forbudte" og "tilladte" virksomheder. Den kinesiske regering forklarer igen, at forskellen i elektricitetspris mellem det specifikt begrænsede projekt og alle de øvrige fungerer som et straftillæg for at fjerne tilskyndelsen til bestemte projekter snarere end en "rabat" til tilskyndede projekter. Den kinesiske regering konkluderer, at Kommissionen skal nå frem til en konklusion om, hvilket vederlag man anser for passende, og i dette tilfælde har Kommissionen antaget, at prisen med straftillæg vil være et passende vederlag. Denne påstand måtte afvises. Som grundigt forklaret ovenfor henvises der i Kommissionens konklusioner vedrørende det finansielle bidrag til den lavere elektricitetstakst, som denne virksomhed er berettiget til som en del af den begrænsede undergruppe af virksomheder inden for den bredere kategori af industrielle brugere. Den kinesiske regerings argumenter er derfor ikke relevante i forhold til Kommissionens konklusioner.
3.4.1.6. Andre indkomst- og beskatningsprogrammer, som producenterne i stikprøven ikke anvender, og som udlignes i forbindelse med "restsatsen"
(440)
Den kinesiske regering anførte, at Kommissionen ikke havde anvendt de relevante WTO-regler vedrørende stikprøver i WTO's antidumpingaftale (dvs. artikel 6.10, 9.2 og 9.3) konsekvent, fordi formålet med stikprøveudtagelsen ville være at begrænse undersøgelsens dækningsområde. Dette argument udsprang af artikel 19, stk. 4, i WTO-SCM-aftalen, som begrænser størrelsen af udligningstolden til beløbet på det subsidie, der "konstateres". Den kinesiske regering konkluderede, at hvis Kommissionen ikke anså subsidieringens omgang til at være tilstrækkeligt dækket ind af den valgte stikprøve, ville løsningen have været at medtage flere virksomheder i stikprøven. Kommissionen bemærker først og fremmest, at analogien mellem antidumping- og antisubsidieundersøgelserne har visse begrænsninger, for til forskel fra antidumpingundersøgelser omfatter undersøgelser af udligningsberettigede subsidier ingen generel regel om, at de enkelte eksportører pålægges en individuel told, og såkaldte "aggregerede" tilfælde er udtrykkeligt tilladt. I modsætning til antidumpingsager kræves det, at staten deltager og er respondent i sager om udligningsberettigede subsidier, og derfor er staten implicit en del af alle "stikprøver", når man skal fastslå, hvorvidt der er tale om udligningsberettigede subsidier. Med andre ord falder statens handlinger som den part, der yder det påståede subsidie, altid ind under undersøgelsen af de udligningsberettigede subsidier, uanset om der benyttes en stikprøve af eksporterende producenter.
(441)
Med hensyn til den kinesiske regerings bemærkning om, at løsningen er at "medtage flere virksomheder i stikprøven", bemærker Kommissionen, at det var præcis, hvad den gjorde i dette tilfælde. Efter at en af de eksportører, der oprindeligt havde været samarbejdsvillig, havde trukket sit tilsagn tilbage, besluttede Kommissionen at medtage en anden eksportør i stikprøven. Men kort efter at denne virksomhed fik meddelelse om, at den var blevet medtaget i stikprøven, meddelte den Kommissionen, at den ikke længere ønskede at samarbejde vedrørende undersøgelsen. Derfor blev Kommissionen nødt til at begrænse stikprøven til de to resterende eksportører fra den oprindelige stikprøve, som ikke havde trukket deres tilsagn om at ville samarbejde tilbage, for at undgå yderligere forsinkelser, der ville have gjort det vanskeligt at færdiggøre undersøgelsen inden for de foreskrevne frister i lovgivningen. Kommissionen bemærker, at dette fejlslagne forsøg, som udelukkende blev undergravet af eksportørernes adfærd, netop viser, at den kinesiske regerings påstand er ubegrundet, idet den ikke omhandler problemet med virksomheder, der ikke melder sig til stikprøven i første omgang, eller trækker deres tilsagn tilbage, hvis de udvælges til stikprøven.
(442)
Med hensyn til brugen af de foreliggende oplysninger henviste den kinesiske regering til artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen og citerede retspraksis fra WTO om, at de registrerede forhold kun kan anvendes som erstatning for manglende oplysninger, og at manglende samarbejdsvilje ikke kan begrunde afgørelser uden faktuelt grundlag. Kommissionen forstår ikke logikken bag denne påstand, eftersom den i sin beslutning anvendte de registrerede oplysninger, således som dette er tilladt i WTO-bestemmelserne og grundforordningen i fuld overensstemmelse med den relevante WTO-retspraksis. Som den kinesiske regering også har anerkendt, udgør konklusionerne i afgørelserne om coated finpapir og i de forskellige US DOC-afgørelser de bedste fakta, som Kommissionen har til rådighed, og de anvendes netop som erstatning for manglende oplysninger som følge af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje.
Den kinesiske regering anfægtede også brugen af disse fakta, idet de ikke ville afspejle en nugældende subsidiering og heller ikke er specifikt knyttet til den pågældende vare. Kommissionen bemærker i denne forbindelse, at de fleste af disse subsidieprogrammer vedrører ikke-tilbagevendende subsidier (f.eks. tilskud, skattefordele vedrørende investeringer i aktiver), som normalt afskrives over adskillige år, således at fordelene varer ved et godt stykke ind i fremtiden og dermed længere end UP i denne sag. Når der er tale om tilbagevendende subsidier, er der ingen beviser for, at disse programmer har ændret sig siden den pågældende undersøgelse. Hvad angår sammenhængen mellem disse programmer og den pågældende vare, erindrer Kommissionen om, at alle disse programmer vedrører stålsektoren (de er ikke produktspecifikke) eller gælder i den region, hvor eksportørerne af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, har placeret deres fabrikker. I mangel af beviser for det modsatte i sagen har Kommissionen besluttet, at det er rimeligt at konkludere, at fordelene ved disse programmer stadig er den bedste erstatning for den nuværende subsidiering til producenter at den pågældende vare. Det understreges, at den kinesiske regering havde rig lejlighed til at fremlægge beviser for det modsatte vedrørende alle disse programmer, men at den bevidst besluttede ikke at fremlægge dem, og at Kommissionen derfor er nødsaget til at benytte de foreliggende oplysninger som foreskrevet i grundforordningen og SCM-aftalen.
3.4.1.7. Egenkapitalprogrammer
(443)
Den kinesiske regering hævdede, at alle disse programmer (ikke-udbetalt dividende, konvertering af gæld til egenkapital og egenkapitaltilførsel) ikke blev iværksat i overensstemmelse med kravene i artikel 11, stk. 2 og 3, i SCM-aftalen.
Denne påstand måtte afvises. Som allerede forklaret i afsnittet om svaret på den kinesiske regerings bemærkninger om iværksættelsen (betragtning 399-406 ovenfor) har Kommissionens tjenestegrene analyseret det bevismateriale, som klageren har fremlagt, og som var betydeligt, således som det fremgår klart af den version, som parterne i klagen kunne gennemgå. Kommissionens tjenestegrene foreslog først at indlede en undersøgelse af specifikke ordninger efter at have foretaget en behørig analyse af nøjagtigheden og hensigtsmæssigheden af det bevismateriale, som de betragtede som tilstrækkeligt i første omgang.
(444)
Efter den kinesiske regerings mening er egenkapitalprogrammerne ad hoc-subsidier, der kun udbetales en enkelt gang, i den udstrækning at de findes, idet de kun vedrører en bestemt modtager og ikke er baseret på en bestemt lovgivning, og eftersom "Kommissionen er sikker på, at de virksomheder, der er omfattet af resttolden, ikke blot ikke modtog, men heller ikke kunne have modtaget disse subsidier som følge af deres ad hoc-karakter", og at de derfor ikke bør udlignes. Desuden hævdede den kinesiske regering, at de beslutninger, der træffes, skal være baseret på konkrete fakta. Derfor er udligning af ad hoc-subsidier til andre virksomheder end dem, der angiveligt har modtaget dem, i strid med artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen.
Det bemærkes, at den kinesiske regering ikke besvarede et eneste spørgsmål i spørgeskemaet eller i mangelskrivelsen om disse ordninger. Derfor er den kinesiske regerings erklæring om, at "Kommissionen er sikker på, at de virksomheder, der er omfattet af resttolden, ikke blot ikke modtog, men heller ikke kunne have modtaget disse subsidier som følge af deres ad hoc-karakter", ikke i overensstemmelse med virkeligheden. Tværtimod nævnte klageren adskillige virksomheder, der er omfattet af disse egenkapitalordninger, og hævdede ikke, at denne liste var udtømmende. Eftersom den kinesiske regering ikke fremlagde nogen oplysninger om arten eller støtteberettigelsen af disse ordninger, havde Kommissionen ikke andet valg end at benytte de foreliggende oplysninger.
3.4.2. BEMÆRKNINGER FRA ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag
(445)
Zhejiang Huadong hævdede, at man fremsendte al den relevante lovgivning vedrørende mekanikken og værdiansættelsen ved salg af brugsrettigheder til jord i Kina til Kommissionen, og henviste til bestemmelser om tildeling af statsejede brugsrettigheder til jord gennem opfordring til at afgive bud og auktioner for at vise, at der findes et fungerede marked for fast ejendom i Kina, hvor bud og priser offentliggøres. Man hævdede videre, at der i dag findes et marked for fast ejendom i Kina, og at de udtømmende officielle statistikker over priserne på brugsretten til jord udgør det bedste grundlag for vurdering af priserne på brugsretten til jord på det tidspunkt, hvor denne eksporterende producent købte dem.
Denne påstand måtte afvises. Kommissionen forklarer konklusionerne vedrørende Zhejiang Huadongs brugsrettigheder til jord i betragtning 115 ovenfor. Disse konklusioner blev ikke anfægtet i bemærkningerne til den endelige fremlæggelse af oplysninger. Den foreliggende dokumentation viser, at markedet for brugsrettigheder til jord i Kina er forvredet, idet de bud, som Kommissionen gennemgik på stedet, ikke var konkurrencebaserede, og priserne var vilkårligt fastsat af myndighederne. Det faktuelle grundlag for at konstatere, at priserne fastsættes vilkårligt, er anført i ovenstående betragtning 114-116, dvs. oplysninger om faktiske transaktioner fremsendt af de eksporterende producenter i stikprøven, evalueringssystemet for byområder og NDRC's bekendtgørelse nr. 35.
(446)
Zhejiang Huadong hævdede, at i henhold til artikel 14, litra d), i SCM-aftalen burde en passende referencepris i første omgang vedrøre eller henvise til de gældende markedsforhold, eller i mangel af sådanne forhold burde alle eksterne referencer tilpasses med henblik på at undgå udligning af komparative fordele. Man hævdede endvidere, at i henhold til punkt 15(b) i Kina-WTO-tiltrædelsesprotokollen skal det importerende WTO-medlem, når der ikke foreligger gældende betingelser i Kina, der kan anvendes som hensigtsmæssige referencer, tilpasse disse gældende betingelser, når dette er praktisk muligt, inden man overvejer at benytte betingelser, der er gældende uden for Kina. Selv om Kommissionen er enig i store dele af den juridiske teori bag denne påstand, konkluderede den ligeledes, at der ikke findes et fungerende marked for jord i Kina, og at man derfor benyttede en ekstern reference for jordpriserne. Behovet for en ekstern reference blev forklaret og begrundet i betragtning 109, 118 og 120-121 ovenfor. Da det blev konstateret, at markedet for brugsrettigheder til jord i Kina er fordrejet, var det ikke muligt at bruge en intern reference som foreslået af Zhejiang Huadong, og der findes intet grundlag for at justere en sådan reference. Desuden fremgår det ikke klart af de oplysninger, som blev fremlagt vedrørende den reference, der blev foreslået af Zhejiang Huadong (Xiaoshan i Zhejiang-provinsen), hvorvidt de anførte prisoplysninger er begrænset til priserne på de påståede "ikke-tilskyndede" virksomheders brugsrettigheder til jord.
(447)
Zhejiang Huadong hævdede, at valget af Taiwan som reference ikke er rimeligt og objektivt af følgende grunde: 1) Zhejiang-provinsen var ikke en udviklet region med højt BNP svarende til Taiwan på det tidspunkt, hvor brugsretten til jord blev købt, 2) Kommissionens udvalg af faktiske jordpriser i Taiwan var baseret på salgstilbud på industrigrunde og ikke på de faktiske priser for leje til industribrug, som svarer til de brugsrettigheder til jord, der blev tildelt Zhejiang Huadong.
Denne påstand måtte afvises. Med hensyn til 1) foretog Kommissionen som anført i betragtning 436 ovenfor en nøje undersøgelse af de forskellige indikatorer og sammenlignede Taiwan og Folkerepublikken som helhed samt de enkelte berørte kinesiske provinser. Efter disse analyser anser Kommissionen Taiwan for en hensigtsmæssig reference i overensstemmelse med grundforordningen og WTO-reglerne. Med hensyn til 2) bemærkes det, at Kommissionen havde benyttet de bedste oplysninger, som den med rimelighed havde adgang til.
(448)
Zhejiang Huadong påpegede en matematisk fejl i beregningen af de inflationssatser, der blev benyttet til at justere referencen for inflationen. Kommissionen tog denne påstand til efterretning og reviderede den pågældende beregning.
(449)
Zhejiang Huadong hævdede, at der ikke er tale om specificitet ved dets erhvervelse af brugsrettigheder til jord, eftersom alle virksomheder i Kina behandles på samme måde i henhold til lovgivningen. Zhejiang Huadong hævdede ligeledes, at Kommissionen ikke havde behandlet spørgsmålet om specificitet tilstrækkeligt, og at den endelige fremlæggelse af oplysninger ikke indeholdt nogen begrundelse for, at den pris, som Zhejiang Huadong har betalt, skulle medføre en fordel.
Denne påstand måtte afvises. Grundlaget for Kommissionens konklusion vedrørende specificitet er det forhold, at alle virksomheder, der ikke overholder de af staten fastlagte industripolitikker, er udelukket fra at få brugsrettigheder til jord, priserne fastsættes ofte vilkårligt af myndighederne, og statens praksis er uklar og ugennemsigtig. Kommissionen konstaterede, at tilrådighedsstillelsen af brugsrettigheder til jord er begrænset til virksomheder, der overholder de industripolitikker, som den kinesiske regering fastsætter i bekendtgørelse nr. 35 fra NDRC (betragtning 116 ovenfor).
3.4.2.2. Levering af koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag
(450)
Zhejiang Huadong hævdede, at Kommissionen for at være rimelig, objektiv og konsekvent burde have hentet prisoplysninger for stål fra den samme datakilde (dvs. Steel Business Bulletin (SBB)) for alle de regioner, der er repræsenteret i referencekurven, da den udformede referencen. Man hævdede ligeledes, at SBB indeholder priser på koldvalset stål for en række forskellige andre markeder end dem, Kommissionen havde udvalgt, og foreslog, at man tilføjede Mexico og Argentina, fordi disse lande repræsenterer de nye stålmarkeder på det amerikanske kontinent. Dette krav måtte afvises, idet Kommissionen ved sammensætningen af referencen havde anvendt prisdata, der afspejler den faktiske markedssituation i de enkelte lande eller regioner så præcist som muligt. Med hensyn til priserne i Europa (hvoraf størstedelen vedrører Unionens medlemsstater) fandt Kommissionen, at den havde mere detaljerede prisoplysninger til rådighed fra MEPS. Hvis den havde rådet over MEPS-data for de øvrige udvalgte lande, ville den have benyttet dem. Med hensyn til medtagelsen af priserne i Mexico og Argentina bemærkes det, at der er tale om forholdsvis små markeder sammenlignet med Kina samt med de øvrige lande/regioner i referencekurven, som Kommissionen benyttede.
Kommissionen reviderede sin beregning af subsidiemargenen for denne ordning efter en korrektion af de beregnede referencepriser for varmvalset stål og koldvalset stål. Korrektionen vedrørte stålpriserne for Brasilien, der blev anvendt til udformning af referencen, som fejlagtigt indeholdt afgifter i de beregninger, der blev præsenteret for parterne.
(451)
Zhejiang Huadong hævdede ligeledes, at Kommissionens konklusion vedrørende specificitet ikke er velfunderet (ingen positive beviser) og er ubegrundet, og at det påståede subsidie ved levering af koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag ikke er udligningsberettiget. Zhejiang Huadong anførte, at den eventuelle fordel, dvs. levering af varmvalset og koldvalset stål mod utilstrækkeligt vederlag, ikke er begrænset til bestemte virksomheder eller sektorer, men generelt gælder for alle potentielle købere og forbrugere fra alle økonomiske sektorer.
Denne påstand måtte afvises. Den kinesiske regering fremsatte den samme bemærkning, som Kommissionen besvarer i ovenstående betragtning 415. De "potentielle" købere er pr. definition begrænset til bestemte virksomheder.
3.4.3. BEMÆRKNINGER FRA KLAGEREN
3.4.3.1. Levering af vand og elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag
(452)
Klageren hævdede, at Kommissionen på grund af fordrejningerne og statens indflydelse på det kinesiske marked for vand og elektricitet burde have brugt internationale referencer og beregnet fordelene ved disse ordninger efter grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii).
Denne påstand måtte afvises. I denne sag tillod den foreliggende dokumentation ikke Kommissionen at konkludere, at vand- og elektricitetsmarkedet er fordrejet i en sådan grad, at det berettiger brugen af en ekstern reference.
3.4.3.2. Visse skatteprogrammer vedrørende virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)
(453)
Klageren hævdede, at Kommissionen burde have kvantificeret subsidiet i to skatteprogrammer for FIE'er, nemlig fritagelse for indkomstskat ved køb af indenlandsk fremstillet udstyr og programmet "to år gratis, tre år 50 %" for de produktive FIE'er, på grund af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje og det forhold, at den kinesiske regering burde have tilvejebragt dokumentation for, at der ikke blev tildelt fordele under disse programmer til producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i UP.
Denne påstand måtte afvises. Som allerede præciseret i betragtning 282 ovenfor besluttede Kommissionen ikke at kende dem udligningsberettigede for at mindske den administrative byrde for alle parter i sagen og under hensyntagen til den særlige situation med hensyn til disse ordningers snarlige afslutning.
3.5. UDLIGNINGSBERETTIGEDE SUBSIDIEBELØB
(454)
De udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til grundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder er fastsat i nedenstående tabel:
Eksporterende producent
ENDELIG SUBSIDIEMARGEN (%)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SAMARBEJDSVILLIGE VIRKSOMHEDER, DER IKKE INDGIK I STIKPRØVEN
26,8
ALLE ANDRE SELSKABER
44,7
(455)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 3, udgør den samlede subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, 26,8 %, hvilket beregnedes på grundlag af den vægtede gennemsnitlige subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven.
(456)
For alle andre kinesiske eksportørers vedkommende fastslog Kommissionen først graden af samarbejde. Sammenligningen mellem importoplysninger fra Eurostat og eksportmængden til Unionen af den pågældende vare, som virksomhederne har indberettet for UP, viser, at de kinesiske eksporterende producenter var meget ikke-samarbejdsvillige, nemlig 58 %. På grund af dette lave samarbejdsniveau fastsættes den samlede subsidiemargen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder til samme niveau som de samlede subsidiesatser for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder for alle de subsidieordninger, der blev undersøgt, nemlig 44,7 %.
4. SKADE
4.1. EU-PRODUKTIONEN OG EU-ERHVERVSGRENEN
(457)
Alle foreliggende oplysninger om EU-producenterne, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indsamlet af EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning, og de kontrollerede spørgeskemabesvarelser indsendt af EU-producenterne i stikprøven blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion for den betragtede periode.
(458)
I undersøgelsesperioden blev der fremstillet stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, af 22 producenter i Unionen. På det grundlag, som er omtalt i foregående betragtning, blev den samlede EU-produktion anslået til ca. 4 018 310 ton i undersøgelsesperioden. De EU-producenter, der tegner sig for den samlede produktion i Unionen, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, i det følgende benævnt "EU-erhvervsgrenen".
4.2. FASTLÆGGELSE AF DET RELEVANTE EU-MARKED
(459)
I forbindelse med undersøgelsen blev det konkluderet, at en væsentlig del af produktionen hos EU-producenterne i stikprøven var beregnet til bunden anvendelse, dvs. ofte ganske enkelt overført (uden faktura) og/eller leveret til overførselspriser inden for samme virksomhed eller gruppe af virksomheder med henblik på yderligere forarbejdning i efterfølgende produktionsled.
(460)
For at afgøre, om EU-erhvervsgrenen led skade, og fastlægge forbruget og de forskellige økonomiske indikatorer for EU-erhvervsgrenens situation blev det undersøgt, hvorvidt og i hvilket omfang der i analysen skulle tages hensyn til den efterfølgende anvendelse af EU-erhvervsgrenens produktion af samme vare.
(461)
For at få et så fuldstændigt billede af EU-erhvervsgrenens situation som muligt blev der indhentet og analyseret oplysninger om alle aktiviteter i forbindelse med stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og det blev fastslået, om produktionen var bestemt til bunden anvendelse eller det frie marked.
(462)
Med hensyn til salg og salgspriser på EU-markedet og markedsandel blev det konstateret, at en anvendelig analyse og evaluering af disse indikatorer måtte koncentreres om situationen på det frie marked.
(463)
De andre økonomiske indikatorer kunne imidlertid kun med rimelighed undersøges med henvisning til den samlede aktivitet og derved indbefatte bunden anvendelse og bundet salg. Produktionen, kapaciteten, kapacitetsudnyttelsen, investeringerne, lagrene, beskæftigelsen, produktiviteten, lønningerne samt evnen til at tilvejebringe kapital afhænger af den samlede aktivitet, uanset om produktionen er bundet eller sælges på det frie marked.
4.3. EU-FORBRUG
(464)
EU-erhvervsgrenen sælger samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder og sælger/overfører den til forretningsmæssigt forbundne virksomheder med henblik på yderligere forarbejdning i efterfølgende produktionsled, f.eks. stålservicecentre.
(465)
Ved beregningen af det åbenbare EU-forbrug af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, tilføjede institutionerne den samlede mængde stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, som blev importeret til Unionen i henhold til Eurostats statistikker, og salgsmængden og den bundne anvendelse af samme vare i Unionen produceret af EU-erhvervsgrenen, jf. oplysningerne i klagen, som blev verificeret under kontrolbesøg hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
(466)
Eurostats importtal er imidlertid baseret på fuldstændige KN-koder, og det står klart, at importen ikke er den undersøgte vare for en del af disse KN-koder.
(467)
På dette grundlag udviklede det samlede EU-forbrug sig således:
2008
2009
2010
UP
Forbrug (ton)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Indeks (2008 =100)
100
75
88
93
(468)
Det samlede forbrug på EU-markedet svandt med 7 % i den betragtede periode. Mellem 2008 og 2009 var der et fald på ca. 24 %, som hovedsagelig skyldtes de globale negative virkninger af den økonomiske krise, især inden for byggeriet. Herefter begyndte forbruget igen at stige med i alt 24 % fra 2009 til UP, men det lå stadig under det oprindelige niveau fra 2008.
4.4. IMPORT FRA DET PÅGÆLDENDE LAND OG MARKEDSANDEL
(469)
Importen til Unionen fra Kina udviklede sig som følger i den betragtede periode:
2008
2009
2010
UP
Importmængde fra Kina (ton)
472 988
150 497
464 582
702 452
Indeks (2008 =100)
100
32
98
149
Markedsandel (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Indeks (2008 =100)
100
43
112
160
Kilde:
Eurostat.
(470)
Trods det faldende forbrug steg importen fra Kina markant (49 %) i den betragtede periode. Som følge af de negative virkninger af den økonomiske krise faldt den drastisk i 2009, men den begyndte derefter at stige med så stor hast, at stigningen fra 2009 til UP var så imponerende som 367 %.
(471)
Ligeledes steg den kinesiske imports markedsandel med 60 % i løbet af den betragtede periode. Selv om den blev mere end halveret fra 2008 til 2009, udviste den en imponerende stigende tendens fra 2009 til UP og steg med 275 %.
4.4.1. IMPORTPRISER OG PRISUNDERBUD
Import fra Kina
2008
2009
2010
UP
Gennemsnitlig pris (EUR/ton)
875
728
768
801
Indeks (2008 =100)
100
83
88
91
Kilde:
Eurostat.
(472)
Den gennemsnitlige importpris fra Kina faldt med 9 % i den betragtede periode. Mellem 2008 og 2009 faldt den markant med 17 %, hvorefter den steg med fem procentpoint mellem 2009 og 2010 og med yderligere tre procentpoint i UP.
(473)
Prisen for import fra Kina lå konstant under EU-erhvervsgrenens salgspriser i hele den betragtede periode. I 2009 i krisens værste tid kunne selv et prisunderbud på 17 %, jf. tabellen ovenfor, ikke hjælpe den kinesiske import til at bevare markedsandelen i en situation med et pludseligt fald i forbruget og en væsentlig nedgang i markedet, men vedvarende underbud i de efterfølgende år forklarer den markante imponerende stigning i markedsandelen for importen fra Kina mellem 2009 og UP.
(474)
For at fastslå prisunderbuddet i UP blev de vægtede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vægtede gennemsnitlige priser pr. varetype for import fra de samarbejdsvillige kinesiske producenter ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis med passende justeringer for omkostninger efter importen.
(475)
Omkostningerne efter import, jf. ovenstående betragtning, blev beregnet på grundlag af efterprøvede data fra to ikke forretningsmæssigt forbundne importører af den pågældende vare.
(476)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, efter passende justering og med fradrag af eventuelle nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen viste vægtede gennemsnitlige underbudsmargener for de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter på op til 20,2 % udtrykt som en procentdel af omsætningen i UP for EU-producenterne i stikprøven.
(477)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anmodede en eksporterende producent om yderligere oplysninger om beregning af prisunderbuddet, når der ikke var tale om præcist sammenfald mellem den varetype, der blev eksporteret fra Kina, og den varetype, som EU-erhvervsgrenen sælger på EU-markedet. De bad også om oplysninger om, hvorvidt man havde foretaget en justering for de fysiske forskelle, når man ikke havde fundet noget præcist sammenfald.
(478)
Når der ikke forelå et præcist sammenfald mellem den eksporterede varetype og den varetype, som EU-erhvervsgrenen sælger, sammenlignede Kommissionen den eksporterede varetype med den mest sammenlignelige varetype, som sælges af EU-erhvervsgrenen. I disse tilfælde sammenlignede man med den mest sammenlignelige varetype, når den eneste forskel var underlagets tykkelse.
(479)
Når der fandtes mere end én varetype, der var mest sammenlignelig, sammenlignede Kommissionen den eksporterede varetype med den billigste varetype, der blev solgt på EU-markedet, uanset om sidstnævnte havde et tykkere eller tyndere underlag. Derfor fandt man det ikke nødvendigt at foretage justeringer for fysiske forskelle.
5. EU-ERHVERVSGRENENS ØKONOMISKE SITUATION
5.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(480)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, undersøgte institutionerne alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
(481)
Oplysningerne fra klageren vedrørende samtlige EU-producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, blev krydstjekket med andre tilgængelige kilder og de efterprøvede data fra EU-producenterne i stikprøven og anvendt til at opstille makroøkonomiske indikatorer som f.eks. EU-erhvervsgrenens produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, bundne salg, beskæftigelse og produktivitet.
(482)
De data, der blev indsendt af og kontrolleret hos de seks EU-producenter i stikprøven, blev anvendt til at opstille mikroøkonomiske indikatorer, som f.eks. enhedspris, enhedsomkostninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at rejse kapital, lagerbeholdninger og arbejdskraftomkostninger.
5.2. OPLYSNINGER VEDRØRENDE EU-ERHVERVSGRENEN SOM HELHED
5.2.1. PRODUKTION, PRODUKTIONSKAPACITET OG KAPACITETSUDNYTTELSE
(483)
Alle foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger anført i klagen, oplysninger indhentet fra EU-producenterne før og efter undersøgelsens start og de kontrollerede spørgeskemabesvarelser indsendt af EU-producenterne i stikprøven, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion for den betragtede periode.
2008
2009
2010
UP
Produktionsmængde (tons)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Indeks (2008 =100)
100
79
90
90
Produktionskapacitet (tons)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Indeks (2008 =100)
100
102
102
99
Kapacitetsudnyttelse (%)
74
57
65
68
Indeks (2008 =100)
100
77
88
92
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser
(484)
Ovenstående tabel viser, at produktionen faldt med 10 % i den betragtede periode. I tråd med et fald i efterspørgslen faldt produktionen markant i 2009, hvorefter den delvist genfandt sit tidligere niveau i 2010. Selv om forbruget steg i UP, lå produktionsmængden i det store og hele på samme niveau som i 2010.
(485)
Produktionskapaciteten var stabil i den betragtede periode. Kapacitetsudnyttelsen fulgte produktionens tendens og faldt med 8 % i den betragtede periode.
5.2.2. SALGSMÆNGDE, MARKEDSANDEL OG VÆKST
2008
2009
2010
UP
Salgsmængde (ton)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Indeks (2008 =100)
100
77
90
88
Markedsandel (ton) (%)
56,8
58,8
58,1
53,9
Indeks (2008 =100)
100
104
102
95
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser
(486)
I 2009 faldt EU-erhvervsgrenens salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder markant med 23 %. I 2010 steg salgsmængden med 13 procentpoint, men faldt derefter med to procentpoint i UP.
(487)
EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 2,9 procentpoint i den betragtede periode. Efter en stigning i markedsandelen i 2009 faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel i 2010 og UP med det resultat, at den var 5 % mindre i UP end i 2009. Dette skete på baggrund af en stigning på over 24 % i forbruget fra 2009 til udgangen af UP. EU-erhvervsgrenen var således ikke i stand til at udnytte det stigende forbrug til at øge salgsmængden og genvinde en del af de markedsandele, den tidligere havde tabt.
(488)
Mens EU-forbruget faldt med 7 % i den betragtede periode, og EU-erhvervsgrenens salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder faldt med 12 %, faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 2,9 procentpoint fra 56,8 % i 2008 til 53,9 % i UP.
5.2.3. BESKÆFTIGELSE OG PRODUKTIVITET
2008
2009
2010
UP
Beskæftigelse (i FTÆ)
7 088
6 470
6 097
6 046
Indeks (2008 =100)
100
91
86
85
Produktivitet (ton pr. FTÆ)
627
543
655
665
Indeks (2008 =100)
100
87
104
106
Kilde:
Klagen, spørgeskemabesvarelser og Eurofer
(489)
Beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen fulgte en gradvist faldende tendens. Det samlede antal medarbejdere målt i fuldtidsækvivalenter (FTÆ) i erhvervsgrenen faldt således med 15 % i den betragtede periode og nåede sit laveste niveau i UP. Produktiviteten steg dog med 6 % i den betragtede periode, hvilket viser, at erhvervsgrenen også søgte at rationalisere produktionsomkostningerne.
5.2.4. BUNDEN ANVENDELSE OG BUNDET SALG
2008
2009
2010
UP
Bunden anvendelse og bundet salg (ton)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Indeks (2008 =100)
100
80
87
85
Markedsandel (%)
22
24
22
20
Indeks (2008 =100)
100
108
99
92
Kilde:
Klagen og efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra producenter i stikprøven
(490)
Som anført i betragtning 459 er der et stort marked for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i Unionen, som består af EU-erhvervsgrenens anvendelse af disse stålprodukter i efterfølgende produktionsled.
(491)
Det blev konstateret, at den bundne anvendelse og det bundne salg var beregnet til yderligere forarbejdning hos virksomhederne selv eller deres forretningsmæssigt forbundne virksomheder inden for de grupper af EU-producenter i stikprøven, der hovedsagelig beskæftiger sig med byggematerialer, altså slutbrugere af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale.
(492)
Ud fra ovenstående blev det slået fast, at EU-erhvervsgrenens bundne anvendelse og bundne salg udgjorde 24 % af den samlede produktionsmængde i UP. I den betragtede periode faldt den bundne anvendelse og de tilknyttede salgsmængder med 15 %, og markedsandelen faldt med 8 %.
(493)
Undersøgelsen viste, at der ikke var nogen væsentlig forskel mellem den bundne anvendelse og det bundne salg, når man ser på varens endelige anvendelsesformål. Der blev angivet bunden anvendelse i virksomheder, hvor produktionen i de efterfølgende led fandt sted i samme juridiske enhed, hvorimod det bundne salg foregik med faktura til andre juridiske enheder. Prisfastsættelsen for både bunden anvendelse og bundet salg til forretningsmæssigt forbundne parter var desuden meget ens, dvs. at der blev opkrævet en rimelig pris ("kostpris plus avance-metoden" eller "cost plus") ved salg til både forretningsmæssigt forbundne virksomheder og interne produktionsenheder i efterfølgende led hos virksomhederne i stikprøven.
(494)
Den gennemsnitlige værdi pr. ton var således stabil i den betragtede periode og var 3 % lavere end salgsprisen ved salg fra EU-producenterne i stikprøven til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i UP. Denne prisforskel blev ikke anset for at være af betydning, og udviklingen i prisen for bundet salg følger udviklingen i prisen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder.
2008
2009
2010
UP
Bunden anvendelse og bundet salg (EUR/ton)
962
802
901
965
Indeks (2008 =100)
100
83
94
100
Kilde:
Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra producenter i stikprøven
(495)
I betragtning af, at hovedparten af det bundne salg og den bundne anvendelse var beregnet på produktion af byggematerialer i efterfølgende led hos EU-producenterne, var dette salg og denne bundne anvendelse også indirekte udsat for konkurrence fra andre markedsaktører, herunder den subsidierede import fra Kina. Den interne efterspørgsel efter produktion i efterfølgende led afhang af muligheden for at sælge disse produkter på det frie marked, som ikke var påvirket af den subsidierede import af produkter, som er overtrukket med organisk materiale. Det kan således konkluderes, at de faldende mængder og markedsandele i den betragtede periode skyldtes konkurrencen fra den subsidierede import fra Kina.
5.3. OPLYSNINGER VEDRØRENDE EU-PRODUCENTERNE I STIKPRØVEN
5.3.1. GENNEMSNITLIGE ENHEDSSALGSPRISER I UNIONEN OG PRODUKTIONSOMKOSTNINGER
2008
2009
2010
UP
Enhedspris i Unionen ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (EUR pr. ton)
1 023
805
911
994
Indeks (2008 =100)
100
79
89
97
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
925
884
893
978
Indeks (2008 =100)
100
95
97
106
Kilde:
Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra producenter i stikprøven
(496)
De gennemsnitlige salgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen faldt med 3 % i den betragtede periode. Det største fald på 21 % indtraf i 2009 i tråd med det faldende forbrug. I perioden fra 2009 til UP steg priserne med 23 % i takt med et stigende forbrug og stigende salgsmængder, men nåede dog ikke niveauet fra 2008.
(497)
Samtidig steg de gennemsnitlige omkostninger til produktion og salg af samme vare med 6 % i den betragtede periode, hvilket medførte en stigning i omkostningerne til råvarer.
(498)
Efter et fald i enhedsprisen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på 21 % i 2009 begyndte enhedsprisen at stige igen. I 2010 og UP oplevede EU-erhvervsgrenen en stigning i omkostningerne sammenholdt med 2009 og kunne kun i begrænset omfang øge priserne for at dække dem, akkurat nok til at holde rentabiliteten på samme niveau for 2010 og UP. Dette resulterede dog i et yderligere tab af markedsandele, idet de kinesiske importpriser konstant lå under EU-erhvervsgrenens priser.
5.3.2. RENTABILITET, LIKVIDITET, INVESTERINGER, INVESTERINGSAFKAST OG EVNEN TIL AT TILVEJEBRINGE KAPITAL
2008
2009
2010
UP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Indeks (2008 =100)
100
- 138
41
39
Likviditet (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Indeks (2008 =100)
100
64
46
62
Investeringer (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Indeks (2008 =100)
100
8
22
27
Investeringsafkast
13,8
-13,9
5,9
6
Indeks (2008 =100)
100
- 101
43
44
Kilde:
Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra producenter i stikprøven
(499)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I 2009 faldt EU-erhvervsgrenens rentabilitet markant og resulterede i et tab på 9,3 %. Fra 2010 begyndte rentabiliteten igen at stige, men de stigende produktionsomkostninger forhindrede EU-producenterne i at nå det niveau, der blev betragtet som sundt og bæredygtigt for erhvervsgrenen (6,7 %). Rentabiliteten faldt i hele den betragtede periode med 61 %.
(500)
Tendensen for likviditeten fulgte i et vist omfang den negative tendens i rentabiliteten. Det laveste niveau blev nået i 2010. Investeringsafkastet faldt ligeledes med 56 % fra 13,8 % i 2008 til 6 % i UP.
(501)
Udviklingen i rentabiliteten, likviditeten og investeringsafkastet i den betragtede periode begrænsede EU-erhvervsgrenens evne til at investere i sine aktiviteter og underminerede dens udvikling. EU-erhvervsgrenen formåede at foretage omfattende investeringer i begyndelsen af den betragtede periode, men derefter faldt investeringerne markant i 2009, idet de faldt med 73 % i alt i den betragtede periode.
(502)
Strukturen i EU-erhvervsgrenen, der i et vist omfang består af store multinationale integrerede stålvirksomheder, betød, at disse selskabers evne til at rejse kapital ikke var påvirket af de dårlige finansielle resultater i sektoren for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale.
5.3.3. LAGERBEHOLDNINGER
2008
2009
2010
UP
Slutlagre (ton)
116 852
97 533
124 848
130 593
Indeks (2008 =100)
100
83
107
112
Kilde:
Efterprøvede spørgeskemabesvarelser fra producenter i stikprøven
(503)
For de seks EU-producenter i stikprøven udgjorde lagerbeholdningerne ca. 8 % af produktionsmængden i UP. Slutlagrene steg med 12 % i den betragtede periode. Det skal dog bemærkes, at lagerbeholdningerne ikke er en afgørende indikator for erhvervsgrenen, idet produktionen hovedsagelig finder sted efter ordre, og den største stigning i lagerbeholdningerne fandt sted fra 2009 til UP og faldt sammen med stigningen i den subsidierede import fra Kina.
5.3.4. BESKÆFTIGELSE, LØNNINGER OG PRODUKTIVITET
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. medarbejder (i EUR, EU-producenter i stikprøven)
60,959
57,892
58,637
62,347
Indeks (2008 =100)
100
95
96
102
(504)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven steg med kun 2 % i den betragtede periode, hvilket er lavere end inflationen. Undersøgelsen viste, at producenterne i stikprøven foretog omfattende besparelser i navnlig de generelle og administrative omkostninger og dermed bestræbte sig på at være mere effektive.
5.3.5. VIRKNINGER AF TIDLIGERE DUMPING ELLER SUBSIDIERING
(505)
Da der er tale om den første antisubsidieprocedure vedrørende den pågældende vare, foreligger der ingen oplysninger med henblik på at evaluere de mulige virkninger af tidligere dumping eller subsidiering.
5.4. DEN FAKTISKE SUBSIDIEMARGENS OMFANG
(506)
De fastslåede margener, jf. ovenfor i afsnittet om subsidier, ligger alle væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af omfanget af og priserne på den subsidierede import fra Kina kan virkningerne af de faktiske subsidiemargener for EU-markedet ikke anses for at være ubetydelige.
5.5. KONKLUSION VEDRØRENDE SKADE
(507)
Undersøgelsen viste, at samtlige skadesindikatorer (undtagen for produktivitet) forværredes eller ikke udviklede sig i tråd med forbruget i den betragtede periode.
(508)
I løbet af den betragtede periode steg mængden af importerede varer fra Kina betydeligt i en situation med faldende forbrug. Samtidig faldt EU-erhvervsgrenens samlede salgsmængde med 12 %, og markedsandelen faldt fra 56,8 % i 2008 til 53,9 % i UP. Selv om forbruget igen steg med 24 % fra 2009 til UP efter det år, hvor den økonomiske krise påvirkede efterspørgslen, var EU-erhvervsgrenens markedsandel faldende. EU-erhvervsgrenen var ikke i stand til at genvinde de tabte markedsandele i lyset af den markante stigning i den subsidierede import fra Kina til EU-markedet. Den subsidierede lavprisimport steg i den betragtede periode og underbød konstant EU-erhvervsgrenens priser.
(509)
Desuden blev skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, f.eks. likviditet og rentabilitet, alvorligt påvirket. Herved blev EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital og foretage investeringer også undermineret.
(510)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. INDLEDNING
(511)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, blev det undersøgt, om den subsidierede import af den pågældende vare med oprindelse i Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import.
6.2. VIRKNINGERNE AF DEN SUBSIDIEREDE IMPORT
(512)
Undersøgelsen viste, at EU-forbruget faldt med 7 % i den betragtede periode, mens mængden af subsidieret import fra Kina steg markant, dvs. med ca. 49 %, og markedsandelen for denne import steg også med 63 % fra 9,1 % i 2008 til 14,6 % i UP. Samtidig faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne parter med 12 %, og markedsandelen for dette salg faldt med 2,9 % fra 56,8 % i 2008 til 53,9 % i UP.
(513)
Mens importen fra Kina også blev påvirket af den økonomiske krise og faldt med 68 % fra 2008 til 2009, steg den dog igen fra 2009 til UP i et meget hurtigt tempo med over 367 % ved udgangen af UP, selv om EU-forbruget kun steg med 24 % i denne periode. Ved at sænke enhedsprisen med 9 % i forhold til 2008 og ved at underbyde EU-erhvervsgrenen med 20,2 % i UP steg markedsandelen for den kinesiske import fra 2008 til UP med 60 % og nåede op på 14,6 %.
(514)
Samtidig faldt EU-producenternes salgsmængder til ikke forretningsmæssigt forbundne parter i alt med 12 % fra 2008 til UP. På det tidspunkt, hvor der var genopsving på markedet fra 2009 til UP, var EU-erhvervsgrenen kun i stand til at øge sine salgsmængder til ikke forretningsmæssigt forbundne parter med 13 %, men tabte samtidig markedsandele på 8 % og havde derfor kun i begrænset omfang fordel af det øgede forbrug. Den kinesiske import havde størst fordel af det stigende forbrug og lagde stor afstand til de øvrige markedsaktører.
(515)
De gennemsnitlige importpriser fra Kina faldt med 9 % i den betragtede periode. Selv om priserne var stigende efter det markante fald i 2009, lå de dog konstant under EU-erhvervsgrenens priser fra 2009 til UP. Enhedsprisen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen faldt med kun 3 % og udviste en vis modstandskraft over for pristrykket fra den kinesiske import. Disse priser blev tydeligvis båret oppe på bekostning af mindre salgsmængder og faldende rentabilitet på dette salg, idet den faldt med 61 % fra 6,7 % i 2008 til 2,6 % i UP.
(516)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at stigningen i subsidieret import fra Kina til priser, der konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser, havde en afgørende indvirkning på den væsentlige skade, som blev forvoldt EU-erhvervsgrenen, hvilket har afholdt EU-erhvervsgrenen fra fuldt ud at få fordel af stigningen i EU-forbruget.
6.3. ANDRE FAKTORERS INDVIRKNING
6.3.1. IMPORT FRA TREDJELANDE
Land
2008
2009
2010
UP
Sydkorea
Mængde (ton)
228 123
226 568
173 935
237 164
Indeks (2008 =100)
100
99
76
104
Markedsandel (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Indeks (2008 =100)
100
133
87
112
Gnms. pris
901
727
846
903
Indeks (2008 =100)
100
81
94
100
Indien
Mængde (ton)
159 999
149 138
155 384
141 391
Indeks (2008 =100)
100
93
97
88
Markedsandel (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Indeks (2008 =100)
100
125
111
95
Gnms. pris
932
667
773
824
Indeks (2008 =100)
100
72
83
88
Andre lande
Mængde (ton)
249 151
158 461
124 319
167 007
Indeks (2008 =100)
100
64
50
67
Markedsandel (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Indeks (2008 =100)
100
85
57
72
Gnms. pris
951
809
924
955
Indeks (2008 =100)
100
85
97
100
I alt - alle andre tredjelande end Kina
Mængde (ton)
637 274
534 167
453 637
545 562
Indeks (2008 =100)
100
84
71
86
Markedsandel (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Indeks (2008 =100)
100
112
81
92
Gnms. pris
929
735
842
898
Indeks (2008 =100)
100
79
91
97
Kilde:
Eurostat
(517)
Mens importen fra Kina udgjorde 56 % af al import i Unionen i UP, var andre vigtige kilder til import Republikken Indien ("Indien") (11 %) og Sydkorea (19 %). Importen fra Indien faldt i modsætning til importen fra Kina med sammenlagt 12 % i den betragtede periode og mistede 5 % i markedsandele, til trods for at gennemsnitsprisen faldt markant med 12 %. Importen fra Sydkorea steg med kun 4 %, mens gennemsnitsprisen forblev på samme niveau som i 2008. Markedsandelen for importen fra Indien var på 2,9 % i UP, mens importen fra Sydkorea havde en markedsandel på 4,9 %.
(518)
Import fra andre lande udgjorde 14 % af den samlede import og faldt med 33 %, og den gennemsnitlige pris forblev på samme niveau som i 2008.
(519)
Selv om gennemsnitsprisen for al anden import lå under EU-erhvervsgrenens prisniveau, er virkningen af denne import sandsynligvis kun marginal. For det første er det ikke over for Kommissionen blevet dokumenteret, at importen fra andre kilder blev forhandlet på illoyal vis. Til forskel fra importen fra Kina forblev det generelle prisniveau fra andre vigtige kilder til import for det andet ret stabilt i den betragtede periode, hvilket viser, at EU-erhvervsgrenen med held kan konkurrere med denne import i markedssegmenterne. For det tredje er importen fra andre lande faldet i den betragtede periode og er stadig på et lavt niveau, både generelt og for de vigtigste eksportlande individuelt. Desuden bekræfter den faldende markedsandel for anden import, at denne import ikke kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade.
6.3.2. EU-ERHVERVSGRENENS EKSPORTRESULTATER
2008
2009
2010
UP
Eksport, Eurostat (ton)
669 790
612 204
580 477
605 760
Indeks (2008 =100)
100
91
87
90
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 068
937
995
1 092
Indeks (2008 =100)
100
88
93
102
Eksport fra EU-producenterne i stikprøven
53 542
46 516
48 102
46 228
Indeks (2008 =100)
100
87
90
86
Gennemsnitlig salgspris (EUR/ton)
1 086
826
984
1 132
Indeks (2008 =100)
100
76
91
104
Kilde:
Eurostat og verificerede spørgeskemabesvarelser
(520)
EU-erhvervsgrenens samlede eksport til tredjelande af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, faldt ifølge Eurostat med 10 % i den betragtede periode. Gennemsnitsprisen har dog været relativt høj, og den steg med 2 % i den betragtede periode. Eksporten udgjorde 15 % af den samlede EU-produktion og bidrog som sådan til, at EU-erhvervsgrenen kunne realisere stordriftsfordele og nedbringe de samlede produktionsomkostninger. Det kan således konkluderes, at EU-erhvervsgrenens eksportaktivitet ikke kunne udgøre en potentiel årsag til den væsentlige skade.
(521)
Dette generelle billede gentager sig i eksporten til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i tredjelande fra EU-producenterne i stikprøven. Denne eksport faldt med 14 % i den betragtede periode, men eksportprisen pr. enhed har dog konstant været højere (gennemsnitligt 2-14 % afhængigt af året) end prisen i Unionen.
6.3.3. KLAGERNES EGEN IMPORT FRA KINA
(522)
Det blev i forbindelse med undersøgelsen og efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdet, at klagerne (gennem deres forretningsmæssigt forbundne virksomheder) selv importerede den pågældende vare fra Kina, og at denne import udgjorde 20-40 % af den samlede import fra Kina. Der blev imidlertid ikke forelagt dokumentation til støtte for påstanden. Efter en gennemgang af denne påstand og af de efterprøvede tal fra EU-producenterne i stikprøven blev det konstateret, at EU-producenterne kun importerede ca. 10 000 ton i UP, hvilket i vid udstrækning lå på niveau med oplysningerne i klagen. Det konstateredes, at EU-producenternes forretningsmæssigt forbundne virksomheder importerede en lignende mængde, som ikke blev offentliggjort i overensstemmelse med grundforordningens artikel 29. Denne import udgjorde i alt kun ca. 2-3 % af den samlede import fra Kina. Det kan således ikke konkluderes, at klagernes import fra Kina foregik i mængder og i et mønster, der kunne rejse tvivl om deres egen status som EU-producenter, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, litra a), eller påføre dem skade. Derfor afvises påstanden.
6.3.4. BUNDEN ANVENDELSE OG BUNDET SALG
(523)
En række interesserede parter har påstået, at EU-erhvervsgrenens skade skyldtes dens engagement i produktion af byggematerialer (f.eks. sandwichpaneler, trapezformede plader mv.) i de efterfølgende led enten direkte eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder i grupperne. Det blev navnlig hævdet, at EU-erhvervsgrenen stillede stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til rådighed for sine egne aktiviteter i de efterfølgende led til en lavere pris end til de ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder og dermed "subsidierede" virksomhederne i gruppen og satte dem i stand til at underbyde deres konkurrenter i de efterfølgende segmenter.
(524)
Som det fremgår af ovenstående, var den gennemsnitlige værdi af den bundne anvendelse og det bundne salg pr. ton kun 3 % lavere end salgsprisen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i UP. Undersøgelsen viste, at den bundne anvendelse og det bundne salg sandsynligvis selv blev påvirket indirekte af urimelig konkurrence fra den subsidierede import. Hvis der havde været en fordel for EU-producenternes aktivitet i de efterfølgende led, som det blev påstået, ville denne være fremgået af sammenligningen mellem priserne på bundet salg og salgspriserne til ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Påstanden afvises derfor.
(525)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede CISA igen, at EU-erhvervsgrenen stiller stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til rådighed for sine forretningsmæssigt forbundne aktiviteter i de efterfølgende led til en "subsidieret" pris, hvorved de underbyder deres konkurrenter i de efterfølgende segmenter. Der blev imidlertid ikke fremlagt bevismateriale, som kan ændre Kommissionens konklusion i betragtning 524, dvs. at prisforskellen mellem salg til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne enheder var begrænset (2 %), og at der ikke var tale om selvpåført skade.
(526)
CISA anfægtede også oplysningerne om produktionsomkostningerne ved stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og videre ved prisen på sådanne produkter, der sælges til forretningsmæssigt forbundne virksomheder. I lyset af salgsprisen på varmgalvaniserede ruller, et råstof til fremstilling af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, påstår de, at produktionsprisen på stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i undersøgelsesperioden ikke kan overstige 900 EUR/TON.
(527)
For det første fremgik det ikke klart, hvorvidt alle udgifter såsom generalomkostninger og administrationsomkostninger samt finansieringsomkostninger var omfattet af de samlede omkostninger, som CISA henviste til. For det andet kontrollerede Kommissionen produktionsomkostningerne for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, hos alle EU-producenter i stikprøven og finder det godtgjort, at de samlede produktionsomkostninger omfattede råvarer, forarbejdning, generalomkostninger og administrationsomkostninger samt finansieringsomkostninger osv.
(528)
CISA hævdede herefter, at salg af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til forretningsmæssigt forbundne parter sker med tab og derfor påfører EU-erhvervsgrenen skade. Dette er baseret på en sammenligning af de samlede produktionsomkostninger (978 EUR/TON) i forhold til gennemsnitsprisen på det tilhørende salg (965 EUR/TON).
(529)
Selv om det er korrekt, at en simpel matematisk sammenligning viser, at salg til forretningsmæssigt forbundne parter sker med tab, vil dette forudsætte, at EU-erhvervsgrenen har samme niveau for generalomkostninger og administrationsomkostninger og andre faste salgsomkostninger på bundet salg som på salg til ikke forretningsmæssige forbundne virksomheder. Som det fremgår af betragtning 493, foregik salget til forretningsmæssigt forbundne virksomheder efter "cost-plus"-metoden, og derfor fik EU-erhvervsgrenen dækket sine omkostninger ved disse salg.
6.3.5. DEN ØKONOMISKE KRISE
(530)
Den økonomiske krise og dens virkning på byggesektoren forklarer i hvert tilfælde til dels faldet i efterspørgslen og pristrykket i den betragtede periode. I 2009 faldt forbruget med 25 %, jf. ovenfor. Fra 2010 begyndte markedet imidlertid at rette sig igen, og mellem 2009 og udgangen af UP var forbruget steget med 24 %.
(531)
I analysen af skade og årsagssammenhæng blev der dog foretaget en sondring mellem markedsafmatningen i 2009 og den efterfølgende genrejsning fra 2009 til UP. Det fremgik klart af analysen af skade og årsagssammenhæng, at importen fra Kina fuldt ud fik fordel af genrejsningen i forbruget og desuden konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser, hvorved den vendte muligheden for at give alle aktører lige muligheder for at genrejse sig efter faldet til en vedvarende kamp for overlevelse.
(532)
Efter udløbet af fristen for bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde en interesseret part opmærksom på den meddelte lukning af en fabrik i Belgien og på den omstændighed, at force majeure forårsagede vanskeligheder for den normale produktion og transporten fra andre produktionsanlæg i Belgien. Den interesserede part hævdede, at dette er udtryk for en manglende forsyningssikkerhed for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i Unionen og at dette begrundede, at importører og brugere frit skulle kunne importere deres stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, fra enten Unionen eller Kina.
(533)
Disse påstande må afvises. Da kapacitetsudnyttelsen i Unionen er lav, er problemet ikke manglende forsyningssikkerhed, idet EU-erhvervsgrenen råder over tilstrækkelig kapacitet. Under alle omstændigheder producerede de produktionsanlæg, der lukkes i Belgien, ikke stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Forsyningssikkerheden er naturligvis vigtig, men den foreslåede told har i dette tilfælde ikke til formål at stoppe forsyningerne af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, fra Kina, kun at hindre dumping af disse på EU-markedet.
6.3.6. STRUKTURBESTEMT OVERKAPACITET
(534)
En række interesserede parter har påstået, at årsagen til den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen, som overvejende er vertikalt integrerede stålproducenter, ikke har været importen fra Kina, men derimod skyldtes strukturelle problemer i Unionens stålindustri såsom overkapacitet. Det blev desuden påstået, at konsolideringen af stålindustrien, som fandt sted før den betragtede periode, havde ført til overkapacitet, og at en eventuel skade var en konsekvens af for mange produktionsanlæg.
(535)
Produktionen af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, er ganske rigtigt en kapitalintensiv aktivitet, og industrien har forholdsvis høje faste omkostninger. Konsolideringen af stålindustrien, som fandt sted før den betragtede periode, resulterede imidlertid ikke i overkapacitet. Efter en mindre stigning i installeret kapacitet i 2009 reducerede industrien sin kapacitet i 2010 og igen i UP. Den installerede kapacitet i UP var lavere end Unionens samlede forbrug, og hvis efterspørgslen i UP atter var nået op på niveauet fra 2008, og EU-erhvervsgrengrenen havde været i stand til at udnytte denne efterspørgselsstigning, ville kapacitetsudnyttelsen have været ca. 74 %.
(536)
De negative virkninger af overkapaciteten kan kun i meget begrænset omfang tilskrives EU-producenterne af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Undersøgelsen viste for det første, at EU-erhvervsgrenen tydeligvis har taget skridt til at understøtte effektiviteten, idet produktiviteten steg med 6 % for hele erhvervsgrenen. For det andet har vedvarende investeringer i produktionslinjer og fleksibilitet i anvendelsen heraf til produktion af andre varer bidraget til at opnå stordriftsfordele og nedbringe de faste udgifter. Med et fald i stikprøvevirksomhedernes kapacitetsudnyttelse på 18 % i den betragtede periode steg de gennemsnitlige produktionsomkostninger således kun med 6 %, inkl. stigningen i råvareudgifterne. Det kan således ikke konkluderes, at overkapaciteten ville bryde årsagssammenhængen. Påstanden afvises derfor.
6.4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(537)
Det blev påvist, at der var en markant stigning i mængden af og markedsandelen for den subsidierede import fra Kina i den betragtede periode, især fra 2009 til UP. Det blev også konkluderet, at denne import konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet og navnlig i UP.
(538)
Stigningen i mængden af og markedsandelen for den subsidierede import til lavpris fra Kina faldt sammen med den negative udvikling i EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. Denne situation forværredes i UP, hvor EU-erhvervsgrenen til trods for et stigende forbrug ikke var i stand til at genvinde de tabte markedsandele og den tabte rentabilitet. Andre finansielle indikatorer som f.eks. investeringsafkastet stagnerede på 2010-niveau, og beskæftigelsen nåede sit laveste niveau.
(539)
Undersøgelsen af de andre kendte faktorer, som kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan art, at de bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(540)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev skelnet behørigt mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af den subsidierede eksport, konkluderedes det, at den subsidierede import fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 6.
7. UNIONENS INTERESSER
7.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(541)
Institutionerne undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 31, om der til trods for ovenstående resultater er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre udligningsforanstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser i forbindelse med den pågældende vare, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
7.2. EU-ERHVERVSGRENENS INTERESSER
(542)
EU-erhvervsgrenen som helhed består af 22 kendte producenter, der tegner sig for hele EU's produktion af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Producenterne er beliggende i forskellige EU-medlemsstater og beskæftiger direkte mere end 5 400 personer i forbindelse med samme vare.
(543)
Ingen af disse producenter modsatte sig indledningen af denne undersøgelse. Hele EU-erhvervsgrenen oplevede en forværring af situationen, jf. de makroøkonomiske indikatorer ovenfor, og blev negativt påvirket af dumpingimporten.
(544)
EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af den subsidierede import fra Kina. Alle skadesindikatorer udviste en negativ tendens i den betragtede periode. Navnlig skadesindikatorerne vedrørende EU-producenternes finansielle resultater, f.eks. investeringsafkast og rentabilitet, blev påvirket i alvorlig grad. Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation meget sandsynlig.
(545)
Det forventes, at indførelsen af udligningstold vil genoprette rimelige handelsvilkår på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, så de afspejler omkostningerne i forbindelse med de forskellige komponenter og markedsvilkårene. Det kan forventes, at indførelsen af udligningsforanstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med en positiv indvirkning på dens rentabilitet og generelle økonomiske situation.
(546)
Hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil der kunne forventes yderligere tabte markedsandele, og EU-erhvervsgrenens rentabilitet vil sandsynligvis forværres. Dette ville ikke være bæredygtigt på mellemlang til lang sigt. Det er også sandsynligt, at enkelte producenter vil blive nødt til at lukke deres produktionsanlæg, idet de har haft tab i den betragtede periode. I betragtning af det påførte tab og de store investeringer i produktionen i begyndelsen af den betragtede periode kan det forventes, at de fleste EU-producenter ikke vil være i stand til at få dækket deres investeringer, hvis der ikke indføres foranstaltninger.
(547)
Det konkluderes derfor, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres udligningstold.
7.3. BRUGERNES OG IMPORTØRERNES INTERESSER
(548)
Som nævnt i betragtning 14 gav fem importører gav sig til kende, men kun to besvarede spørgeskemaet. Ud af de ca. 100 brugere, der var opført i klagen, gav 19 sig til kende og udtrykte interesse for undersøgelsen. Derefter udfyldte 10 virksomheder spørgeskemaet.
(549)
De mest aktive brugere og importører har indsendt skriftlige bemærkninger, og der blev afholdt flere høringer i forbindelse med undersøgelsen. Deres vigtigste påstande vedrørende indførelsen af foranstaltninger er analyseret herunder.
(550)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger indkom der bemærkninger fra importører og andre interesserede parter. Der fremkom imidlertid ingen nye elementer ud over de nedenfor anførte.
7.3.1. KONKURRENCE PÅ EU-MARKEDET
(551)
Brugere og importører hævdede, at der ikke er tilstrækkelig konkurrence på EU-markedet for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, og at importen fra Kina er nødvendig for at give større forhandlingsstyrke til de virksomheder, der importerer og bruger stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. Det blev også antydet, at EU-erhvervsgrenen indgår i oligopolistiske sammenhænge for at kontrollere markedet. EU-producenterne konkurrerer på de samme markeder og sælger ofte til de samme kunder eller til hinandens byggevirksomheder. Eftersom der ikke blev fremlagt dokumentation bortset fra anekdotiske klager vedrørende vanskelige prisforhandlinger, og da der i Unionen ud over de fem grupper af klagende EU-producenter findes endnu 11 producenter af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, hvoraf enkelte er meget store, og da der importeres varer fra mange andre lande, afvises denne påstand.
7.3.2. FORSYNINGSMANGEL
(552)
Brugere og importører påstod også, at indførelsen af foranstaltninger over for importen fra Kina ville skabe forsyningsmangel på EU-markedet for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale. I betragtning af, at der som beskrevet ovenfor findes mange forsyningskilder, og i betragtning af EU-erhvervsgrenens ledige produktionskapacitet, synes det ikke sandsynligt, at der vil opstå forsyningsmangel. Derfor afvises påstanden.
7.3.3. KONKLUSION OM BRUGERNES OG IMPORTØRERNES INTERESSER
(553)
De 10 samarbejdsvillige brugere tegnede sig for 7 % af den samlede import fra Kina i UP. Undersøgelsen viste, at samtlige brugere importerer fra flere lande. Importen fra Kina udgjorde i gennemsnit 15 % af deres samlede import af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale; desuden konkluderes det, at de største mængder blev indkøbt fra EU-producenter (73 %), og 12 % blev importeret fra andre tredjelande. Da den pågældende vare i høj grad er standardiseret, er betydningen af kundebinding temmelig relativ, og både brugere og importører kan forholdsvis nemt skifte leverandør for så vidt angår produktkvaliteten.
(554)
Undersøgelsen viste, at alle samarbejdsvillige brugere med undtagelse af én var rentable i den sektor, der bruger den pågældende vare, og deres rentabilitet i UP varierede mellem 1 % og 13 % afhængigt af virksomheden. Disse virksomheders rentabilitet var ikke afgørende afhængig af importen af den pågældende vare fra Kina.
(555)
De foreslåede foranstaltningers forventede virkninger blev vurderet ud fra brugernes spørgeskemabesvarelser. Selv hvis man antager det mest usandsynlige scenarie for de samarbejdsvillige brugere, nemlig at de ikke vil kunne vælte prisstigningen over på aftagerne og vil være bundet til at importere fra Kina i de samme mængder som i UP, vil virkningen af tolden på deres produktionsomkostninger være en stigning på mellem 1 og 5 % og et fald i rentabiliteten på 1 til 2,8 procentpoint for hovedparten af importen og ca. 4 procentpoint for import med resttold. Det mere sandsynlige scenarie indebærer dog en betydelig mindre virkning end dette. Importen fra Kina udgør en forholdsvis lille del af brugernes aktiviteter, og det kan forventes, at omkostningsstigningen som følge af udligningsforanstaltningerne forholdsvis let kan væltes over på aftagerne. Da der ud over de mange EU-producenter findes mange alternative kilder til import, som ikke er pålagt foranstaltninger, i f.eks. Indien og Sydkorea, forventes det, at priserne på markedet efter indførelsen af foranstaltninger også vil tage højde for disse faktorer.
(556)
De to samarbejdsvillige importører tegnede sig for ca. 6 % af den samlede import fra Kina i UP; det nøjagtige beløb offentliggøres ikke i overensstemmelse med grundforordningens artikel 29. Lige som brugerne har importørerne også forskellige leverandører uden for Kina. Det blev desuden konkluderet, at importørernes rentabilitet sandsynligvis vil blive mere påvirket af foranstaltningerne end brugernes, hvis de bibeholder det samme importmønster som i UP. I praksis forsøger importører og forhandlere dog at være endnu mere fleksible end brugerne, og de vil sandsynligvis være de første til at finde nye leverandører.
(557)
En del af brugernes og importørernes andel af fortjenesten fra den kinesiske import skyldes faktisk de kinesiske eksportørers urimelige prisforskelle og ikke en naturlig konkurrencefordel. Ved at skabe rimelige handelsvilkår på EU-markedet og korrigere de handelsforvridende virkninger af den subsidierede import vil markedet for stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, igen kunne blive et sundt marked med markedsøkonomiske vilkår og prisudvikling, og samtidig ikke stille andre aktører (brugere, producenter og slutbrugere), som ikke umiddelbart er i stand til at drage fordel af den subsidierede import, dårligere.
7.4. KONKLUSION VEDRØRENDE UNIONENS INTERESSER
(558)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de foreliggende oplysninger om Unionens interesser konkluderet, at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina.
8. ENDELIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
8.1. SKADESTÆRSKEL
(559)
I betragtning af konklusionerne om subsidiering, deraf følgende skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres udligningsforanstaltninger for at hindre, at den subsidierede import forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
(560)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede subsidiemargener taget i betragtning såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation, som EU-erhvervsgrenen har befundet sig i, til ophør.
(561)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende subsidiering, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden subsidieret import. Det er opfattelsen, at den fortjeneste, der kan opnås uden subsidieret import, bør være baseret på år 2008, hvor den kinesiske import var mindre påfaldende på EU-markedet. Det blev derfor konstateret, at en fortjenstmargen på 6,7 % af omsætningen kunne anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet uden den skadevoldende subsidiering.
(562)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Denne ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved, at ovennævnte fortjeneste på 6,7 % blev lagt til produktionsomkostningerne.
(563)
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning af dels den vægtede gennemsnitlige importpris hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina justeret for omkostninger efter importen og told og dels den ikke-skadevoldende pris på varer, der solgtes af EU-erhvervsgrenen på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den gennemsnitlige cif-importværdi for de sammenlignede typer.
(564)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede de interesserede parter brugen af 6,7 % som overskudsmål for EU-erhvervsgrenen og beskrivelsen af 2008 som et år, der var repræsentativt for rentabiliteten. Men deres argument om, at EU-erhvervsgrenens overskud i 2008 blev påvirket af finanskrisen, hvilket gjorde 2008 til et usædvanligt år, synes at pege i retning af, at overskuddet i 2008 er lavere, end industrien ville forvente i et normalt år. Dette argument afvises, idet man ikke fremlagde nogen beviser på, hvad EU-erhvervsgrenens overskud ville have været i 2008, hvis finanskrisen ikke var opstået.
(565)
Interesserede parter påpegede ligeledes, at importmængderne fra Kina var lavere i 2009 end i 2008. Men da EU-erhvervsgrenen ikke havde overskud i 2009, er det umuligt at anvende 2009-data til at fastsætte et overskudsmål for EU-erhvervsgrenen.
(566)
CISA har endvidere hævdet, at overskuddet på ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i 2008 ikke kan anvendes som overskudsmål, fordi prisforskellen mellem salg til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder var størst i dette år. Dette argument blev afvist, idet prisforskellen ikke er relevant for beregningen af overskuddet på salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder.
(567)
Herefter foreslog CISA, at overskudsmålet for salg af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, til ikke forretningsmæssigt forbundne parter i EU skulle baseres på det gennemsnitlige samlede overskud for den multinationale koncern ArcelorMittal i årene 2010 og 2011. Dette blev afvist som en pålidelig kilde til overskuddet på stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, i EU uden dumpingimport, eftersom det helt klart ikke ville være repræsentativt for overskuddet på salg af disse produkter i EU at benytte overskuddet for hele den verdensomspændende ArcelorMittal-koncern.
(568)
En interesseret part anfægtede Kommissionen metodologi for beregningen af underbudsmargenen. Men denne anke var baseret på en fejlagtig formodning om, at Kommissionen havde beregnet underbudsmargenen ved at trække EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige overskud i UP (2,6 %) fra markedsprisen blot for at nå omsætningsnulpunktet (dvs. den pris, hvorved der fortjenesten ville være nul) og derefter havde lagt overskudsmålet til dette omsætningsnulpunkt.
(569)
Kommissionen beregnede underbudsmargenen ved at lægge overskudsmålet til produktionsomkostningen for hver af varetyperne. Metodologien, som denne interesserede part foreslår, er mangelfuld, fordi det gennemsnitlige overskud på 2,6 % ikke automatisk blev opnået på alle salg af alle modeller fra alle virksomheder, hvis oplysninger blev anvendt.
(570)
En interesseret part anfægtede også Kommissionen beregning af skade. Eftersom den pågældende part ikke havde fuld adgang til de oplysninger, som Kommissionen brugte til at beregne skadesmargenen, forsøgte den at beregne den selv ud fra dens forståelse af prisforskellen mellem markedet for produkter med underlag med aluminium- og zinkbeklædning og med zinkbeklædning, som den havde beregnet til 50 USD pr. MT. Denne "omberegning" er baseret på ufuldstændige oplysninger og resulterede i en lavere skadesmargen end den, Kommissionen havde beregnet og offentliggjort.
(571)
Deres argumenter blev afvist, fordi analysen af de fuldstændige data fra både de eksporterende producenter og EU-erhvervsgrenen ikke viste den påståede prisforskel. Derfor skal det understreges, at de oplysninger, som den interesserede part benyttede, var ufuldstændige og derfor ikke kunne anvendes til at genskabe Kommissionens beregning af skaden.
8.2. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
(572)
På baggrund af ovenstående konklusioner vedrørende subsidiering, deraf følgende skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15 indføres en endelig udligningstold på importen af stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, med oprindelse i Kina, svarende til enten subsidiemargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede subsidiemargen. På grundlag af ovenstående indføres følgende toldsatser:
Virksomhedens navn
Subsidiemargen (%)
Skadesmargen (%)
Udligningstold (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd., Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd., Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd., Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Andre samarbejdsvillige virksomheder
26,8
43,0
26,8
Resttold
44,7
58,3
44,7
(573)
De individuelle udligningstoldsatser for virksomheder i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre virksomheder") udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i artikel 1 med navn og adresse, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte, kan ikke være omfattet af disse satser, men er underlagt tolden for "alle andre virksomheder".
(574)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel udligningstoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (104) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(575)
For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttoldsatsen ikke blot anvendes på de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til EU i undersøgelsesperioden -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig told på importen af visse stålprodukter, der er overtrukket med organisk materiale, dvs. fladvalsede produkter af ulegeret og legeret stål (ikke rustfrit stål), der er malet, lakeret eller overtrukket med plast på mindst én side, undtagen såkaldte "sandwichpaneler" af den art, der anvendes til bygninger og består af to ydre metalplader med en stabiliserende kerne af isoleringsmateriale mellem dem, og undtagen varer med afsluttende overfladebehandling med zinkstøv (en zinkholdig maling med et indhold af zink på 70 vægtprocent eller derover) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (Taric-kode 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 og 7226997091).
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd., Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd., Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd., Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co. Ltd.
26,8
B317
Zhejiang Hailide New Material Co., Ltd.
26,8
B318
Zhejiang Hailide New Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co. Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co. Ltd.
26,8
B326
Panhua Group Co. Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Alle andre virksomheder
44,7
B999
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2013.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.