RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 262/2014
af 14. marts 2014
om ændring af forordning (EF) nr. 234/2004 om visse restriktive foranstaltninger over for Liberia
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets fælles holdning 2008/109/FUSP af 12. februar 2008 om restriktive foranstaltninger over for Liberia (1),
under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 234/2004 (2) blev der indført et generelt forbud mod at levere teknisk rådgivning, bistand, oplæring, finansieringsmidler og finansiel bistand med tilknytning til militære aktiviteter til personer, enheder eller organer i Liberia.
(2)
Den 10. december 2013 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd resolution 2128 (2013), som på ny bekræfter den våbenembargo, som blev indført ved punkt 2 i resolution 1521 (2003) og ændret ved punkt 1 og 2 i resolution 1683 (2006), punkt 1, litra b), i resolution 1731 (2006), punkt 3, 4, 5 og 6 i resolution 1903 (2009) og punkt 3 i resolution 1961 (2010), og som ændrer de dermed forbundne krav om underretning.
(3)
Den 14. marts 2014 vedtog Rådet som følge heraf afgørelse 2014/141/FUSP (3), som ændrer fælles holdning 2008/109/FUSP.
(4)
Da nogle af disse foranstaltninger falder ind under anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er lovgivning på EU-plan nødvendig for at kunne gennemføre dem, navnlig for at sikre, at de økonomiske aktører i alle medlemsstater anvender dem på samme måde.
(5)
Forordning (EF) nr. 234/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 234/2004 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 3, stk. 1, litra b), affattes således:
»b)
teknisk bistand i tilknytning til udstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, men som udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug.«
2)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Fysiske og juridiske personer, enheder og organer, der har til hensigt at yde teknisk bistand vedrørende militære aktiviteter eller andre sikkerhedssektoraktiviteter til Liberias regering, jf. artikel 1, skal på forhånd underrette den kompetente myndighed, som anført på netstederne opført på listen i bilag I, i den medlemsstat, hvor de pågældende er bosat eller etableret. Denne underretning skal indeholde alle relevante oplysninger, herunder i givet fald oplysninger om formålet og slutbrugeren, de tekniske specifikationer og mængden af udstyr, der skal sendes, leverandøren, den foreslåede leveringsdato, transportformen og forsendelsernes rute. Hvis Liberias regering ikke har foretaget denne underretning i overensstemmelse med stk. 2, litra b), nr. ii) og iii), i FN's Sikkerhedsråds resolution 2128 (2013), skal den pågældende medlemsstat ved modtagelse af de relevante oplysninger og i samråd med Liberias regering underrette sanktionskomitéen herom.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. marts 2014.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 262/2014
ze dne 14. března 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 234/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Libérii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj Rady 2008/109/SZBP ze dne 12. února 2008 o omezujících opatřeních vůči Libérii (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Rady (ES) č. 234/2004 (2) se ukládá všeobecný zákaz poskytování technického poradenství, pomoci, odborného vzdělávání, financování nebo finanční pomoci vztahující se k vojenské činnosti jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Libérii.
(2)
Dne 10. prosince 2013 přijala Rada bezpečnosti Organizace spojených národů rezoluci 2128 (2013), kterou se znovu potvrzuje zbrojní embargo uvalené odstavcem 2 rezoluce 1521 (2003) a změněné odstavci 1 a 2 rezoluce 1683 (2006), odst. 1 písm. b) rezoluce 1731 (2006), odstavci 3, 4, 5 a 6 rezoluce 1903 (2009) a odstavcem 3 rezoluce 1961 (2010) a kterou se upravují související požadavky na oznamování.
(3)
Rada dne 14. března 2014 přijala rozhodnutí 2014/141/SZBP (3), kterým se za tímto účelem mění společný postoj 2008/109/SZBP.
(4)
Některá z těchto opatření spadají do působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie a k jejich provedení je tedy nezbytné regulační opatření na úrovni Unie, zejména s ohledem na nutnost zajištění jejich jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech.
(5)
Nařízení (ES) č. 234/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 234/2004 se mění takto:
1)
V čl. 3 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
technické pomoci, jež se vztahuje k nesmrtícímu vybavení určenému výhradně pro humanitární nebo ochranné účely.“
2)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Fyzické a právnické osoby, subjekty a orgány, které mají v úmyslu poskytovat liberijské vládě pomoc týkající se vojenských nebo jiných činností v bezpečnostním sektoru ve smyslu článku 1, předem informují příslušný orgán, na který odkazují internetové stránky uvedené v příloze I, v členském státě, v němž mají pobyt či sídlo nebo kde se nacházejí. V oznámení uvedou veškeré důležité údaje, případně včetně účelu a koncového uživatele, technických specifikací a množství zasílaného vybavení, dodavatele, navrhovaného data dodání, způsobu přepravy a trasy přepravy dodávek. Dotčený členský stát poté, co obdrží příslušné informace, a po konzultaci s liberijskou vládou uvědomí Výbor pro sankce, pokud liberijská vláda neučinila toto oznámení podle odst. 2 písm. b) bodů ii) a iii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2128 (2013).“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. března 2014.