KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 946/2014
af 4. september 2014
om ændring af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en fornyet undersøgelse (»ny eksportør«) i henhold til artikel 11, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 11, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Tidligere undersøgelser og gældende antidumpingforanstaltninger
(1)
I juli 2005 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1174/2005 (2) en endelig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«). Foranstaltningerne bestod i en antidumpingværditold på mellem 7,6 % og 46,7 %.
(2)
I juli 2008 præciserede Rådet ved forordning (EF) nr. 684/2008 (3) - efter en interimsundersøgelse af varedækningen - varedækningen i den oprindelige undersøgelse.
(3)
I juni 2009 udvidede Rådet ved forordning (EF) nr. 499/2009 (4) - efter en antiomgåelsesundersøgelse - den endelige antidumpingtold for »alle andre virksomheder«, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1174/2005, til at omfatte håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej.
(4)
I oktober 2011 indførte Rådet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 (5) en endelig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Den udvidede told, jf. betragtning 3 ovenfor, blev også opretholdt ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011.
(5)
De i øjeblikket gældende foranstaltninger er en antidumpingtold indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (»udløbsundersøgelsen«) som ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013 (6) efter en interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 (»interimsundersøgelsen«). Tolden på importen til Unionen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»det pågældende land« eller »Kina«) er i øjeblikket 70,8 %. Foranstaltningerne gælder også for importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej, i henhold til Rådets gennemførelsesforordning (EF) nr. 499/2009 efter en antiomgåelsesundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13.
1.2. Anmodning om fornyet undersøgelse
(6)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) har modtaget en anmodning om en fornyet undersøgelse (»ny eksportør«) i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4. Anmodningen blev indgivet den 3. maj 2013 af Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (»ansøgeren«), en eksporterende producent af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil i Kina.
(7)
Ansøgeren hævdede at drive virksomhed på markedsøkonomiske vilkår, jf. definitionen i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(8)
Denne hævdede endvidere ikke at eksportere håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil til Unionen i den undersøgelsesperiode, hvorpå antidumpingforanstaltningerne blev baseret, dvs. perioden fra 1. april 2003 til 31. marts 2004 (»undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse«). Denne hævdede ej heller at eksportere den pågældende vare i den undersøgelsesperiode, der var genstand for den efterfølgende interimsundersøgelse, dvs. perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011.
(9)
Ansøgeren hævdede desuden, at denne ikke var forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksporterende producenter af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, som var omfattet af ovennævnte antidumpingforanstaltninger.
(10)
Ansøgeren hævdede endvidere, at denne begyndte at eksportere håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil til Unionen efter udløbet af den oprindelige undersøgelsesperiode og undersøgelsesperioden for den efterfølgende interimsundersøgelse.
1.3. Indledning af en fornyet undersøgelse (ny eksportør)
(11)
Kommissionen undersøgte de umiddelbare beviser, der var fremlagt af ansøgeren, og fandt dem tilstrækkelige til at berettige indledningen af en fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4. Efter høring af det rådgivende udvalg og efter at den pågældende EU-erhvervsgren havde haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger, indledte Kommissionen en undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, ved Kommissionens forordning (EU) nr. 32/2014 (7).
(12)
I henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 32/2014 blev den antidumpingtold, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013, ophævet, for så vidt angår importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil produceret og solgt til eksport til Unionen af ansøgeren. Samtidig blev det i henhold til artikel 3 i forordning (EU) nr. 32/2014 pålagt toldmyndighederne at træffe passende foranstaltninger til at registrere denne import.
(13)
Forordning (EU) nr. 32/2014 slog fast, at hvis undersøgelsen viste, at ansøgeren opfylder betingelserne for fastsættelse af en individuel told, kunne det blive nødvendigt at ændre den told, der for øjeblikket gælder i henhold til artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013.
1.4. Den pågældende vare
(14)
Den pågældende vare er håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, dvs. chassis og hydraulisk anordning, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8427 90 00 (Taric-kode 8427900011 og 8427900019) og ex 8431 20 00 (Taric-kode 8431200011 og 8431200019) og med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«).
1.5. Berørte parter
(15)
Kommissionen underrettede officielt EU-erhvervsgrenen, ansøgeren og repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(16)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at fastslå status som ny eksportør, markedsøkonomiske vilkår og dumping. Kommissionen sendte også et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling samt et spørgeskema til ansøgeren og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheder og modtog en rettidig besvarelse heraf. Der blev aflagt kontrolbesøg på stedet hos ansøgeren og den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Danmark, Logitrans A/S.
1.6. Nuværende undersøgelsesperiode
(17)
Den nuværende undersøgelsesperiode med henblik på konstatering af dumping omfattede perioden fra 1. juli 2012 til 31. december 2013 (»den nuværende undersøgelsesperiode«).
2. UNDERSØGELSE
2.1. Status som ny eksportør
(18)
Undersøgelsen bekræftede, at ansøgeren hverken eksporterede den pågældende vare i den undersøgelsesperiode, der var genstand for den oprindelige undersøgelse, dvs. i perioden fra 1. april 2003 til 31. marts 2004, eller i undersøgelsesperioden for den efterfølgende interimsundersøgelse, dvs. perioden fra 1. januar til 31. december 2011, og at denne først begyndte at eksportere til Unionen efter disse perioder.
(19)
Ansøgeren kunne desuden godtgøre ikke at have haft nogen direkte eller indirekte forbindelse til nogen af de kinesiske eksporterende producenter, der er omfattet af de gældende antidumpingforanstaltninger for den pågældende vare.
(20)
Det bekræftes derfor, at ansøgeren bør anses for at være en »ny eksportør« i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 4, og at der derfor bør fastsættes en individuel margen for virksomheden.
2.2. Markedsøkonomisk behandling
(21)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), fastsætter Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1-6, i nævnte forordning for de eksporterende producenter i Kina, som opfylder kriterierne i nævnte forordnings artikel 2, stk. 7, litra c), og derfor kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling.
(22)
Ansøgeren er en privatejet virksomhed, som fuldt ud ejes af en virksomhed, hvis direkte aktionærer er virksomheder i Den Europæiske Union. De daglige forretningsbeslutninger træffes af den administrerende direktør, som er statsborger i Den Europæiske Union samt medlem af bestyrelsen. Store forretningsbeslutninger træffes af generalforsamlingen. Der var hverken nogen statsembedsmand til stede eller nogen anden form for statslig indblanding fra Kinas side i forbindelse med beslutningsprocessen.
(23)
Dernæst var det vigtigste råstof til fremstilling af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil i ansøgerens tilfælde halvfabrikatametaldele af varmvalset kulstofstål købt hos forskellige leverandører i Kina, dvs. allerede forarbejdet til dele af varmvalset kulstofstål.
(24)
Ud fra offentligt tilgængelige oplysninger (8) blev det konstateret, at de priser på forarbejdede metaldele, som ansøgeren betalte, var tilstrækkeligt høje til at afspejle stålpriserne på det internationale marked og værditilvæksten ved forarbejdningen af det varmvalsede stål til halvfabrikatametaldele. Som følge heraf blev den forvridning af priserne på uforarbejdet stål i Kina, som blev fastslået i forbindelse med interimsundersøgelsen (9), ikke konstateret overvæltet i de priser på forarbejdede metaldele, som ansøgeren betalte i den foreliggende sag.
(25)
Ud fra ovenstående blev det derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 1 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(26)
Desuden havde ansøgeren ét klart sæt grundlæggende regnskabsforskrifter, som revideres uafhængigt i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 2 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(27)
Dernæst havde ansøgeren ikke nogen lån fra kinesiske finansieringsinstitutter eller lån, der ikke var ydet på markedsvilkår, for så vidt angår garantier, rentesats og andre betingelser. Der var ingen indikationer af andre forvridninger eller fordele i forbindelse med placering eller lokaler eller enhver anden statslig indgriben i ansøgerens drift. Ansøgeren blev heller ikke betragtet som en højteknologisk virksomhed, således at den potentielt kunne modtage offentlige ydelser i den egenskab. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 3 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(28)
Dernæst blev det konkluderet, at ansøgeren var underlagt de relevante kinesiske love om konkurs og ejerforhold, der giver retlig sikkerhed og stabilitet i forbindelse med driften af virksomheder. Der var ingen indikationer af, at disse love ikke fandt anvendelse på og blev gennemført over for ansøgeren. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 4 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(29)
Endelig viste undersøgelsen ingen tegn på begrænsninger i brugen af udenlandsk valuta og valutaomregninger. Ansøgerens transaktioner i udenlandsk valuta blev gennemført til markedskurs, og virksomheden kunne frit råde over sine egne midler. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 5 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(30)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at ansøgeren kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, således at dennes normale værdi ville blive fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 1-6.
(31)
Kommissionen sendte resultaterne af undersøgelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling til ansøgeren, myndighederne i Kina og EU-erhvervsgrenen og gav dem mulighed for at indsende bemærkninger.
(32)
EU-erhvervsgrenen hævdede, at den internationale stålpris ud fra offentligt tilgængelige oplysninger (jf. betragtning 24 ovenfor) ikke er et egnet sammenligningsgrundlag, da de priser, der blev betalt af mindre operatører på stålmarkedet ville ligge mindst 20 % over de internationale referencepriser. EU-erhvervsgrenen hævdede endvidere, at den pris, der blev betalt for forarbejdede metaldele, der anvendes i produktionen af håndbetjente palletrucks i Unionen, ville ligge langt over de priser, som ansøgeren betalte, hvilket i sig selv tyder på, at den pris, som ansøgeren betalte for sådanne dele, var forvredet.
(33)
Internationale referencepriser blev også anvendt som sammenligningsgrundlag i forbindelse med interimsundersøgelsen, og der blev ikke foretaget nogen justeringer af disse priser (10). Da en eventuel præmie betalt over de internationale referencepriser ville afhænge af individuelle faktorer, der er specifikke for den enkelte operatør på markedet, er der faktisk ikke noget objektivt grundlag for at foretage en generel justering for et påstået tillæg. Påstanden om, at internationale referencepriser bør justeres, blev derfor afvist.
(34)
For så vidt angår den pris, der blev betalt for forarbejdede metaldele, der anvendes i produktionen af håndbetjente palletrucks i Unionen, kunne den dokumentation, som EU-erhvervsgrenen fremlagde, ikke godtgøre, at den pris, som ansøgeren betalte for sådanne dele, var forvredet. Dette skyldtes, jf. betragtning 33 ovenfor, at en eventuel præmie betalt over de internationale referencepriser ville afhænge af individuelle faktorer, der er specifikke for den enkelte operatør på markedet, hvorfor der ikke er noget objektivt grundlag for at foretage en generel justering for et påstået tillæg. Den fremlagte dokumentation viste desuden en lang række andre faktorer, der påvirker prisen på sådanne metaldele, ud over stålpriserne, og som ikke tillod nogen konklusion, for så vidt angår et passende niveau for sådanne dele, der kunne anvendes som benchmark. Derfor afvistes påstanden om, at priserne på forarbejdede metaldele i Unionen tydede på en forvridning af den pris, som ansøgeren betalte for sådanne dele.
(35)
EU-erhvervsgrenen fremførte også, at priserne på stål i Kina er subsidieret og generelt forvredet, og at denne omstændighed i sig selv ville være tilstrækkelig til at anse priserne på yderligere forarbejdede metaldele i Kina for også at være forvredet.
(36)
Kommissionen kan ganske vist henholde sig til makroøkonomiske betragtninger såsom prisforvridninger på råmaterialer på erhvervs-/sektorniveau, men i henhold til retspraksis skal afgørelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling træffes individuelt for den enkelte virksomhed ved at vurdere, om de priser, som den enkelte virksomhed betaler for sit input, afspejler markedsværdierne (11). Desuden blev det også præciseret, at Kommissionen kan sammenligne de gennemsnitlige kinesiske hjemmemarkedspriser på råmaterialer med de gennemsnitlige internationale priser for at afgøre, om der bør indrømmes markedsøkonomisk behandling på dette grundlag (12).
(37)
Som forklaret i betragtning 24 blev det fastslået, at de observerede prisforvridninger på markedet for uforarbejdet stål i Kina ikke ansås for at være overvæltet i de priser på forarbejdede metaldele, som ansøgeren betalte. Denne tilgang er i overensstemmelse med retspraksis, da den betragter den enkelte ansøgers situation, og EU-erhvervsgrenens argument i denne henseende blev derfor afvist.
(38)
Endelig hævdede EU-erhvervsgrenen, at tildeling af en individuel antidumpingmargen til ansøgeren ville udgøre en høj risiko for omgåelse, da ansøgeren allerede erhvervede håndbetjente palletrucks fra en anden leverandør i Kina og reeksporterede dem til Unionen.
(39)
Påstanden om øget risiko for omgåelse blev ikke dokumenteret. Navnlig blev ansøgeren ikke anset for at være forretningsmæssigt forbundet med den pågældende leverandør eller nogen anden leverandør i Kina. Undersøgelsen bekræftede derfor ikke nogen øget risiko for omgåelse i dette særlige tilfælde. Endelig er risikoen for omgåelse ikke i sig selv et kriterium, der er omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og den er derfor ikke relevant for afgørelsen af, om en virksomhed opfylder kriterierne for markedsøkonomisk behandling. Derfor blev dette argument afvist.
(40)
Efter fremlæggelsen af oplysninger genfremsatte EU-erhvervsgrenen sine argumenter om, at stålpriserne ud fra offentligt tilgængelige oplysninger ikke var et passende sammenligningsgrundlag, da de priser, der blev betalt af mindre operatører på stålmarkedet, vil ligge over de internationale referencepriser og også over de priser, der blev betalt af de virksomheder, der indgik i den interimsundersøgelse, der er omhandlet i betragtning 24 ovenfor. EU-erhvervsgrenen hævdede også, at den prissammenligning, som Kommissionen foretog, jf. betragtning 24, ikke i tilstrækkeligt omfang inddrog forarbejdningsomkostningerne for metaldelene.
(41)
De påstande, som EU-erhvervsgrenen fremsatte, blev imidlertid ikke yderligere dokumenteret. Derfor blev disse bemærkninger blot betragtet som genfremsættelse af tidligere argumenter, der allerede var blevet behandlet i betragtning 32-37 ovenfor, og de blev afvist.
2.3. Dumping
Normal værdi
(42)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om ansøgerens samlede salg af samme vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. Kommissionen konstaterede, at det samlede salg af samme vare på hjemmemarkedet ikke var repræsentativt, da det lå under tærsklen på 5 %.
(43)
Da der ikke var noget repræsentativt hjemmemarkedssalg, beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(44)
Den normale værdi blev beregnet ved at lægge det vejede gennemsnit af ansøgerens salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) og ansøgerens vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalg af samme vare i normal handel i den nuværende undersøgelsesperiode til de gennemsnitlige produktionsomkostninger i den nuværende undersøgelsesperiode.
Eksportpris
(45)
Ansøgeren eksporterede håndbetjente palletrucks, men også væsentlige dele dertil (hydrauliske anordninger), som også udgør den pågældende vare. Eksporten af hydrauliske anordninger var af relativt lav værdi og forekom i begrænset mængde i den nuværende undersøgelsesperiode. Desuden blev de hydrauliske anordninger ikke videresolgt til uafhængige kunder af den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Unionen. De blev i stedet udelukkende anvendt til den forretningsmæssigt forbundne virksomheds produktion af håndbetjente palletrucks i Unionen, som derefter solgte den færdige vare (håndbetjente palletrucks) på EU-markedet. Følgelig var der ingen videresalgspris for hydrauliske anordninger. Da denne undersøgelse endvidere kun vedrører én virksomhed, var der ingen andre tilgængelige data, på grundlag af hvilke en videresalgspris for hydrauliske anordninger med rimelighed kunne etableres. I lyset heraf blev der ikke fastsat en eksportpris for de hydrauliske anordninger. Efter aftale med ansøgeren blev den eksportpris, der blev fastsat for håndbetjente palletrucks, anset for at være repræsentativ for de væsentlige dele, og den blev derfor benyttet.
(46)
Eksportsalget foregik via den forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen, som videresolgte varen til uafhængige kunder i Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, blev eksportprisen derfor beregnet på grundlag af den pris, hvortil den importerede vare første gang blev videresolgt til uafhængige kunder i Unionen ved at fratrække alle de omkostninger, der påløb mellem import og videresalg (SA&G), og en rimelig fortjenstmargen. Den forretningsmæssigt forbundne importørs faktiske SA&G blev anvendt. For så vidt angår den rimelige fortjenstmargen blev der i mangel af andre tilgængelige oplysninger anvendt en anslået fortjenstmargen på 5 %.
(47)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede ansøgeren det niveau for SA&G i forbindelse med salget af den pågældende vare, der blev fastlagt i forbindelse med undersøgelsen og hævdede, at de højere omkostninger ved salg af andre varer ikke burde tillægges den pågældende vare. Denne påstand modsagde de efterprøvede data. Ansøgeren var heller ikke i stand til at komme med en alternativ omkostningsfordeling eller beviser, der kunne underbygge påstanden, som derfor blev afvist.
(48)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede ansøgeren, at trods forholdet mellem eksportøren og den forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen var eksportpriserne på armslængdevilkår, og de burde ikke anses for upålidelige. Derfor fandt ansøgeren, at eksportprisen burde fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, som den pris, som den forretningsmæssigt forbundne importør betalte.
(49)
De af ansøgeren fremlagte beviser støttede ikke påstanden om, at prisen var fastsat på armslængdevilkår. Afregningsprisen mellem forretningsmæssigt forbundne virksomheder var således ikke på et niveau, så den forretningsmæssigt forbundne importør kunne opnå en rimelig fortjeneste i Unionen. Kommissionen konkluderede derfor, at den interne afregningspris ikke afspejlede den pågældende vares faktiske markedsværdi, og denne påstand blev afvist.
(50)
Alternativt hævdede ansøgeren også efter fremlæggelsen af oplysninger, at den betalte antidumpingtold var behørigt afspejlet i videresalgspriserne og de efterfølgende salgspriser i Unionen, og derfor burde beløbet for betalt antidumpingtold ved beregningen af eksportprisen ikke fratrækkes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 10.
(51)
Ansøgerens bevismateriale kunne imidlertid ikke påvise, at antidumpingtolden var behørigt afspejlet i videresalgspriserne og de efterfølgende salgspriser i Unionen. Beviserne tydede på en minimal stigning, der fandt sted efter undersøgelsesperioden. Derfor blev denne påstand afvist.
Sammenligning
(52)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. På dette grundlag blev der foretaget justeringer for fragt- og emballeringsudgifter og importafgifter, herunder told (4 %) og antidumpingtold (46,7 % og 70,8 %, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 og ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013), direkte på eksportprisen i alle de tilfælde, hvor der kunne påvises forskelle, som påvirkede prissammenligneligheden. Ovennævnte fragt- og emballeringsudgifter betragtes som fortrolige oplysninger, jf. grundforordningens artikel 19. Oplysningerne blev imidlertid efterprøvet af Kommissionen, og det konstateredes, at de ikke afveg fra det sædvanlige niveau.
(53)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede ansøgeren om en justering for handelsled ud fra en påstået forskel mellem salg på hjemmemarkedet og på eksportmarkedet. Ansøgeren hævdede, at alt salg på hjemmemarkedet fandt sted til slutbrugere, mens salget i Unionen fandt sted til forhandlere eller importører. Ansøgeren anmodede om en særlig justering, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii).
(54)
Ansøgeren fremlagde ikke nye eller yderligere oplysninger til støtte for sin påstand. Ud fra de oplysninger, der blev indhentet og efterprøvet i forbindelse med undersøgelsen, kunne det ikke fastslås, at rabatterne til forhandlerne og importørerne var knyttet til en forskel i salgsopgaver. Derfor kunne det ikke dokumenteres, at den påståede forskel i handelsled havde en indvirkning på salgspriserne og påvirkede prissammenligneligheden. Påstanden blev derfor afvist.
Dumpingmargen
(55)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportprisen, jf. ovenfor.
(56)
Sammenligningen viste, at der forekom dumping med et niveau på 54,1 %, udtrykt som en procentdel af cif-prisen (omkostninger, forsikring og fragt), Unionens grænse, ufortoldet.
3. ÆNDRING AF DE FORANSTALTNINGER, DER ER OMFATTET AF DEN NUVÆRENDE UNDERSØGELSE
(57)
Den fastsatte dumpingmargen lå under den landsdækkende skadestærskel, der blev fastsat for Kina i den oprindelige undersøgelse, jf. betragtning 1 ovenfor. En told baseret på dumpingmargenen bør derfor pålægges importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil fremstillet af Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd., og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
4. REGISTRERING
(58)
På baggrund af ovenstående konklusioner bør den fastlagte antidumpingtold opkræves med tilbagevirkende kraft på importen af den pågældende vare, der blev gjort til genstand for registrering i henhold til artikel 3 i forordning (EU) nr. 32/2014.
5. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER OM FORANSTALTNINGERNE OG DERES VARIGHED
(59)
De berørte parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at indføre en ændret antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil fra ansøgeren og opkræve denne told med tilbagevirkende kraft på den import, der var gjort til genstand for registrering. Deres bemærkninger blev overvejet og taget i betragtning, i det omfang det var relevant.
(60)
Denne fornyede undersøgelse berører ikke den dato, hvorpå de foranstaltninger, der indførtes ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013, udløber, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(61)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. I artikel 1 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013, som afløser artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, indsættes følgende i tabellen om Folkerepublikken Kina:
Virksomhed
Toldsats
(%)
Taric-tillægskode
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Den indførte told opkræves også med tilbagevirkende kraft på importen af den pågældende vare, der er blevet registreret i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EU) nr. 32/2014.
Toldmyndighederne pålægges hermed at ophøre med registreringen af importen af den pågældende vare fremstillet af Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. september 2014.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 946/2014
ze dne 4. září 2014,
kterým se na základě přezkumu pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Předchozí šetření a stávající antidumpingová opatření
(1)
V červenci 2005 Rada nařízením (ES) č. 1174/2005 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v rozmezí 7,6 % a 46,7 %.
(2)
Na základě prozatímního přezkumu zaměřeného na definici výrobku Rada v červenci 2008 v nařízení (ES) č. 684/2008 (3) objasnila definici výrobku v původním šetření.
(3)
Na základě šetření zaměřeného proti obcházení předpisů Rada v červnu 2009 nařízením (ES) č. 499/2009 (4) rozšířila konečné antidumpingové clo uplatňované na „všechny ostatní společnosti“, které bylo nařízením (ES) č. 1174/2005 uloženo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli.
(4)
V říjnu 2011 Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení uložila prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011 (5) konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR. Rozšířené clo uvedené výše v 3. bodě odůvodnění bylo rovněž potvrzeno prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011.
(5)
V současné době je platným opatřením antidumpingové clo uložené prováděcím nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 (6) na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „šetření v rámci prozatímního přezkumu“). Výše celní sazby na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“ nebo „ČLR“) je v současné době 70,8 %. Opatření se vztahuje rovněž na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli podle nařízení Rady (ES) č. 499/2009 na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení.
1.2. Žádost o přezkum
(6)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o přezkum pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žádost podala dne 3. května 2013 společnost Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce ručních paletových vozíků a jejich základních dílů v ČLR.
(7)
Žadatel tvrdil, že působí v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(8)
Dále tvrdil, že během období šetření, na kterém se zakládala antidumpingová opatření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen „období původního šetření“) nevyvážel ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie. Tvrdil, že dotčený výrobek nevyvážel ani během období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
(9)
Žadatel dále tvrdil, že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, které podléhají výše uvedeným antidumpingovým opatřením.
(10)
Žadatel dále tvrdil, že začal ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie vyvážet po uplynutí období původního šetření a období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu.
1.3. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(11)
Komise přezkoumala prima facie důkazy, které žadatel předložil, a usoudila, že dostatečně odůvodňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co dotčené výrobní odvětví Unie dostalo možnost vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím nařízení Komise (EU) č. 32/2014 (7) přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(12)
V souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 32/2014 bylo antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 zrušeno, pokud jde o dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných a prodávaných na vývoz do Unie žadatelem. Zároveň byly podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014 celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence tohoto dovozu.
(13)
Nařízení (EU) č. 32/2014 stanovilo, že pokud by nařízení prokázalo, že žadatel splňuje kritéria pro stanovení individuálního cla, může být nezbytné změnit celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje podle čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 372/2013.
1.4. Dotčený výrobek
(14)
Dotčeným výrobkem jsou ruční paletové vozíky a jejich základní díly, tj. podvozky a hydraulika, v současnosti kódů KN ex 8427 90 00 (kódy TARIC 8427900011 a 8427900019) a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8431200011 a 8431200019), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“).
1.5. Dotčené strany
(15)
Komise oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a zástupce země vývozu o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro udělení statusu nového vývozce a pro stanovení podmínek tržního hospodářství a dumpingu. Komise žadateli a společnostem, které jsou s ním ve spojení, zaslala formulář žádosti o přiznání tržního zacházení (dále jen „tržní zacházení“) a dotazník a obdržela odpověď ve stanovených termínech. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a společnosti, která je s ním ve spojení v Dánsku - Logitrans A/S.
1.6. Období přezkumného šetření
(17)
Přezkumné šetření pro stanovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. ŠETŘENÍ
2.1. Status nového vývozce
(18)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období šetření původního šetření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004, a v období šetření v rámci následného prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna do 31. prosince 2011, a že jej začal vyvážet do Unie po uplynutí těchto období.
(19)
Žadatel byl dále schopen prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.
(20)
Je tudíž potvrzeno, že by se uvedený žadatel měl považovat za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení a mělo by pro něj být určeno individuální dumpingové rozpětí.
2.2. Zacházení jako v tržním hospodářství
(21)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jjim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(22)
Žadatel je soukromá společnost, kterou zcela vlastní společnost, jejichž přímí akcionáři jsou společnosti v Evropské unii. Denní obchodní rozhodnutí přijímá výkonný ředitel, který je občanem Evropské unie a také členem představenstva. Hlavní obchodní rozhodnutí přijímá valná hromada. Při rozhodování se neprokázala přítomnost žádného se státem spojeného úředníka, ani žádný jiný zásah státu ze strany ČLR.
(23)
Hlavní surovinou pro výrobu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů byly dále v případě žadatele polotovary kovových dílů z uhlíkové oceli válcované za tepla zakoupené od různých dodavatelů v ČLR, tedy již zpracované na díly z uhlíkové oceli válcované za tepla.
(24)
Na základě veřejně dostupných informací (8) bylo zjištěno, že ceny zpracovaných kovových dílů placené žadatelem byly dostatečně vysoké, aby odrážely ceny oceli na mezinárodním trhu a přidanou hodnotu za zpracování oceli válcované za tepla na polotovary kovových dílů. V důsledku toho se nepotvrdilo, že by se zkreslení cen nezpracované oceli v ČLR, které bylo zjištěno během šetření v rámci předběžného přezkumu (9), přeneslo do cen zpracovaných kovových dílů, které v tomto případě platí žadatel.
(25)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(26)
Žadatel dále vede jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 2 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(27)
Žadatel dále neměl žádné půjčky od čínských finančních institucí ani půjčky, které by nebyly poskytnuty za tržních podmínek, pokud jde o záruky, úrokové sazby a další podmínky. Nebyly zaznamenány žádné známky jakéhokoli jiného zkreslení nebo výhod týkajících se umístění nebo prostor nebo jiných zásahů státu do činnosti žadatele. Žadatel taktéž není považován za technologicky vyspělou společnost, aby v důsledku toho mohl požívat jakoukoli formu státních výhod. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 3 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(28)
Dále se ukázalo, že žadatel podléhá příslušným čínským právním předpisům o úpadku a o vlastnictví, jejichž uplatňování má pro fungování společností zaručit právní jistotu a stabilitu. Nic nenaznačovalo, že by tyto právní předpisy nebyly u žadatele uplatňovány a prováděny. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 4 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(29)
Šetření nakonec neodhalilo žádná omezení týkající se používání a přepočtů zahraniční měny. Devizové transakce žadatele byly prováděny podle tržních kurzů a společnost mohla se svými finančními prostředky volně nakládat. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 5 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(30)
Na základě výše uvedených zjištění se dospělo k závěru, že žadateli lze přiznat status tržního hospodářství tak, aby běžná hodnota mohla být určena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení.
(31)
Komise sdělila výsledky analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství žadateli, orgánům ČLR a výrobnímu odvětví Unie a poskytla jim možnost předložit připomínky.
(32)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že mezinárodní cena oceli založená na veřejně dostupných informacích (viz 24. bod odůvodnění výše) nepředstavuje vhodný základ pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí jsou nejméně o 20 % vyšší než mezinárodní referenční ceny. Výrobní odvětví Unie dále tvrdilo, že cena zaplacená za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii je mnohem vyšší než ceny placené žadatelem, což samo o sobě naznačuje, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem, je zkreslená.
(33)
Mezinárodní referenční ceny byly také použity jako základ pro srovnání při šetření v rámci prozatímního přezkumu, přičemž u těchto cen nebyly provedeny žádné úpravy. (10) Vzhledem k tomu, že by totiž jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodních referenčních cen závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Tvrzení, že by mezinárodní referenční ceny měly být upraveny, bylo proto zamítnuto.
(34)
Pokud jde o cenu zaplacenou za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii, důkazy předložené výrobním odvětvím v Unii neprokázaly, že je cena zaplacená za tyto díly žadatelem zkreslená. Bylo tomu tak proto, že, jak již bylo popsáno v 33. bodě odůvodnění výše, jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodní referenční ceny by závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, a tudíž neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Kromě toho z předložených důkazů vyplynulo významné množství dalších faktorů kromě ceny ocele, které ovlivňují ceny takových kovových dílů, což neumožnilo dospět k závěru, pokud jde o přiměřenou úroveň takových částí, kterou by bylo možné použít jako referenční hodnotu. Proto bylo tvrzení, že ceny placené za zpracované kovové díly v Unii naznačují, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem je zkreslená, zamítnuto.
(35)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že ceny oceli v ČLR jsou subvencované a všeobecně zkreslené a že tato skutečnost je již sama o sobě dostačující k tomu, aby se ceny dále zpracovávaných kovových dílů v ČLR považovaly za zkreslené.
(36)
Podle judikatury Tribunálu platí, že se Komise sice může opírat o makroekonomické aspekty, jako např. zkreslení cen surovin na úrovni výrobního průmyslu/odvětví, ale rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství musí být učiněno samostatně pro každou společnost, tj. musí být posouzeno, zda ceny, které jednotlivé společnosti platí za své vstupy, odrážejí tržní hodnoty. (11) Kromě toho bylo rovněž objasněno, že Komise může srovnávat průměrné ceny na čínském domácím trhu surovin s průměrnými mezinárodními cenami s cílem určit, zda by měl být na tomto základě přiznán status tržního hospodářství. (12)
(37)
Jak je objasněno ve 24. bodě odůvodnění, zjistilo se, že zjištěná zkreslení cen na trhu s nezpracovanou ocelí v ČLR se nepřenášejí do cen zpracovaných kovových dílů, které platí žadatel. Tento přístup je v souladu s judikaturou, neboť posuzuje individuální situaci žadatele, a tvrzení výrobního odvětví Unie bylo proto v tomto ohledu zamítnuto.
(38)
Výrobní odvětví Unie nakonec tvrdilo, že přidělení individuálního antidumpingového rozpětí žadateli by představovalo vysoké riziko obcházení, neboť žadatel již zakoupil ruční paletové vozíky od jiného dodavatele v ČLR a zpětně je vyvezl do Unie.
(39)
Tvrzení o zvýšeném riziku obcházení nebylo podloženo žádnými důkazy. Především se zjistilo, že žadatel není propojený s dotčeným dodavatelem ani s žádným jiným dodavatelem v ČLR. Šetření tedy v tomto konkrétním případě nepotvrdilo zvýšené riziko obcházení. Riziko obcházení samo o sobě navíc v důsledku nepředstavuje kritérium uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a není proto relevantní pro určení toho, zda společnost splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(40)
Po zveřejnění těchto skutečností výrobní odvětví Unie znovu zopakovalo svá tvrzení, že ceny oceli stanovené na základě veřejně dostupných informací nejsou vhodným základem pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí byly vyšší než mezinárodní referenční ceny a rovněž vyšší než ceny účtované těmto společnostem, které byly předmětem šetření v rámci prozatímního přezkumu uvedeného výše ve 24. bodě odůvodnění. Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že srovnání cen provedené Komisí uvedené ve 24. bodě odůvodnění řádně nezohlednilo náklady na zpracování kovových dílů.
(41)
Tvrzení výrobního odvětví Unie však nebyla podložena žádnými dalšími důkazy. Proto se dospělo k závěru, že tyto připomínky byly pouze zopakováním dřívějších argumentů, které již byly řešeny a zamítnuty výše v 32. až 37. bodě odůvodnění.
2.3. Dumping
Běžná hodnota
(42)
Komise nejprve zkoumala, zda byl celkový objem žadatelova domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během přezkumu v rámci období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku na domácím trhu nebyl reprezentativní, neboť nedosahoval výše 5 %.
(43)
Vzhledem k tomu, že nebyl k dispozici žádný reprezentativní objem domácího prodeje, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(44)
Běžná hodnota byla vypočítána tak, že se k průměrným výrobním nákladům během přezkumu v rámci období šetření, které byly v případě potřeby upraveny, připočítaly vážené průměrné prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměr zisku dosaženého žadatelem při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku během přezkumu v rámci období šetření.
Vývozní cena
(45)
Žadatel vyvážel nejen ruční paletové vozíky, ale také jejich základní díly (hydrauliku), které jsou rovněž dotčeným výrobkem. Vývoz hydrauliky dosahoval během přezkumu v rámci období šetření relativně nízké hodnoty a objemu. Společnost ve spojení navíc hydrauliku znovu neprodávala nezávislým odběratelům v Unii. Místo toho hydrauliku využívala společnost ve spojení v Unii výlučně pro výrobu ručních paletových vozíků a hotový výrobek (ruční paletové vozíky) následně prodávala na trhu Unie. V důsledku toho v případě hydrauliky neexistovala cena pro další prodej. Navíc vzhledem k tomu, že se tento přezkum týká pouze jedné společnosti, nebyly k dispozici jiné údaje, na jejichž základě by bylo možné cenu dalšího prodeje hydrauliky spolehlivě stanovit. S ohledem na to u hydrauliky žádná vývozní cena stanovena nebyla. Po dohodě s žadatelem byla vývozní cena stanovená pro ruční paletové vozíky považována za reprezentativní i pro základní díly, a tímto způsobem použita.
(46)
Vývozní prodej probíhal prostřednictvím dovozce ve spojení v Unii, který dále prodával výrobek nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou se dovážený výrobek poprvé znovu prodával nezávislým odběratelům v Unii, od níž se odečetly veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i přiměřené ziskové rozpětí. Byly použity skutečné prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení. Pokud jde o přiměřené ziskové rozpětí, bylo vzhledem k absenci jakýchkoli dalších informací použito odhadované ziskové rozpětí ve výši 5 %.
(47)
Po zveřejnění žadatel vznesl námitky vůči úrovni prodejních, správních a režijních nákladů týkajících se prodeje dotčeného výrobku stanovené během období šetření a tvrdil, že vyšší náklady vzniklé při prodeji jiných výrobků by se neměly připisovat k dotčenému výrobku. Toto tvrzení je v rozporu s ověřenými údaji. Žadatel také nebyl schopen poskytnout alternativní rozdělení nákladů, ani žádné důkazy, které by podporovaly jeho tvrzení, které proto bylo zamítnuto.
(48)
Po zveřejnění těchto skutečností žadatel uvedl, že navzdory vztahu mezi vývozcem a dovozcem ve spojení v Unii byly vývozní ceny v souladu se zásadou tržního odstupu a neměly by být považovány za nespolehlivé. Žadatel se proto domníval, že vývozní cena by měla být stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení jako cena zaplacená dovozcem ve spojení.
(49)
Důkazy předložené žadatelem neumožňují podpořit tvrzení, že uvedená cena byla stanovena v souladu se zásadou tržního odstupu. Transferová cena mezi společnostmi ve spojení tudíž nebyla na takové úrovni, aby dovozce ve spojení mohl v rámci Unie dosáhnout přiměřeného zisku. Komise proto dospěla k závěru, že vnitřní transferová cena neodráží přiměřenou tržní hodnotu dotčeného výrobku, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(50)
Žadatel po zveřejnění informací rovněž argumentoval alternativním tvrzením, že zaplacené antidumpingové clo bylo náležitě zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných prodejních cenách v Unii, a proto by se v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení při vytváření vývozní ceny neměla odečítat suma odpovídající zaplacenému antidumpingovému clu.
(51)
Důkazy, které žadatel poskytl, však nemohly prokázat, že bylo antidumpingové clo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných kupních cenách v Unii. Z důkazů vyplývá jen velmi malý nárůst, k němuž navíc došlo až po období šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
Srovnání
(52)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, dovozní poplatky, včetně cel (4 %) a antidumpingových cel (46,7 % a 70,8 %, uloženo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013) přímo u vývozní ceny ve všech případech, kdy se prokázaly rozdíly, které ovlivňují srovnatelnost cen. Výše uvedené náklady na přepravu a balení jsou, v souladu s článkem 19 základního nařízení, považovány za důvěrné informace. Tyto informace však byly Komisí ověřeny a bylo shledáno, že se neodchylují od obvyklých úrovní.
(53)
Po zveřejnění informací žadatel požadoval úpravu na základě obchodní úrovně kvůli údajnému rozdílu mezi prodeji na domácím trhu a na vývozním trhu. Žadatel tvrdil, že prodeje na domácím trhu byly všechny určeny pro konečné uživatele, zatímco prodeje do Unie uskutečňoval s distributory nebo dovozci. Žadatel uvedl, že by se měla provést zvláštní úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(54)
Žadatel nepředložil žádné nové nebo dodatečné informace na podporu svého tvrzení. Na základě informací shromážděných a ověřených během šetření nebylo možné zjistit, zda slevy distributorům a dovozcům souvisely s rozdílem v prodejních funkcích. Proto nemohlo být prokázáno, že údajný rozdíl v úrovni obchodování ovlivnil prodejní ceny a srovnatelnost cen. Tvrzení žadatele proto bylo zamítnuto.
Dumpingové rozpětí
(55)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou stanovenou výše uvedeným způsobem.
(56)
Srovnání prokázalo existenci dumpingu na úrovni 54,1 %, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na ceny s dodáním na hranice Unie před proclením.
3. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(57)
Zjištěné dumpingové rozpětí je nižší než celostátní sazba určená k odstranění újmy, která byla pro ČLR stanovena při původním šetření, jak je uvedeno v 1. bodě odůvodnění výše. Na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. by proto mělo být uloženo clo na základě dumpingového rozpětí a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
4. CELNÍ EVIDENCE
(58)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo, jak je stanoveno, by mělo být vybíráno zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
5. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(59)
Dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů od žadatele změněné konečné antidumpingové clo a zpětně vybrat toto clo z dovozu, který byl předmětem celní evidence. Jejich námitky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(60)
Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(61)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V článku 1 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013, kterým se nahrazuje čl. 1 odst. 2 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011, se v tabulce týkající se Čínské lidové republiky doplňuje toto:
Společnost
Celní sazba
(%)
Doplňkový kód TARIC
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl evidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu dotčeného výrobku vyráběného společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.