DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 468/2014
af 16. april 2014
om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen)
(ECB/2014/17)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 6, og artikel 132,
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 34,
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, artikel 6 og artikel 33, stk. 2,
under henvisning til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet og Den Europæiske Centralbank om de praktiske betingelser for udøvelsen af demokratisk ansvarlighed og tilsyn i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til ECB inden for rammerne af den fælles tilsynsmekanisme (2),
under henvisning til den offentlige høring og analyse, som er foretaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013,
under henvisning til forslaget fra Tilsynsrådet og i samråd med de kompetente nationale myndigheder, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1024/2013 (herefter »SSM-forordningen«) etablerer Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism, SSM), som omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB) og de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater.
(2)
Inden for rammerne af artikel 6 i SSM-forordningen har ECB enekompetence til at udføre de mikroprudentielle opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til forordningens artikel 4, og som vedrører de kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater. ECB har ansvar for SSM's effektive og konsekvente virkemåde og for at føre kontrol med systemets funktion på grundlag af de ansvarsområder og procedurer, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6.
(3)
Hvor det er relevant, og uden at berøre ECB's ansvar og ansvarlighed med hensyn til de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til SSM-forordningen, har de kompetente nationale myndigheder ansvar for at bistå ECB på de betingelser, der er fastsat i SSM-forordningen og i nærværende forordning, med udarbejdelsen og gennemførelsen af retsakter i forbindelse med de opgaver, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 4 vedrørende alle kreditinstitutter, herunder bistand med kontrolaktiviteter. Med henblik herpå skal de kompetente nationale myndigheder følge de af ECB givne instrukser ved udførelsen af de opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 4.
(4)
ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder udfører de makroprudentielle opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 5, og følger de koordineringsprocedurer, som er fastsat deri, i denne forordning og i relevant EU-ret, uden at det berører Eurosystemets og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis rolle.
(5)
Inden for SSM tildeles ECB og de kompetente nationale myndigheder de respektive tilsynsmæssige ansvarsområder på grundlag af signifikansen af de enheder, der er omfattet af SSM-forordningens anvendelsesområde. Denne forordning fastsætter navnlig den specifikke metode, som skal lægges til grund ved vurderingen af en sådan betydning i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 7. ECB har kompetence til at føre direkte tilsyn med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber, der er etableret i deltagende medlemsstater, og filialer i deltagende medlemsstater af kreditinstitutter, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som er signifikante. De kompetente nationale myndigheder har ansvar for at føre direkte tilsyn med de enheder, som er mindre signifikante, uden at det berører ECB's beføjelse til i særlige tilfælde at føre direkte tilsyn med sådanne enheder, hvor det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af tilsynsstandarderne.
(6)
Under hensyn til den seneste udvikling i EU-lovgivningen, for så vidt angår sanktioner, og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, for så vidt angår princippet om adskillelse mellem undersøgelses- og beslutningstagningsfasen, vil der blive nedsat en uafhængig undersøgelsesenhed af ECB, som skal foretage en uafhængig undersøgelse af eventuelle overtrædelser af tilsynsregler og -afgørelser.
(7)
Det følger af SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, at ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder og på grundlag af et forslag fra Tilsynsrådet skal vedtage og offentliggøre en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(8)
I henhold til SSM-forordningens artikel 33, stk. 2, skal ECB ved forordninger og afgørelser offentliggøre de detaljerede operationelle ordninger for gennemførelsen af de opgaver, som overdrages til den ved denne forordning. Nærværende forordning indeholder de bestemmelser, som gennemfører artikel 33, stk. 2, vedrørende samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(9)
Som følge heraf udarbejdes og specificeres med denne forordning de samarbejdsprocedurer, som er fastsat i SSM-forordningen, mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM samt, hvor det er hensigtsmæssigt, med de udpegede nationale myndigheder, for herved at sikre SSM's effektive og konsekvente virkemåde.
(10)
ECB lægger stor vægt på den omfattende vurdering af kreditinstitutter, herunder af balancen, som ECB har pligt til at foretage, før den påbegynder udførelsen af sine opgaver. Dette udstrækker sig til medlemsstater, som tiltræder euroområdet, og således SSM, efter at tilsynet er påbegyndt i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 33, stk. 2.
(11)
Det er afgørende for at sikre en velfungerende SSM, at ECB og de kompetente nationale myndigheder samarbejder fuldt ud, og at de udveksler alle de oplysninger, som måtte kunne have en indvirkning på deres respektive opgaver, navnlig alle oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder anvender i forbindelse med procedurer, der kan have en indvirkning på sikkerheden og soliditeten af et kreditinstitut under tilsyn, eller som indgår som led i tilsynsprocedurerne for sådanne enheder -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
DEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og formål
1. Denne forordning fastsætter regler om følgende:
a)
den i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, omhandlede ramme, dvs. en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for gennemførelsen af SSM-forordningens artikel 6 vedrørende samarbejdet inden for SSM, som skal omfatte:
i)
den specifikke metode for vurdering og gennemgang af, hvorvidt en enhed under tilsyn er klassificeret som signifikant eller mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og de deraf følgende ordninger
ii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, også for så vidt angår de kompetente nationale myndigheders mulighed for at udarbejde udkast til afgørelser til ECB's overvejelse, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med signifikante enheder under tilsyn
iii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med mindre signifikante enheder under tilsyn. Disse procedurer skal navnlig pålægge de kompetente nationale myndigheder afhængigt af de i denne forordning definerede tilfælde:
-
at underrette ECB om enhver væsentlig tilsynsprocedure
-
at foretage en yderligere vurdering af særlige aspekter af proceduren på ECB's anmodning
-
at fremsende væsentlige udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som ECB måtte ønske at udtrykke sin mening om
b)
samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM vedrørende procedurerne i forbindelse med signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante enheder under tilsyn, herunder fælles procedurer for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af sådanne tilladelser og vurderingen af erhvervelser og afhændelser af kvalificerede andele
c)
procedurerne for samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder vedrørende makroprudentielle opgaver og redskaber som omhandlet i SSM-forordningens artikel 5
d)
procedurerne for udførelsen af det tætte samarbejde som omhandlet i SSM-forordningens artikel 7, og som finder anvendelse mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder
e)
procedurerne for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder vedrørende SSM-forordningens artikel 10 til 13, herunder visse aspekter vedrørende tilsynsmæssig rapportering
f)
procedurerne for vedtagelse af tilsynsafgørelser rettet til enheder under tilsyn og andre personer
g)
sprogordningerne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder og mellem ECB og enhederne under tilsyn og andre personer
h)
procedurerne, som gælder for ECB's og de kompetente nationale myndigheders beføjelser til at pålægge sanktioner inden for rammerne af SSM i forbindelse med de opgaver, som er blevet overdraget til ECB ved SSM-forordningen, og
i)
overgangsbestemmelserne.
2. Denne forordning berører ikke de tilsynsopgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og som derfor fortsat ligger hos de nationale myndigheder.
3. Denne forordning skal læses sammenholdt med navnlig afgørelse ECB/2004/2 (3) og forretningsordenen for Den Europæiske Centralbanks Tilsynsråd (4), navnlig vedrørende beslutningstagningsprocessen inden for SSM, herunder den procedure, som finder anvendelse mellem Tilsynsrådet og Styrelsesrådet, hvorefter en afgørelse anses for vedtaget, medmindre Styrelsesrådet gør indsigelse, i henhold til SSM-forordningens artikel 26, stk. 8, og andre relevante ECB-retsakter, herunder afgørelse ECB/2014/16 (5).
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning finder de i SSM-forordningen fastsatte definitioner anvendelse, medmindre andet fremgår, sammen med følgende definitioner:
1) »tilladelse« (»authorisation«): en tilladelse som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 42), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (6)
2) »filial« (»branch«): en filial, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 17), i forordning (EU) nr. 575/2013
3) »fælles procedurer« (»common procedures«): de procedurer, som fremgår af Del V, og som gælder for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af en tilladelse til at drive en sådan virksomhed og afgørelser, der vedrører kvalificerede andele
4) »medlemsstat i euroområdet« (»euro area Member State«): en medlemsstat, der har euroen som valuta
5) »koncern« (»group«): en gruppe af virksomheder, hvoraf mindst en er et kreditinstitut, og som består af et moderselskab og dets datterselskaber, eller af virksomheder, hvorimellem der består en forbindelse som omhandlet i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (7), herunder eventuelle undergrupper
6) »fælles tilsynsteam« (»joint supervisory team«): et team af tilsynsførende, som har ansvar for at føre tilsyn med en signifikant enhed under tilsyn, eller en signifikant koncern under tilsyn
7) »mindre signifikant enhed under tilsyn« (»less significant supervised entity«): både a) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat uden for euroområdet, som er en deltagende medlemsstat
8) »mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»less significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som ikke har status af en signifikant enhed under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
9) »kompetent national myndighed« (»national competent authority«) (herefter i visse forbindelser »NCA«): en kompetent national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 2). Denne definition berører ikke ordninger i henhold til national ret, hvorefter visse tilsynsopgaver overdrages til en national centralbank, der ikke er udpeget som en kompetent national myndighed. I så tilfælde udfører den nationale centralbank disse opgaver inden for de rammer, som er fastsat i den nationale lovgivning og i denne forordning. En henvisning til en kompetent national myndighed i denne forordning gælder i så tilfælde som en henvisning til den nationale centralbank for de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til national ret
10) »kompetent national myndighed i tæt samarbejde« (»NCA in close cooperation«): en kompetent national myndighed udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (8)
11) »udpeget national myndighed« (»national designated authority«): en udpeget national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 7)
12) »udpeget national myndighed i tæt samarbejde« (»NDA in close cooperation«): en udpeget national myndighed uden for euroområdet, som er udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde med henblik på udførelsen af de opgaver, som vedrører SSM-forordningens artikel 5
13) »en medlemsstat uden for euroområdet« (»non-euro area Member State«): en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta
14) »moderselskab« (»parent undertaking«): et moderselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15), i forordning (EU) nr. 575/2013
15) »deltagende medlemsstat i tæt samarbejde« (»participating Member State in close cooperation«): en medlemsstat uden for euroområdet, der har indledt et tæt samarbejde med ECB i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 7
16) »signifikant enhed under tilsyn« (»significant supervised entity«): både a) en signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet
17) »signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
18) »signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet« (»significant supervised entity in a participating non-euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
19) »datterselskab« (»subsidiary«): et datterselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 16), i forordning (EU) nr. 575/2013
20) »enhed under tilsyn« (»supervised entity«): enhver af følgende: a) et kreditinstitut etableret i en deltagende medlemsstat, b) et finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, c) et blandet finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, såfremt det opfylder de i nr. 21), litra b), anførte betingelser, d) en filial i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat.
En central modpart (CCP), som defineret i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (9), som udgør et kreditinstitut i henhold til direktiv 2013/36/EU, betragtes som en enhed under tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen, nærværende forordning og relevant EU-ret uden at berøre de relevante kompetente nationale myndigheders tilsyn med centrale modparter i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012
21) »koncern under tilsyn« (»supervised group«): enhver af følgende:
a)
en koncern, hvis moderselskab er et kreditinstitut eller et finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat
b)
en koncern, hvis moderselskab er et blandet finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat, forudsat at koordinatoren for det finansielle konglomerat, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (10), er en myndighed, som har kompetence til at føre tilsyn med kreditinstitutter og som også er koordinator i sin funktion som tilsynsmyndighed for kreditinstitutter
c)
enheder under tilsyn, som hver for sig har deres hovedkontor i den samme deltagende medlemsstat, forudsat at de er fast tilknyttet et centralt organ, som fører tilsyn med dem i henhold til de betingelser, som er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013, og som er etableret i den samme deltagende medlemsstat
22) »signifikant koncern under tilsyn« (»significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som har status af en signifikant koncern under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
23) »mindre signifikant koncern under tilsyn« (»less significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som ikke har status af en signifikant koncern under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
24) »ECB-tilsynsprocedure« (»ECB supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af ECB med henblik på at forberede udstedelsen af en ECB-tilsynsafgørelse, herunder fælles procedurer og pålæggelsen af administrative bøder. Alle ECB-tilsynsprocedurer er med forbehold af Del III. Del III finder også anvendelse på pålæggelsen af administrative bøder, medmindre andet fremgår af Del X
25) »NCA-tilsynsprocedure« (»NCA supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af en kompetent national myndighed med henblik på at forberede udstedelsen af dennes tilsynsafgørelse, som er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, herunder pålæggelsen af administrative sanktioner
26) »ECB-tilsynsafgørelse« (»ECB supervisory decision«): enhver retsakt vedtaget af ECB i forbindelse med udøvelsen af de opgaver og beføjelser, som den er blevet overdraget ved SSM-forordningen, som er i form af en ECB-afgørelse, er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, og som ikke er en almengyldig retsakt
27) »tredjeland« (»third country«): et land, som hverken er en medlemsstat eller et land i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
28) »arbejdsdag« (»working day«): en dag, som ikke er en lørdag, søndag eller en ECB-fridag i henhold til den kalender, der gælder for ECB (11).
DEL II
SSM-FORORDNINGENS OPBYGNING
AFSNIT 1
STRUKTURER FOR TILSYNET MED SIGNIFIKANTE OG MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
Artikel 3
Fælles tilsynsteam
1. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater. De enkelte fælles tilsynsteam skal bestå af medarbejdere fra ECB og fra de kompetente nationale myndigheder, som udpeges i overensstemmelse med artikel 4, og arbejde under koordination af en udpeget ECB-medarbejder (herefter »koordinatoren for det fælles tilsynsteam«) og en eller flere underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder, som yderligere fastsat i artikel 6.
2. Uden at berøre andre bestemmelser i nærværende forordning omfatter et fælles tilsynsteams opgaver, men er ikke begrænset til, følgende:
a)
udføre tilsynskontrols- og vurderingsprocessen (supervisory review and evaluation process - »SREP«), som omhandlet i artikel 97 i direktiv 2013/36/EU, for den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
b)
under hensyntagen til tilsynskontrols- og vurderingsprocessen at deltage i forberedelsen af et tilsynsprogram, der skal forelægges for Tilsynsrådet, herunder en plan for inspektion på stedet, som fastsat i artikel 99 i direktiv 2013/36/EU, for en sådan signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn
c)
gennemføre det af ECB godkendte tilsynsprogram og eventuelle ECB-tilsynsafgørelser, som vedrører den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
d)
sikre koordination med de team, der udfører inspektion på stedet, hvortil der henvises i Del XI, med henblik på gennemførelsen af planen for inspektion på stedet
e)
samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, hvor det er relevant.
Artikel 4
Nedsættelse og sammensætning af fælles tilsynsteam
1. ECB er ansvarlig for at nedsætte og sammensætte de fælles tilsynsteam. Udpegningen af medarbejdere fra de kompetente nationale myndigheder til de fælles tilsynsteam foretages af de respektive kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med stk. 2.
2. I overensstemmelse med principperne, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 8, og uden at berøre forordningens artikel 31, udpeger de kompetente nationale myndigheder en eller flere af deres medarbejdere som medlem eller medlemmer af et fælles tilsynsteam. En medarbejder hos en kompetent national myndighed kan udpeges som medlem af mere end et tilsynsteam.
3. Uanset stk. 2 kan ECB kræve, at de kompetente nationale myndigheder ændrer den udpegning, de har foretaget, hvis det er hensigtsmæssigt af hensyn til sammensætningen af et fælles tilsynsteam.
4. Hvis mere end en kompetent national myndighed udfører tilsynsopgaver i en deltagende medlemsstat, eller hvis den nationale lov i en deltagende medlemsstat overdrager visse tilsynsopgaver til en national centralbank, og denne centralbank ikke er en kompetent national myndighed, skal de relevante myndigheder koordinere deres deltagelse inden for de fælles tilsynsteam.
5. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 5
Inddragelse af medarbejdere fra nationale centralbanker i deltagende medlemsstater
1. Nationale centralbanker i deltagende medlemsstater, der deltager i tilsynet med en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn i henhold til national ret, men som ikke er en kompetent national myndighed, kan også udpege en eller flere af deres medarbejdere til et fælles tilsynsteam.
2. ECB skal underrettes om sådanne udpegninger, og artikel 4 finder tilsvarende anvendelse.
3. Hvis medarbejdere hos nationale centralbanker i deltagende medlemsstater udpeges til et fælles tilsynsteam, skal henvisninger til kompetente nationale myndigheder i forbindelse med fælles tilsynsteam forstås som omfattende en henvisning til disse nationale centrale centralbanker.
Artikel 6
Koordinator og underkoordinatorer for det fælles tilsynsteam
1. Koordinatoren for det fælles tilsynsteam, skal, bistået af underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder som defineret i stk. 2, stå for koordineringen af det fælles tilsynsteams arbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam skal i den forbindelse følge koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser vedrørende deres arbejdsopgaver i teamet. Dette berører ikke deres opgaver og pligter i deres respektive kompetente nationale myndighed.
2. Hver enkelt kompetent national myndighed, som udpeger mere end én medarbejder til det fælles tilsynsteam, skal udpege en af disse som underkoordinator. Underkoordinatorerne fra de kompetente nationale myndigheder skal bistå koordinatoren for det fælles tilsynsteam med at organisere og koordinere det fælles tilsynsteams arbejdsopgaver, navnlig for så vidt angår de medarbejdere, som er udpeget af den samme kompetente nationale myndighed, som har udpeget den relevante underkoordinator. Underkoordinatoren kan give instrukser til de medlemmer af det fælles tilsynsteam, som den kompetente nationale myndighed har udpeget, såfremt disse ikke er i konflikt med de instrukser, som koordinatoren for det fælles tilsynsteam har givet.
KAPITEL 2
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn
Artikel 7
Inddragelse af medarbejdere fra andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam
Uden at berøre SSM-forordningens artikel 31, stk. 1, kan ECB, når denne, i forbindelse med tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn, finder det hensigtsmæssigt at inddrage medarbejdere fra en eller flere andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam, kræve, at sidstnævnte inddrager medarbejdere fra sådanne andre kompetente nationale myndigheder.
AFSNIT 2
TILSYN PÅ ET KONSOLIDERET GRUNDLAG OG ECB'S OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS DELTAGELSE I TILSYNSKOLLEGIER
Artikel 8
Tilsyn på et konsolideret grundlag
1. I henhold til artikel 111 i direktiv 2013/36/EU fører ECB tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er signifikante på et konsolideret grundlag, og hvor moderforetagendet enten er et moderselskab i en deltagende medlemsstat eller et moderselskab på EU-niveau, der er oprettet i en deltagende medlemsstat.
2. Den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er mindre signifikante på et konsolideret grundlag.
Artikel 9
ECB som formand for et tilsynskollegium
1. Hvis ECB er den konsoliderende tilsynsmyndighed, beklæder den formandsposten for det kollegium, der nedsættes i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor moderselskabet, datterselskaber og eventuelle signifikante filialer, som omhandlet i artikel 51 i direktiv 2013/36/EU, er etableret, har ret til at deltage i kollegiet som observatører.
2. Er der ikke nedsat et kollegium i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU, og har en signifikant enhed under tilsyn filialer i ikke-deltagende medlemsstater, der betragtes som signifikante i henhold til artikel 51, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU, nedsætter ECB et tilsynskollegium sammen med de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten.
Artikel 10
ECB og de kompetente nationale myndigheder som medlemmer af et tilsynskollegium
Hvis den konsoliderende tilsynsmyndighed ikke er i en deltagende medlemsstat, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet i overensstemmelse med følgende regler og med den relevante EU-ret:
a)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB i tilsynskollegiet som medlem, mens de kompetente nationale myndigheder har ret til at deltage i kollegiet som observatører
b)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er mindre signifikante enheder under tilsyn, deltager de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem
c)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater både er mindre signifikante enheder under tilsyn og signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor de signifikante enheder under tilsyn er etableret, har ret til at deltage i tilsynskollegiet som observatører.
AFSNIT 3
PROCEDURER FOR UDØVELSE AF ETABLERINGSRETTEN OG RETTEN TIL FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER
KAPITEL 1
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Artikel 11
Kreditinstitutters etableringsret inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne skal fremsendes i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
3. Har ECB ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 1 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. ECB meddeler den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen etableres, disse oplysninger.
4. Har den kompetente nationale myndighed i hjemmedlemsstaten ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 2 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. Den kompetente nationale myndighed meddeler disse oplysninger til ECB og den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen oprettes.
5. I tilfælde af ændringer i en eller flere af de oplysninger, der er meddelt i henhold til stk. 1 og 2, underretter enheden under tilsyn skriftligt den kompetente nationale myndighed, der modtog den første oplysning, om denne ændring, mindst en måned før ændringen gennemføres. Denne kompetente nationale myndighed underretter den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor filialen er etableret.
Artikel 12
Kreditinstitutters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne fremsendes i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU artikel fastsatte krav. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. Den kompetente nationale myndighed fremsender også meddelelsen til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU fastsatte krav. Meddelelsen fremsendes til ECB og til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
KAPITEL 2
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM for kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 13
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af etableringsretten inden for SSM
1. Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat meddeler de oplysninger, som kræves i henhold til artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, i overensstemmelse med den i direktivets artikel 35, stk. 3, fastsatte procedure til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen ønskes etableret, underretter denne kompetente nationale myndighed straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. Senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen fra den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat forbereder ECB, såfremt det drejer sig om en filial, der er signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, eller den relevante kompetente nationale myndighed, såfremt det drejer sig om en filial, som er mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, det foreskrevne tilsyn med filialen i overensstemmelse med artikel 40 til 46 i direktiv 2013/36/EU, og meddeler i givet fald de vilkår, som under hensyn til samfundsmæssige interesser gælder for filialens udøvelse af denne virksomhed i værtsmedlemsstaten.
3. De kompetente nationale myndigheder underretter ECB om de vilkår, hvorunder virksomheden, i henhold til national ret og under hensyn til samfundsmæssige interesser, kan udøves af en filial i deres medlemsstat.
4. En ændring af oplysningerne, som det kreditinstitut, der ønsker at etablere en filial efter artikel 35, stk. 2, litra b), c) eller d) i direktiv 2013/36/EU, har givet meddeles om, meddeles til den kompetente nationale myndighed, der henvises til i stk. 1.
Artikel 14
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for filialer
1. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4, stk. 2, udøver ECB de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, såfremt filialen er signifikant som omhandlet i forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Er filialen mindre signifikant, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, udøver den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen er etableret, de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten.
Artikel 15
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat fremsender en meddelelse efter artikel 39, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, adresseres denne meddelelse til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor retten til fri udveksling af tjenesteydelser skal udøves. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
Artikel 16
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for retten til fri udveksling af tjenesteydelser
1. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, og inden for anvendelsesområdet for SSM-forordningens artikel 4, stk. 1, udfører ECB de opgaver, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, i forbindelse med kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som udøver retten til fri udveksling af tjenesteydelser i deltagende medlemsstater.
2. Hvis retten til fri udveksling af tjenesteydelser tjener samfundsmæssige interesser, under forbehold af visse betingelser i henhold til national ret i de deltagende medlemsstater, underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om disse betingelser.
KAPITEL 3
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 17
Etableringsretten og udøvelsen af retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. ECB udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den relevante kompetente nationale myndighed udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
AFSNIT 4
SUPPLERENDE TILSYN MED FINANSIELLE KONGLOMERATER
Artikel 18
Koordinator
1. ECB varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn.
2. Den kompetente nationale myndighed varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn.
DEL III
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE DRIFTEN AF SSM
AFSNIT 1
PRINCIPPER OG FORPLIGTELSER
Artikel 19
Oversigt
Denne Del fastsætter a) generelle regler for ECB's og de kompetente nationale myndigheders drift af SSM, og b) de bestemmelser, som ECB skal iagttage ved udførelsen af en ECB-tilsynsprocedure.
De generelle principper og bestemmelser, som finder anvendelse mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde, fremgår af Del IX.
Artikel 20
Pligt til at samarbejde i god tro
Både ECB og de kompetente nationale myndigheder er omfattet af en forpligtelse til at samarbejde i god tro og til udveksling af oplysninger.
Artikel 21
Generel forpligtelse til at udveksle oplysninger
1. Uden at berøre ECB's beføjelser til direkte at modtage eller have direkte adgang til oplysninger, som løbende indberettes af enheder under tilsyn, fremsender de kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed navnlig alle de oplysninger til ECB, som måtte være nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Sådanne oplysninger skal omfatte oplysninger fra de kompetente nationale myndigheders kontroller og aktiviteter på stedet.
2. Hvis ECB indhenter oplysninger direkte fra de juridiske eller fysiske personer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender den sådanne oplysninger til de pågældende kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed. Sådanne oplysninger skal navnlig omfatte de oplysninger, som måtte være nødvendige for, at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres opgave med at bistå ECB.
3. Uanset stk. 2 giver ECB de kompetente nationale myndigheder regelmæssig adgang til de opdaterede oplysninger, der er nødvendige, for at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres tilsynsopgaver.
Artikel 22
ECB's ret til at give instrukser til kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder om at gøre brug af deres beføjelser og træffe foranstaltninger, hvis ECB har en tilsynsopgave, men ingen dertil knyttede beføjelser
1. I det omfang det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, kan ECB ved hjælp af instrukser pålægge de kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder eller begge at gøre brug af deres beføjelser i henhold til og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i national ret og som fastsat i SSM-forordningens artikel 9, såfremt SSM-forordningen ikke tillægger ECB sådanne beføjelser.
2. De kompetente nationale myndigheder og/eller, for så vidt angår SSM-forordningens artikel 5, de udpegede nationale myndigheder informerer uden ugrundet ophold ECB om udøvelsen af disse beføjelser.
Artikel 23
Sprogordningen mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder
ECB og de kompetente nationale myndigheder vedtager ordninger for deres kommunikation inden for SSM, herunder det (de) sprog, der skal anvendes.
Artikel 24
Sprogordningen mellem ECB og juridiske eller fysiske personer, herunder enheder under tilsyn
1. Ethvert dokument, som en enhed under tilsyn eller enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, fremsender til ECB, kan udarbejdes på et hvilket som helst af de officielle EU-sprog efter den pågældende enhed eller persons eget valg.
2. ECB, enhederne under tilsyn og enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, kan aftale at udfærdige deres skriftlige kommunikation på et af de officielle EU-sprog, herunder vedrørende ECB-tilsynsafgørelser.
Tilbagekaldelse af en sådan aftale om anvendelse af ét sprog vil kun have virkning for de aspekter af ECB's tilsynsprocedure, som endnu ikke er udført.
Hvis deltagere i en mundtlig høring anmoder om at blive hørt på et andet officielt EU-sprog end det sprog, som ECB's tilsynsprocedure gennemføres på, skal der gives meddelelse herom til ECB i tilstrækkelig god tid, således at de nødvendige foranstaltninger kan blive truffet.
AFSNIT 2
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE RETFÆRDIG PROCEDURE FOR VEDTAGELSE AF ECB-TILSYNSAFGØRELSER
KAPITEL 1
ECB's tilsynsprocedurer
Artikel 25
Generelle principper
1. En ECB-tilsynsprocedure, som indledes i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4 og Kapitel III, Afdeling 2, skal gennemføres i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 22 og bestemmelserne i dette afsnit.
2. Bestemmelserne i dette afsnit finder ikke anvendelse på procedurer, som gennemføres af Det Administrative Klagenævn.
Artikel 26
Parter
1. Parterne i en ECB-tilsynsprocedure er:
a)
de, der indgiver en ansøgning
b)
de, som ECB forventer at rette, eller som ECB har rettet en ECB-tilsynsafgørelse til.
2. De kompetente nationale myndigheder anses ikke som parter.
Artikel 27
Repræsentation af en part
1. En part kan lade sig repræsentere af sine retlige repræsentanter eller af en hvilken som helst anden repræsentant, som er bemyndiget ved skriftlig fuldmagt til at træffe alle foranstaltninger i forbindelse med ECB's tilsynsprocedure.
2. En tilbagekaldelse af fuldmagten er kun gyldig, såfremt ECB modtager en skriftlig tilbagekaldelse. ECB bekræfter modtagelsen af en sådan tilbagekaldelse.
3. Hvis en part har udpeget en repræsentant i en ECB-tilsynsprocedure, kontakter ECB kun den udpegede repræsentant i den pågældende tilsynsprocedure, medmindre særlige omstændigheder kræver, at ECB kontakter parten direkte. I sidstnævnte tilfælde underrettes repræsentanten herom.
Artikel 28
Generelle forpligtelser for ECB og parterne i en ECB-tilsynsprocedure
1. En ECB-tilsynsprocedure kan indledes ex officio eller på anmodning af en part. Under forbehold af stk. 3 fastsætter ECB de fakta, som vil være relevante for vedtagelsen af dens endelige afgørelse i hver enkelt ECB-tilsynsprocedure ex officio.
2. ECB skal ved sin vurdering tage hensyn til alle relevante omstændigheder.
3. Under forbehold af EU-retten har en part pligt til at deltage i en ECB-tilsynsprocedure og at yde bistand med henblik på at belyse forholdene. I ECB-tilsynsprocedurer, som er indledt på anmodning af en part, kan ECB begrænse sin undersøgelse af de faktiske forhold til at anmode parten om at fremsende de relevante faktuelle oplysninger.
Artikel 29
Dokumentation i ECB's tilsynsprocedurer
1. Ved fastlæggelsen af de faktiske forhold i en sag har ECB ret til at gøre brug af den dokumentation, som den, efter behørig hensyntagen, finder passende.
2. Parterne har, under forbehold af EU-retten, pligt til at bistå ECB med at fastlægge sagens faktiske forhold. Parterne har navnlig, under forbehold af EU-rettens begrænsninger med hensyn til sanktionsprocedurer, pligt til sandfærdigt at oplyse de faktiske forhold, som de har kendskab til.
3. ECB kan fastsætte en tidsfrist for parternes fremsendelse af dokumentation.
Artikel 30
Vidner og eksperter i ECB's tilsynsprocedurer
1. ECB kan høre vidner og eksperter, hvis den finder det nødvendigt.
2. Hvis ECB udpeger en ekspert, skal den definere ekspertens opgaver i en aftale og fastsætte en tidsfrist for ekspertens fremsendelse af sin rapport.
3. Hvis ECB hører vidner eller eksperter, har de ved ansøgning herom ret til godtgørelse af deres rejse- og opholdsudgifter. Vidner har ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og eksperter til det aftalte honorar for deres tjeneste, efter at de har indsendt deres opgørelse. Godtgørelsen udbetales i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for henholdsvis godtgørelse af vidner og honorering af eksperter ved Den Europæiske Unions Domstol.
4. ECB kan kræve, at de i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), omhandlede personer møder op som vidne i ECB's lokaler eller et hvilket som helst andet sted i en deltagende medlemsstat, som udpeges af ECB. Hvis en person nævnt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), er en juridisk person, har de fysiske personer, som repræsenterer en sådan juridisk person, pligt til at møde op i medfør af foregående sætning.
Artikel 31
Retten til at blive hørt
1. Før ECB kan vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, skal parten gives mulighed for at udtale sig skriftligt over for ECB om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. Finder ECB det hensigtsmæssigt, kan den give parterne mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde. Af meddelelsen, hvorved ECB giver parten mulighed for at udtale sig, skal fremgå det væsentlige indhold af den påtænkte ECB-tilsynsafgørelse og de væsentlige faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for sin afgørelse. Kapitel III, afdeling 1, i SSM-forordningen er ikke underlagt bestemmelserne i denne artikel.
2. Hvis ECB giver en part mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde, kan partens fravær, bortset fra i særligt undskyldte tilfælde, ikke begrunde en udsættelse af mødet. Hvis parten er særligt undskyldt, kan ECB udsætte mødet eller give parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. ECB udarbejder et skriftligt referat fra mødet, som skal undertegnes af begge parter, og tilstiller parterne en kopi af referatet.
3. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger efter modtagelse af en skrivelse, hvoraf fremgår de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for ECB-tilsynsafgørelsen.
Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, hvor det er relevant.
Under særlige omstændigheder kan ECB indskrænke tidsfristen til tre arbejdsdage. Tidsfristen indskrænkes også til tre arbejdsdage i de situationer, som er omfattet af SSM-forordningens artikel 14 og 15.
4. Uanset stk. 3, og under forbehold af stk. 5, kan ECB vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, uden at give parten mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, før dens vedtagelse, hvis det er bydende nødvendigt at træffe en afgørelse for at forhindre væsentlig skade på det finansielle system.
5. Hvis en presserende ECB-tilsynsafgørelse vedtages i overensstemmelse med stk. 4, gives parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, hurtigst muligt efter dens vedtagelse. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger fra modtagelse af ECB-tilsynsafgørelsen. Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, som dog ikke må overskride seks måneder. ECB skal tage ECB-tilsynsafgørelsen op til fornyet overvejelse i lyset af partens udtalelse og enten bekræfte den, tilbagekalde den, ændre den, eller tilbagekalde og lade den erstatte af en ny ECB-tilsynsafgørelse.
6. Stk. 4 og 5 finder ikke anvendelse på ECB-tilsynsprocedurer, der vedrører sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18 og nærværende forordnings Del X.
Artikel 32
Indsigt i sagsakter i en ECB-tilsynsprocedure
1. De berørte parters ret til forsvar respekteres fuldt ud i ECB's tilsynsprocedurer. I forbindelse hermed, og efter at ECB's tilsynsprocedure er indledt, har parterne ret til indsigt i ECB's sagsakter med forbehold af den legitime interesse i beskyttelsen af deres forretningshemmeligheder, som tilkommer andre juridiske og fysiske personer end den relevante part. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger. De kompetente nationale myndigheder fremsender enhver anmodning om aktindsigt, de har modtaget i forbindelse med ECB's tilsynsprocedurer, til ECB uden ugrundet ophold.
2. Sagsakterne består af alle de dokumenter, der er indhentet, udfærdiget eller indsamlet af ECB under ECB's tilsynsprocedure, uanset lagringsmediet.
3. Intet i denne artikel er til hinder for, at ECB eller de kompetente nationale myndigheder offentliggør og anvender de oplysninger, som måtte være nødvendige for at bevise en overtrædelse.
4. ECB kan beslutte, at der skal gives aktindsigt på en eller flere af følgende måder, idet der tages hensyn til parternes tekniske muligheder:
a)
ved hjælp af cd-rommer eller ethvert andet elektronisk lagringsmedium, herunder medier, der måtte blive tilgængelige i fremtiden
b)
ved papirkopier af dokumenter omfattet af aktindsigten, som fremsendes med posten
c)
ved en opfordring til i ECB's lokaler at gennemse de dokumenter, som de har aktindsigt i.
5. For så vidt angår denne artikel, kan fortrolige oplysninger omfatte ECB's og de kompetente nationale myndigheders interne dokumenter og korrespondance mellem ECB og en kompetent national myndighed eller mellem de kompetente nationale myndigheder.
KAPITEL 2
ECB's tilsynsafgørelser
Artikel 33
Begrundelse for ECB's tilsynsafgørelser
1. En ECB-tilsynsafgørelse ledsages af en begrundelse for afgørelsen, jf. stk. 2.
2. Begrundelsen skal indeholde de væsentlige faktiske forhold og retlige begrundelser, som danner grundlag for ECB-tilsynsafgørelsen.
3. Under forbehold af artikel 31, stk. 4, må ECB kun basere en ECB-tilsynsafgørelse på faktiske forhold og indvendinger, som en part har haft mulighed for at udtale sig om.
Artikel 34
Opsættende virkning
Uden at berøre artikel 278 TEUF og SSM-forordningens artikel 24, stk. 8, kan ECB beslutte at suspendere anvendelsen af en ECB-tilsynsafgørelse a) ved at anføre det i ECB-tilsynsafgørelsen, eller b) i andre tilfælde end hvor der er fremsat en anmodning om revision i Det Administrative Klagenævn, på anmodning af den, som ECB-tilsynsafgørelsen er rettet til.
Artikel 35
Meddelelse af ECB's tilsynsafgørelser
1. ECB kan meddele en ECB-tilsynsafgørelse til en part a) mundtligt, b) ved forkyndelse eller personlig levering af en kopi af tilsynsafgørelsen, c) ved anbefalet brev med en kvittering for modtagelse, d) med ekspres kurertjeneste, e) pr. fax, eller f) elektronisk i overensstemmelse med stk. 10.
2. Såfremt en repræsentant er befuldmægtiget ved et skriftligt mandat, kan ECB meddele ECB-tilsynsafgørelsen til repræsentanten. I så tilfælde er ECB ikke forpligtet til også at meddele ECB-tilsynsafgørelsen til enheden under tilsyn, som er repræsenteret ved en sådan repræsentant.
3. I tilfælde af at ECB-tilsynsafgørelsen meddeles mundtligt, anses meddelelsen om afgørelsen for at være forkyndt for adressaten, hvis en medarbejder hos ECB har informeret a) den pågældende fysiske person, såfremt adressaten er en fysisk person, eller b) en repræsentant, som er bemyndiget til at modtage meddelelsen for den juridiske person, til hvem ECB-tilsynsafgørelsen er rettet, såfremt adressaten er en juridisk person. Efter en sådan mundtlig meddelelse fremsendes en skriftlig kopi af ECB's tilsynsafgørelse til adressaten uden ugrundet ophold.
4. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved anbefalet brev med en kvittering, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være forkyndt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til postselskabet, medmindre kvitteringen for modtagelse indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
5. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved ekspres kurertjeneste, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være meddelt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til kurertjenesten, medmindre kurertjenestens kvittering for levering indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
6. For så vidt angår stk. 4 og 5, skal ECB's tilsynsafgørelse være rettet til en adresse, som kan gøres til genstand for forkyndelse (en gyldig adresse). En gyldig adresse er:
a)
i tilfælde af en ECB-tilsynsafgørelse indledt på anmodning af eller ansøgning fra adressaten for en ECB-tilsynsafgørelse, den adresse, som adressaten har oplyst i sin anmodning eller ansøgning
b)
i tilfælde af en enhed under tilsyn, hovedkontorets seneste forretningsadresse, som enheden under tilsyn har oplyst til ECB
c)
i tilfælde af en fysisk person, den seneste adresse, som er oplyst til ECB, og hvis ingen adressat er oplyst til ECB, og den fysiske person er en medarbejder, chef eller aktionær i en enhed under tilsyn, enheden under tilsyns forretningsadresse i overensstemmelse med litra b).
7. Hver enkelt person, som er part i en ECB-tilsynsprocedure, skal på anmodning oplyse en gyldig adresse til ECB.
8. Hvis en person er etableret eller hjemmehørende i en stat, som ikke er en medlemsstat, kan ECB kræve, at parten inden for en rimelig tidsfrist udpeger en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant, som er bosiddende i en medlemsstat, eller som har forretningslokaler i en medlemsstat. Skulle en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant ikke være udpeget efter en sådan anmodning, henholdsvis indtil en sådan forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant er udpeget, kan enhver meddelelse forkyndes i overensstemmelse med stk. 3 til 5 og 9 på den adresse på parten, som ECB har kendskab til.
9. Hvis personen, som er adressat for en ECB-tilsynsafgørelse, har oplyst et faxnummer til ECB, kan ECB meddele en ECB-tilsynsafgørelse ved at fremsende en kopi af ECB-tilsynsafgørelsen pr. fax. ECB's tilsynsafgørelse anses for at være meddelt til adressaten, hvis ECB har modtaget en bekræftelse på, at telefaxen er leveret.
10. ECB kan fastsætte de kriterier, hvorunder en ECB-tilsynsafgørelse kan forkyndes elektronisk eller ved tilsvarende kommunikationsformer.
AFSNIT 3
INDBERETNING AF OVERTRÆDELSER
Artikel 36
Indberetning af overtrædelser
Enhver person i god tro kan foretage en indberetning direkte til ECB, hvis den pågældende person har rimelige grunde til at antage, at indberetningen vil dokumentere, at kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber eller kompetente myndigheder (herunder ECB selv) har overtrådt de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter.
Artikel 37
Passende beskyttelse ved indberetning af overtrædelser
1. Hvis en person foretager en indberetning i god tro om enheder under tilsyns eller kompetente myndigheders formodede overtrædelse af de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter, skal indberetningen behandles som en beskyttet indberetning.
2. Alle personlige oplysninger vedrørende både den person, som foretager en beskyttet indberetning, og den person, som formodes at være ansvarlig for overtrædelsen, skal beskyttes i overensstemmelse med de gældende EU-rammer for databeskyttelse.
3. ECB må ikke afsløre identiteten på en person, som har foretaget en beskyttet indberetning, uden først at have indhentet den pågældende persons udtrykkelige samtykke, medmindre en sådan offentliggørelse kræves ved retskendelse som led i yderligere undersøgelser eller efterfølgende retssager.
Artikel 38
Procedurer for opfølgning på indberetninger
1. ECB vurderer alle indberetninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn. ECB vurderer indberetninger vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn i forhold til overtrædelse af ECB's forordninger eller afgørelser. I sidstnævnte tilfælde, hvor de kompetente nationale myndigheder modtager disse indberetninger, fremsender de disse til ECB uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
2. Uden at berøre stk. 1 fremsender ECB indberetninger, som vedrører mindre signifikante enheder under tilsyn, til den relevante kompetente nationale myndighed uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
3. ECB udveksler informationer med de kompetente nationale myndigheder a) for at fastslå, om indberetningerne er blevet sendt til både ECB og den relevante kompetente nationale myndighed, og for at koordinere indsatsen, og b) for at få kendskab til resultatet af opfølgningen på de indberetninger, der er foretaget til de kompetente nationale myndigheder.
4. ECB skal udøve et rimeligt skøn ved vurderingen af, hvorledes de modtagne indberetninger skal vurderes, og hvilke foranstaltninger der skal træffes.
5. I tilfælde af påståede overtrædelser fra enhederne under tilsyns side, skal den relevante enhed under tilsyn fremsende alle oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne vurdere de modtagne indberetninger.
6. I tilfælde af påståede overtrædelser fra kompetente myndigheders side (bortset fra ECB), anmoder ECB den relevante myndighed om at udtale sig om de indberettede fakta.
7. ECB redegør i sin årsrapport, som beskrevet i SSM-forordningens artikel 20, stk. 2, for de modtagne indberetninger i forkortet eller aggregeret form, således at individuelle enheder under tilsyn eller personer ikke kan identificeres.
DEL IV
FASTSÆTTELSE AF EN ENHED UNDER TILSYNS STATUS SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
AFSNIT 1
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE KLASSIFIKATIONEN SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
Artikel 39
Klassificering af en enhed under tilsyn på et individuelt grundlag som signifikant
1. En enhed under tilsyn anses for at være en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB træffer afgørelse herom i en ECB-afgørelse rettet til den relevante enhed under tilsyn i henhold til artikel 43 til 49, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse.
2. En enhed under tilsyn ophører med at være klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB i en ECB-afgørelse rettet til enheden under tilsyn, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse, fastslår, at den er en mindre signifikant enhed under tilsyn eller ikke længere er en enhed under tilsyn.
3. En enhed under tilsyn kan klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn på grundlag af en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
dens størrelse, som fastsat i overensstemmelse med artikel 50 til 55 (herefter »størrelseskriteriet«)
b)
dens betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, som fastsat i overensstemmelse med artikel 56 til 58 (herefter »kriteriet om økonomisk betydning«)
c)
dens betydning med hensyn til grænseoverskridende aktiviteter, som fastsat i overensstemmelse med artikel 59 og 60 (herefter »kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter«)
d)
en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM), som fastsat i overensstemmelse med artikel 61 til 64 (herefter »kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte«)
e)
den omstændighed, at enheden under tilsyn er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 og 66.
4. Signifikante enheder under tilsyn er underlagt direkte tilsyn af ECB, medmindre særlige omstændigheder begrunder, at den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsynet i overensstemmelse med afsnit 9 i denne del.
5. ECB fører også direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse, der er vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), således at ECB udøver alle de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, omhandlede relevante beføjelser direkte. I henseende til SSM klassificeres en sådan mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn som signifikant.
6. ECB rådfører sig med de relevante kompetente nationale myndigheder, før den træffer de i denne artikel omhandlede ECB-afgørelser. Hver enkelt ECB-afgørelse, som omhandlet i denne artikel, meddeles også til de relevante kompetente nationale myndigheder.
Artikel 40
Klassificering af enheder under tilsyn, som er en del af en koncern, som signifikante
1. Hvis en eller flere enheder under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, anvendes kriterierne for fastsættelsen af, om de er signifikante, på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit 3 til 7 i Del IV.
2. Hver enkelt af enhederne under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, anses for at være en signifikant enhed under tilsyn under en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
hvis koncernen under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater opfylder størrelseskriteriet, kriteriet om økonomisk betydning eller kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter
b)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, opfylder kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte
c)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
3. Hvis der træffes afgørelse om, at en koncern under tilsyn er signifikant, eller at den ikke længere er signifikant, vedtager ECB en ECB-afgørelse om klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn eller om ophævelsen af klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn og meddeler hver enkelt enhed under tilsyn, som er en del af den pågældende koncern under tilsyn, om start- og slutdatoen for ECB's direkte tilsyn i overensstemmelse med de i artikel 39 fastsatte kriterier og procedurer.
Artikel 41
Særlige bestemmelser vedrørende filialer af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater
1. Alle filialer, som oprettes i den samme deltagende medlemsstat, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, anses for at være en enkelt enhed under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
2. Filialer, som oprettes i forskellige deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, behandles individuelt som adskilte enheder under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
3. Uden at berøre stk. 1 vurderes filialer af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, individuelt som adskilte enheder under tilsyn, og adskilt fra datterselskaber af det samme kreditinstitut, ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
Artikel 42
Særlige bestemmelser vedrørende datterselskaber af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande
1. Datterselskaber, som er etableret i en eller flere deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, vurderes adskilt fra kreditinstituttets filialer ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
2. Følgende datterselskaber vurderes adskilt ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt:
a)
datterselskaber, der er etableret i en deltagende medlemsstat,
b)
datterselskaber, der tilhører en koncern, hvis moderselskab har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, og
c)
datterselskaber, der ikke tilhører en koncern under tilsyn i de deltagende medlemsstater.
AFSNIT 2
PROCEDURE FOR KLASSIFICERING AF ENHEDER UNDER TILSYN SOM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Klassificering af en enhed under tilsyn som signifikant
Artikel 43
Revurdering af status for en enhed under tilsyn
1. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager ECB mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fortsat opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager hver enkelt kompetente nationale myndighed mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4. Drejer det sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, foretager den relevante kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor moderselskabet, fastsat på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, er etableret, denne revurdering.
3. ECB kan til enhver tid, efter at have modtaget relevante oplysninger, tage op til fornyet vurdering, navnlig i de tilfælde, der er specificeret i artikel 52, a) om en enhed under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og b) om en signifikant enhed under tilsyn ikke længere opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
4. Hvis en kompetent national myndighed vurderer, at en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, underretter den pågældende kompetente nationale myndighed ECB herom uden ugrundet ophold.
5. På anmodning af ECB eller en kompetent national myndighed skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at fastslå, om en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
6. Hvis ECB a) træffer afgørelse om at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn eller b) træffer afgørelse om, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn skal ophøre, skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at sikre en smidig overførsel af tilsynskompetencer. Navnlig skal en rapport over enheden under tilsyns tilsynshistorik og risikoprofil udarbejdes af den pågældende kompetente nationale myndighed, når ECB overtager det direkte tilsyn med en enhed under tilsyn, og af ECB, når den pågældende kompetente nationale myndighed får kompetence til at føre tilsyn med den berørte enhed.
7. ECB fastslår, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant, på grundlag af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i den rækkefølge, som de fremgår heri, dvs. a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, d) anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, og e) den omstændighed, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
Artikel 44
Procedure, som skal anvendes ved fastsættelsen af en enhed under tilsyns signifikans
1. ECB anvender procedurereglerne i nærværende forordnings Del III, afsnit 2, når den træffer afgørelse om klassificeringen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant i henhold til dette afsnit.
2. ECB meddeler inden for den i artikel 45 fastsatte tidsramme skriftligt en ECB-afgørelse om klassifikationen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant til den enkelte berørte enhed under tilsyn og meddeler også afgørelsen til den relevante kompetente nationale myndighed. For så vidt angår enheder under tilsyn, som er en del af en signifikant koncern under tilsyn, skal ECB meddele ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og sikre, at alle enheder under tilsyn i den signifikante koncern er behørigt underrettet.
3. For enheder under tilsyn, der ikke er blevet underrettet af ECB i henhold til stk. 1, tjener listen i artikel 49, stk. 2, som meddelelse om deres klassifikation som mindre signifikante.
4. ECB giver den enkelte relevante enhed under tilsyn mulighed for at udtale sig skriftligt, før en ECB-afgørelse vedtages i henhold til stk. 1.
5. Endvidere giver ECB i overensstemmelse med artikel 39, stk. 6, de relevante kompetente nationale myndigheder mulighed for at fremsætte bemærkninger og kommentarer skriftligt, og ECB tager behørigt hensyn til disse.
6. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fra datoen for meddelelse af ECB-afgørelsen, hvori det fastsættes, at den er en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn.
KAPITEL 2
Påbegyndelse og ophør af ECB's direkte tilsyn
Artikel 45
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn
1. ECB angiver i en ECB-afgørelse den dato, hvorfra den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn, der er blevet klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn. Denne ECB-afgørelse kan være den samme som den i artikel 44, stk. 2, omhandlede afgørelse. ECB meddeler ECB-afgørelsen til den enkelte berørte enhed under tilsyn mindst en måned før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn, jf. dog stk. 2.
2. Hvis ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn på grundlag af en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, skal ECB meddele den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn i god tid, dvs. mindst en uge før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn.
3. ECB fremsender en kopi af de i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelser til de relevante kompetente nationale myndigheder.
4. ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn senest 12 måneder efter den dato, hvor ECB meddeler enheden under tilsyn eller koncernen under tilsyn en ECB-afgørelse i henhold til artikel 44, stk. 2.
5. For så vidt angår denne artikel meddeler ECB i forhold til en koncern under tilsyn, ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for koncernen er behørigt underrettet inden udløbet af den relevante frist.
Artikel 46
Ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Hvis ECB fastslår, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn skal ophøre, udsteder ECB en ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn med angivelse af dato og begrundelse for, hvorfor det direkte tilsyn ophører. ECB vedtager en sådan afgørelse mindst en måned før den dato, hvor ECB's direkte tilsyn ophører. ECB fremsender også en kopi af denne ECB-afgørelse til de relevante kompetente nationale myndigheder. Artikel 45, stk. 5, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
2. Før en ECB-afgørelse i henhold til stk. 1 udstedes, giver ECB de pågældende enheder under tilsyn lejlighed til at udtale sig skriftligt.
3. En ECB-afgørelse, som angiver den dato, hvor ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn vil ophøre, kan udstedes sammen med afgørelsen, hvori enheden under tilsyn klassificeres som mindre signifikant.
Artikel 47
Begrundelser for ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Såfremt det drejer sig om en signifikant enhed under tilsyn, der er klassificeret som sådan på grundlag af sin a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, eller c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, eller fordi den er en del af en koncern under tilsyn, der opfylder mindst et af disse kriterier, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af klassifikationen som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis ingen af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i en periode på tre på hinanden følgende år har været opfyldt enten på et individuelt grundlag eller af koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører.
2. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at der er blevet anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM af a) enheden selv, b) koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, eller c) en enhed under tilsyn, som tilhører denne koncern, og som ikke er signifikant på andre grundlag, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den direkte offentlige finansielle støtte er blevet afslået, fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt. En sådan afgørelse kan i tilfælde af tilbagebetaling eller ophør af den direkte offentlige finansielle støtte først træffes tre kalenderår, efter at den direkte offentlige finansielle støtte er blevet fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt.
3. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 til 66, eller som tilhører samme koncern under tilsyn som et sådant kreditinstitut, og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den pågældende enhed under tilsyn i en periode på tre på hinanden følgende kalenderår ikke har været et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
4. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af ECB's direkte tilsyn, hvis direkte tilsyn efter dens rimelige skøn ikke længere er nødvendigt for at sikre en konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
Artikel 48
Igangværende procedurer
1. I tilfælde af at der skal ske en ændring i kompetencefordelingen mellem ECB og en kompetent national myndighed, informerer den myndighed, hvis kompetence vil ophøre (herefter »den myndighed, hvis kompetence ophører«), den myndighed som får kompetence (herefter »den myndighed, som får kompetence«) om enhver tilsynsprocedure, som er formelt indledt, og som kræver, at der træffes en afgørelse. Den myndighed, hvis kompetence ophører, fremsender disse oplysninger straks efter at have fået kendskab til den forestående kompetenceændring. Den myndighed, hvis kompetence ophører, opdaterer disse oplysninger løbende, og som hovedregel en gang om måneden, når der foreligger nye oplysninger om en tilsynsprocedure. Den myndighed, der får tilsynskompetence, kan i behørigt begrundede tilfælde tillade mindre hyppig rapportering. Med henblik på artikel 48 og 49 betyder en tilsynsprocedure en ECB- eller NCA-tilsynsprocedure.
Før kompetenceændringen gennemføres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, uden ugrundet ophold samarbejde tæt med den myndighed, som får kompetence, efter at en ny tilsynsprocedure, som kræver at der træffes en afgørelse, er blevet formelt indledt.
2. Hvis tilsynskompetencen ændres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, bestræbe sig på at færdiggøre eventuelle igangværende tilsynsprocedurer, som kræver, at der træffes en afgørelse, før den dato, hvor ændringen i tilsynskompetencen skal gælde fra.
3. Hvis en formelt indledt tilsynsprocedure, som kræver, at der træffes en afgørelse, ikke kan færdiggøres før den dato, hvor en ændring i tilsynskompetencen skal gælde fra, forbliver den myndighed, hvis kompetence ophører, kompetent, indtil den pågældende tilsynsprocedure er færdiggjort. I den forbindelse bevarer den myndighed, hvis kompetence ophører, også alle relevante beføjelser, indtil tilsynsproceduren er blevet færdiggjort. Den myndighed, hvis kompetence ophører, færdiggør den pågældende igangværende tilsynsprocedure i overensstemmelse med gældende lov under sine bevarede beføjelser. Den myndighed, hvis kompetence ophører, informerer den myndighed, som får kompetence, før den træffer afgørelse i en tilsynsprocedure, som var igangværende før kompetenceændringen. Den fremsender en kopi af den trufne afgørelse og alle relevante dokumenter, der vedrører denne, til den myndighed, som får kompetence.
4. Uanset stk. 3 kan ECB inden for en måned efter at have modtaget de oplysninger, som er nødvendige for at færdiggøre sin vurdering af den pågældende formelt indledte tilsynsprocedure, og i samråd med den pågældende kompetente nationale myndighed, beslutte at overtage den pågældende tilsynsprocedure. Hvis en ECB-afgørelse i henhold til den nationale ret kræves truffet før udløbet af ovennævnte vurderingsperiode, skal den kompetente nationale myndighed fremsende alle nødvendige oplysninger til ECB og navnlig angive tidsrammen, inden for hvilken ECB skal træffe afgørelse om, hvorvidt den agter at overtage proceduren eller ej. Overtager ECB en tilsynsprocedure, underretter ECB den relevante kompetente nationale myndighed og parterne om sin afgørelse om at overtage den pågældende tilsynsprocedure. ECB specificerer konsekvenserne af at overtage en sådan tilsynsprocedure i sin ECB-afgørelse.
5. ECB og den relevante kompetente nationale myndighed skal samarbejde om færdiggørelsen af eventuelle igangværende procedurer og kan udveksle alle relevante oplysninger til dette formål.
6. Denne artikel finder ikke anvendelse på fælles procedurer.
KAPITEL 3
Fortegnelse over enheder under tilsyn
Artikel 49
Offentliggørelse
1. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn, der indikerer, hvor det er relevant, hvilken koncern under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, og det specifikke retlige grundlag for et sådant direkte tilsyn. Fortegnelsen skal, såfremt det drejer sig om en klassifikation som signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, omfatte den samlede værdi af enheden eller koncernen under tilsyns aktiver. ECB offentliggør også navnene på enheder under tilsyn, som, selv om de opfylder et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og derfor opfylder betingelserne for at være signifikant, ikke desto mindre betragtes som mindre signifikante af ECB på grund af særlige omstændigheder i overensstemmelse med afsnit 9 i Del IV og derfor ikke er underlagt ECB's direkte tilsyn.
2. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn, hvormed en kompetent national myndighed fører direkte tilsyn, og navnet på den pågældende kompetente nationale myndighed.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser offentliggøres elektronisk og vil være tilgængelige på ECB's websted.
4. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser opdateres regelmæssigt.
AFSNIT 3
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF STØRRELSE
Artikel 50
Fastsættelse af signifikans på grundlag af størrelse
1. Spørgsmålet, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, skal afgøres på baggrund af den samlede værdi af dens aktiver.
2. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 30 milliarder EUR (herefter »størrelsesgrænsen«).
Artikel 51
Grundlag for at fastslå, hvorvidt en enhed under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet
1. Hvis enheden under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det konsoliderede regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året for koncernen under tilsyn i overensstemmelse med gældende ret.
2. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 1 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af aktiverne på grundlag af det seneste reviderede konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS), således som disse finder anvendelse i EU i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (12) og, hvis dette årsregnskab ikke foreligger, det konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
3. Hvis enheden under tilsyn ikke er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det individuelle regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året i overensstemmelse med gældende ret.
4. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 3 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det seneste reviderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med IFRS, som finder anvendelse inden for EU i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002, og hvis dette årsregnskab ikke foreligger, årsregnskabet, som er udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
5. Hvis enheden under tilsyn er en filial af et kreditinstitut, der er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, skal den samlede værdi af dens aktiver fastlægges på grundlag af de statistiske oplysninger, der er indberettet i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Artikel 52
Grundlag for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet i særlige eller ekstraordinære omstændigheder
1. Hvis der, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant enhed under tilsyn, er en ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå, hvorvidt størrelseskriteriet er opfyldt eller ej, undersøger den pågældende kompetente nationale myndighed, om størrelseskriteriet fortsat er opfyldt eller ej.
Opstår en sådan ændring for en signifikant enhed under tilsyn, undersøger ECB, om størrelsesgrænsen fortsat er opfyldt eller ej.
En ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet, omfatter ethvert af følgende forhold: a) fusion mellem to eller flere kreditinstitutter, b) salg eller overførsel af en betydelig forretningsenhed, c) overførsel af aktier i et kreditinstitut, så det ikke længere tilhører en koncern under tilsyn, som det tilhørte før salget, d) en endelig afgørelse om at gennemføre en velordnet afvikling af enheden (eller koncernen) under tilsyn, og e) tilsvarende faktiske situationer.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
En signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere ECB om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
3. Uanset den i artikel 47, stk. 1-3, fastsatte treårsregel, og såfremt der foreligger ekstraordinære omstændigheder, herunder sådanne som er omhandlet i stk. 1, træffer ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder afgørelse om, hvorvidt de berørte enheder under tilsyn er signifikante eller mindre signifikante, samt datoen, hvorfra ECB eller de kompetente nationale myndigheder skal føre tilsyn.
Artikel 53
Koncerner af konsoliderede virksomheder
1. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet består en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn af de virksomheder, der skal konsolideres i tilsynsøjemed i henhold til EU-lovgivningen.
2. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet omfatter en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn datterselskaber og filialer i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande.
Artikel 54
Metode til konsolidering
Konsolideringen foretages på grundlag af den konsolideringsmetode, som finder anvendelse i henhold til EU-rettens bestemmelser om tilsyn.
Artikel 55
Metode til beregning af de samlede aktiver
Med henblik på at fastslå, om et kreditinstitut er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, udledes den »samlede værdi af aktiverne« af linjen »Aktiver i alt« på en balance, som er udarbejdet i overensstemmelse med EU-retten i tilsynsøjemed.
AFSNIT 4
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN FOR UNIONENS ELLER EN DELTAGENDE MEDLEMSSTATS ØKONOMI
Artikel 56
Grænseværdier for betydning for den nationale økonomi
En enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat, eller en koncern under tilsyn, hvis moderselskab er etableret i en deltagende medlemsstat, klassificeres som signifikant på grundlag af dens betydning for økonomien i den pågældende deltagende medlemsstat, hvis:
(grænseværdi for betydning for den nationale økonomi)
og
A ≥ 5 mia. EUR
hvorved
A
er den samlede værdi af aktiver fastsat i overensstemmelse med artikel 51 til 55 i et givet kalenderår, og
B
er bruttonationalproduktet i markedspriser som defineret i punkt 8.89 i bilag A til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (14) (ENS 2010) og offentliggjort af Eurostat i et givet kalenderår.
Artikel 57
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
1. ECB skal tage hensyn til følgende kriterier, navnlig ved fastsættelsen af, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn har betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi af andre grunde end dem, som fremgår af artikel 56:
a)
enheden eller koncernen under tilsyns betydning for særlige økonomiske sektorer i Unionen eller en deltagende medlemsstat
b)
enheden eller koncernen under tilsyns sammenkobling med Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
c)
enheden eller koncernen under tilsyns substituerbarhed som både markedsdeltager og leverandør af kundetjenester
d)
enheden eller koncernen under tilsyns forretningsmæssige, strukturelle og driftsmæssige kompleksitet.
2. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 58
Fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for en deltagende medlemsstats økonomi på anmodning af en kompetent national myndighed
1. En kompetent national myndighed kan meddele ECB, at den betragter en enhed under tilsyn som havende betydning for den indenlandske økonomi.
2. ECB vurderer den kompetente nationale myndigheds meddelelse på grundlag af kriteriet i artikel 57, stk. 1.
3. Artikel 57 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 5
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN AF GRÆNSEOVERSKRIDENDE AKTIVITETER
Artikel 59
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen af en koncern under tilsyns grænseoverskridende aktiviteter
1. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis koncernen under tilsyns moderselskab har etableret datterselskaber, som selv er kreditinstitutter, i mere end én anden deltagende medlemsstat.
2. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 5 milliarder EUR og:
a)
de grænseoverskridende aktiver i forhold til dens samlede aktiver overstiger 20 %, eller
b)
de grænseoverskridende passiver i forhold til dens samlede passiver overstiger 20 %.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 60
Grænseoverskridende aktiver og passiver
1. »Grænseoverskridende aktiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede aktiver, for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
2. »Grænseoverskridende passiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede passiver for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
AFSNIT 6
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF EN ANMODNING OM ELLER MODTAGELSE AF OFFENTLIG FINANSIEL STØTTE FRA ESM
Artikel 61
Anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM
1. Der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte til en enhed under tilsyn, hvis et medlem af ESM har fremsat en anmodning om, at der ydes finansiel støtte fra ESM til enheden i overensstemmelse med en afgørelse truffet af repræsentantskabet for ESM i henhold til artikel 19 i traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme om direkte rekapitalisering af et kreditinstitut og med de instrumenter, som er vedtaget i henhold til denne afgørelse.
2. Direkte offentlig finansiel støtte er modtaget af et kreditinstitut, hvis kreditinstituttet har modtaget finansiel støtte i henhold til den i stk. 1 omhandlede afgørelse og instrumenter.
Artikel 62
De kompetente nationale myndigheders forpligtelse til at underrette ECB om en eventuel anmodning om eller modtagelse af offentlig finansiel støtte af en mindre signifikant enhed under tilsyn
1. Uden at berøre den i artikel 96 fastsatte forpligtelse til at underrette ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation forværres, skal den kompetente nationale myndighed underrette ECB, så snart den bliver bekendt med et eventuelt behov for, at der ydes offentlig finansiel støtte til en mindre signifikant enhed under tilsyn på nationalt plan indirekte fra ESM og/eller af ESM.
2. Den kompetente nationale myndighed skal fremsende sin vurdering af den mindre signifikante enhed under tilsyns finansielle situation til ECB til overvejelse, før den fremsendes til ESM, bortset fra i behørigt begrundede nødstilfælde.
Artikel 63
Påbegyndelse og ophør af direkte tilsyn
1. En enhed under tilsyn, for hvilken der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, eller som har modtaget direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn fra den dato, hvor der er blevet fremsat en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte på dennes vegne.
2. Datoen, hvorfra ECB påbegynder direkte tilsyn, fastsættes i en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 64
Anvendelsesområde
Hvis der fremsættes en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte for en enhed under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, klassificeres alle de enheder under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, som signifikante.
AFSNIT 7
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF, AT ENHEDEN UNDER TILSYN ER ET AF DE TRE MEST SIGNIFIKANTE KREDITINSTITUTTER I EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT
Artikel 65
Kriterier for fastsættelse af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat
1. Et kreditinstitut eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis det er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller en af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat.
2. Ved fastsættelsen af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed tage hensyn til størrelsen af henholdsvis enheden under tilsyn og koncernen under tilsyn, som fastsat i artikel 50 til 55.
Artikel 66
Revurderingsproces
1. For hver deltagende medlemsstat fastsætter ECB senest den 1. oktober i et kalenderår, hvorvidt tre kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn, der er etableret med et moderselskab i en sådan deltagende medlemsstat, skal klassificeres som signifikante enheder under tilsyn.
2. På ECB's anmodning underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i deres respektive deltagende medlemsstater senest den 1. oktober i det pågældende kalenderår. De kompetente nationale myndigheder fastslår de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn på grundlag af kriterierne i artikel 50 til 55.
3. For hvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater fremsender den relevante kompetente nationale myndighed en rapport til ECB, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for hver enkelt, medmindre kreditinstituttet eller koncernen under tilsyn allerede er klassificeret som signifikant.
Efter at have modtaget de i stk. 2 omhandlede oplysninger foretager ECB sin egen vurdering. ECB kan til dette formål anmode den relevante kompetente nationale myndighed om at fremsende relevante oplysninger.
4. Hvis en eller flere af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat den 1. oktober i et givet år ikke er klassificeret som signifikante enheder under tilsyn, vedtager ECB en afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2 vedrørende ethvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller enhver af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn, der ikke er klassificeret som signifikante.
5. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 8
ECB-AFGØRELSE OM AT FØRE DIREKTE TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 6, STK. 5, LITRA B)
Artikel 67
Kriterier for en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b)
1. ECB kan i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), til enhver tid træffe afgørelse i form af en ECB-afgørelse om at føre direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, når det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Før ECB træffer den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse, tager den bl.a. hensyn til enhver af følgende faktorer:
a)
hvorvidt den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn er tæt på at opfylde et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
b)
den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyns sammenkobling med andre kreditinstitutter
c)
hvorvidt den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn er et datterselskab af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland og har etableret et eller flere datterselskaber, som også er kreditinstitutter, eller en eller flere filialer i deltagende medlemsstater, hvoraf en eller flere er signifikante
d)
den omstændighed, at ECB's instrukser ikke er blevet fulgt af den kompetente nationale myndighed
e)
den omstændighed, at den kompetente nationale myndighed ikke har overholdt de retsakter, hvortil der henvises i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, første afsnit
f)
den omstændighed, at den mindre signifikante enhed under tilsyn har anmodet om eller modtaget indirekte finansiel støtte fra EFSF eller ESM.
Artikel 68
Procedure for udarbejdelse af en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på en kompetent national myndigheds anmodning
1. ECB vurderer på anmodning af en kompetent national myndighed, hvorvidt det er nødvendigt at føre direkte tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal a) identificere den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed mener, at ECB bør føre direkte tilsyn med, og b) anføre, hvorfor det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal ledsages af en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn.
4. Hvis ECB ikke er enig med den kompetente nationale myndigheds anmodning, skal ECB høre den pågældende kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
5. Hvis ECB træffer afgørelse om, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
Artikel 69
Procedure for udarbejdelse af ECB-afgørelser i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på ECB's eget initiativ
1. ECB kan anmode en kompetent national myndighed om at fremsende en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn. ECB skal anføre en dato, på hvilken en sådan rapport skal fremsendes til ECB.
2. ECB skal høre den kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller den mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Hvis ECB konkluderer, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
AFSNIT 9
SÆRLIGE OMSTÆNDIGHEDER, DER KAN BEGRUNDE KLASSIFIKATION AF EN ENHED UNDER TILSYN SOM MINDRE SIGNIFIKANT, SELV OM KRITERIERNE FOR KLASSIFIKATION SOM SIGNIFIKANT ER OPFYLDT
Artikel 70
Særlige omstændigheder, der fører til klassifikation af en signifikant enhed under tilsyn som mindre signifikant
1. Særlige omstændigheder, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, andet og femte afsnit (herefter »særlige omstændigheder«), foreligger, hvor der er specifikke og faktuelle omstændigheder, som medfører, at klassifikationen af en enhed under tilsyn som signifikant ikke er hensigtsmæssig under hensyn til formålet med og principperne for SSM-forordningen, og navnlig behovet for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Begrebet »særlige omstændigheder« skal fortolkes indskrænkende.
Artikel 71
Vurdering af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder
1. Vurderingen af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder, der begrunder en klassifikation af, hvad der ellers ville være en signifikant enhed under tilsyn, som mindre signifikant, foretages fra sag til sag og specifikt for den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, og ikke for kategorier af enheder under tilsyn.
2. Artikel 40 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
3. Artikel 44 til 46 og artikel 48 og 49 finder anvendelse i overensstemmelse hermed. ECB skal i en ECB-afgørelse anføre de grunde, der har ført til dens konklusion af, at der foreligger særlige omstændigheder.
Artikel 72
Revurdering
1. ECB tager med de relevante kompetente nationale myndigheders støtte mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om der fortsat foreligger særlige omstændigheder for en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, der er klassificeret som mindre signifikant på grund af særlige omstændigheder.
2. Den pågældende enhed under tilsyn skal fremsende alle de oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne foretage den i stk. 1 omhandlede revurdering.
3. Hvis ECB mener, at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder, træffer den en ECB-afgørelse rettet til den pågældende enhed under tilsyn, hvori det fastslås, at den klassificeres som signifikant, og at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder.
4. Afsnit 2 i Del IV finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
DEL V
FÆLLES PROCEDURER
AFSNIT 1
SAMARBEJDE OM ANSØGNINGER OM TILLADELSE TIL AT PÅBEGYNDE VIRKSOMHED SOM KREDITINSTITUT
Artikel 73
Underretning af ECB om ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. En kompetent national myndighed, som modtager en ansøgning om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, der påtænkes etableret i en deltagende medlemsstat, skal underrette ECB om modtagelsen af en sådan ansøgning inden for 15 arbejdsdage.
2. Den kompetente nationale myndighed skal også informere ECB om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om ansøgningen skal være truffet og meddelt til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Er ansøgningen ufuldstændig, skal den kompetente nationale myndighed, enten på eget initiativ eller på ECB's anmodning, bede ansøgeren om at fremsende de oplysninger, som yderligere kræves. Den kompetente nationale myndighed skal sende sådanne yderligere oplysninger, som den modtager, til ECB inden for 15 arbejdsdage efter modtagelse heraf.
Artikel 74
Kompetente nationale myndigheders vurdering af ansøgninger
Den kompetente nationale myndighed, som en ansøgning er indgivet til, vurderer, hvorvidt ansøgeren opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i lovgivningen for den kompetente nationale myndigheds medlemsstat.
Artikel 75
Kompetente nationale myndigheders afslag på en ansøgning
De kompetente nationale myndigheder afslår ansøgninger, som ikke opfylder de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, og sender en kopi af deres afgørelse til ECB.
Artikel 76
Kompetente nationale myndigheders udkast til afgørelse om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. Hvis den kompetente nationale myndighed finder det godtgjort, at ansøgningen opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, udarbejder den et udkast til afgørelse, hvori den henstiller, at ECB giver ansøgeren tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut (herefter et »udkast til afgørelse om tilladelse«).
2. Den kompetente nationale myndighed skal sikre, at udkastet til afgørelse om tilladelse meddeles til ECB og ansøgeren mindst 20 arbejdsdage før udløbet af den maksimale vurderingsperiode i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Den kompetente nationale myndighed kan henstille, at der knyttes henstillinger, betingelser og/eller restriktioner til et udkast til en afgørelse om tilladelse i overensstemmelse med den nationale ret og EU-retten. I så tilfælde har den kompetente nationale myndighed ansvar for at vurdere, hvorvidt de pågældende betingelser og/eller restriktioner er opfyldt.
Artikel 77
ECB's vurdering af ansøgninger og høring af ansøgerne
1. ECB vurderer ansøgningen på grundlag af de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante EU-ret. Hvis ECB mener, at disse betingelser ikke er opfyldt, giver ECB ansøgeren mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold og indvendinger, som er relevante for vurderingen, i overensstemmelse med artikel 31.
2. Hvis et møde vurderes at være nødvendigt og i alle andre tilfælde, som er behørigt begrundede, kan ECB forlænge tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om en ansøgning skal være truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 14, stk. 3. En eventuel forlængelse meddeles til ansøgeren i overensstemmelse med artikel 35 i nærværende forordning.
Artikel 78
ECB's afgørelser om ansøgninger
1. ECB træffer afgørelse om et udkast til afgørelse om tilladelse, som den har modtaget fra den kompetente nationale myndighed, inden for ti arbejdsdage, medmindre der er truffet en afgørelse om at forlænge tidsfristen i overensstemmelse med artikel 77, stk. 2. Den kan støtte udkastet til afgørelse om tilladelse, og dermed give sit samtykke til tilladelsen, eller gøre indsigelse imod udkastet til afgørelse om tilladelse.
2. ECB skal basere sin afgørelse på sin vurdering af ansøgningen, udkastet til afgørelse om tilladelse og eventuelle skriftlige kommentarer fra ansøgeren i henhold til artikel 77.
3. Hvis ECB ikke træffer en afgørelse inden for den i stk. 1 nævnte frist, anses den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om tilladelse for at være vedtaget.
4. ECB vedtager en afgørelse om at meddele tilladelse, hvis ansøgeren opfylder alle betingelserne for at opnå tilladelse i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret i den medlemsstat, hvor ansøgeren er etableret.
5. Afgørelsen om at meddele tilladelse skal dække ansøgerens aktiviteter som kreditinstitut, som omhandlet i den relevante nationale ret, uden at berøre yderligere krav om tilladelse i henhold til relevant national ret, som skal være opfyldt for at kunne udføre andre aktiviteter end at tage imod indskud eller andre tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden og yde lån for egen regning.
Artikel 79
Procedure for bortfald af tilladelsen
Tilladelsen bortfalder i de situationer, der er omhandlet i artikel 18, litra a), i direktiv 2013/36/EU, hvis den relevante nationale ret indeholder bestemmelser herom. De kompetente nationale myndigheder underetter ECB om de enkelte tilfælde, hvor en tilladelse bortfalder. ECB offentliggør bortfaldet af tilladelsen i overensstemmelse med den relevante nationale lovgivning efter at have underrettet den pågældende kompetente nationale myndighed og den berørte enhed under tilsyn.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED INDDRAGELSE AF EN TILLADELSE
Artikel 80
Kompetente nationale myndigheders forslag om at inddrage en tilladelse
1. Hvis den relevante kompetente nationale myndighed er af den opfattelse, at et kreditinstituts tilladelse bør inddrages helt eller delvist i overensstemmelse med den relevante EU-ret eller nationale ret, herunder på kreditinstituttets anmodning, fremsender den et udkast til afgørelse med forslag om inddragelse af tilladelsen til ECB (herefter et »udkast til afgørelse om inddragelse«) sammen med eventuel supplerende dokumentation.
2. Den kompetente nationale myndighed koordinerer med den nationale myndighed, som har kompetence til at afvikle kreditinstitutter (herefter den »nationale afviklingsmyndighed«), med henblik på udarbejdelse af alle udkast til afgørelse om inddragelse, der er relevante for den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 81
ECB's vurdering af et udkast til afgørelse om inddragelse
1. ECB vurderer udkastet til afgørelse om inddragelse uden ugrundet ophold. Den skal navnlig tage hensyn til eventuelle begrundelser fra den kompetente nationale myndighed om, at sagen er af hastende karakter.
2. Retten til at blive hørt som omhandlet i artikel 31 finder anvendelse.
Artikel 82
Vurdering på ECB's eget initiativ og høring af de kompetente nationale myndigheder
1. Hvis ECB får kendskab til omstændigheder, der kan begrunde, at en tilladelse inddrages, vurderer den på eget initiativ, hvorvidt tilladelsen bør inddrages i overensstemmelse med den relevante EU-ret.
2. ECB kan til enhver tid rådføre sig med de relevante kompetente nationale myndigheder. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den høre den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor kreditinstituttet er etableret, mindst 25 arbejdsdage før den dato, hvor den planlægger at træffe sin afgørelse. I behørigt begrundede sager af hastende karakter kan tidsfristen for høring indskrænkes til fem arbejdsdage.
3. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den informere de relevante kompetente nationale myndigheder om eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet. Kreditinstituttets ret til at blive i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
4. ECB koordinerer med den nationale afviklingsmyndighed med henblik på udarbejdelse af et forslag om inddragelse af tilladelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 5. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 83
ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse
1. ECB træffer afgørelse om inddragelse af en tilladelse uden ugrundet ophold. I forbindelse hermed kan den godkende eller afvise det pågældende udkast til afgørelse om inddragelse.
2. I forbindelse med at ECB træffer afgørelse, skal den tage hensyn til følgende: a) dens vurdering af de omstændigheder, der berettiger inddragelse, b) alt efter omstændighederne, den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om inddragelse, c) høringen af den relevante kompetente nationale myndighed og, såfremt den kompetente nationale myndighed ikke er den nationale afviklingsmyndighed, den nationale afviklingsmyndighed (sammen med den kompetente nationale myndighed herefter de »nationale myndigheder«), og d) eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet i henhold til artikel 81, stk. 2 og artikel 82, stk. 3.
3. ECB træffer også afgørelse i de i artikel 84 anførte tilfælde, hvis den relevante nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af tilladelsen, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet.
Artikel 84
Procedure i tilfælde af potentielle afviklingsforanstaltninger, som skal træffes af de nationale myndigheder
1. Hvis den nationale afviklingsmyndighed underretter ECB om sin indsigelse mod ECB's hensigt om at inddrage en tilladelse, indgår ECB og den nationale afviklingsmyndighed aftale om en tidsperiode, hvor ECB skal afstå fra at gennemføre inddragelsen af tilladelsen. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed med henblik på at indgå denne aftale.
2. Efter udløbet af den aftalte periode vurderer ECB, hvorvidt den har til hensigt at gennemføre inddragelsen af tilladelsen eller at forlænge den aftalte tidsperiode i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 6, under hensyntagen til de eventuelle fremskridt, der er gjort. ECB hører både den relevante kompetente nationale myndighed og den nationale afviklingsmyndighed, hvis denne er forskellig fra den kompetente nationale myndighed. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB om de foranstaltninger, som disse myndigheder har truffet, og dens vurdering af følgerne af en inddragelse.
3. Hvis den nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af en tilladelse, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet, finder artikel 83 anvendelse.
AFSNIT 3
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED ERHVERVELSE AF KVALIFICEREDE ANDELE
Artikel 85
Anmeldelse af erhvervelse af en kvalificeret andel til de kompetente nationale myndigheder
1. En kompetent national myndighed, der modtager en anmeldelse om en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, der er etableret i den deltagende medlemsstat, underretter ECB om en sådan anmeldelse senest fem arbejdsdage efter anerkendelse af modtagelsen i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
2. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB, hvis den er nødt til at suspendere vurderingsperioden som følge af en anmodning om yderligere oplysninger. Den kompetente nationale myndighed sender sådanne yderligere oplysninger til ECB senest fem arbejdsdage efter dens modtagelse heraf.
3. Den kompetente nationale myndighed underretter også ECB om den dato, hvor afgørelsen om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen af en kvalificeret andel skal meddeles til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
Artikel 86
Vurdering af potentielle erhvervelser
1. Den kompetente nationale myndighed, som har modtaget en anmeldelse af en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, skal vurdere, hvorvidt den potentielle erhvervelse opfylder alle de betingelser, som er fastsat i den relevante EU-ret og nationale ret. Efter at have foretaget denne vurdering udarbejder den kompetente nationale myndighed et udkast til afgørelse til ECB med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen.
2. Den kompetente nationale myndighed fremsender udkastet til afgørelse med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen til ECB mindst 15 arbejdsdage før udløbet af vurderingsperioden som fastsat i den relevante EU-ret.
Artikel 87
ECB's afgørelse om erhvervelse
ECB træffer afgørelse om, hvorvidt den skal modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen på grundlag af dens vurdering af den påtænkte erhvervelse og den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse. Retten til at blive hørt i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
AFSNIT 4
MEDDELELSE OM AFGØRELSER OM FÆLLES PROCEDURER
Artikel 88
Procedurer for meddelelse om afgørelser
1. ECB meddeler uden ugrundet ophold parterne om følgende afgørelser i overensstemmelse med artikel 35:
a)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
2. ECB meddeler uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om følgende afgørelser:
a)
en ECB-afgørelse om en ansøgning om tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
c)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
3. Den kompetente nationale myndighed meddeler ansøgeren, som har ansøgt om tilladelse, om følgende afgørelser:
a)
et udkast til en afgørelse om tilladelse
b)
en NCA-afgørelse om at afvise ansøgningen om tilladelse, såfremt ansøgeren ikke opfylder de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning
c)
en ECB-afgørelse om at gøre indsigelse mod det i litra a) omhandlede udkast til afgørelse om tilladelse
d)
en ECB-afgørelse om tilladelse.
4. Den kompetente nationale myndighed meddeler den relevante nationale afviklingsmyndighed om ECB-afgørelsen om inddragelse af tilladelsen som kreditinstitut.
5. ECB underretter Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) om alle ECB-afgørelser om at give eller inddrage en tilladelse som kreditinstitut samt ethvert bortfald af tilladelse. I den forbindelse skal ECB specificere grundene til afgørelserne om at inddrage en tilladelse eller bortfald af en tilladelse.
DEL VI
PROCEDURER FOR TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS BISTAND
Artikel 89
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
ECB fører direkte tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med procedurerne fastsat i Del II, navnlig for så vidt angår de fælles tilsynsteams opgaver og sammensætning.
Artikel 90
De kompetente nationale myndigheders rolle, når de bistår ECB
1. Den kompetente nationale myndighed bistår ECB i udførelsen af dens opgaver i henhold til de i SSM-forordningen og nærværende forordning fastsatte betingelser og udfører navnlig følgende aktiviteter:
a)
Fremsender udkast til afgørelser til ECB vedrørende signifikante enheder under tilsyn, som er etableret i dens deltagende medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 91
b)
Bistår ECB med at udarbejde og gennemføre retsakter vedrørende udøvelsen af de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, herunder bistand med kontrolaktiviteter og daglige vurderinger af en signifikant enhed under tilsyns situation
c)
Bistår ECB med at håndhæve sine afgørelser, om nødvendigt under anvendelse af de i SSM-forordningens artikel 9, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 11, stk. 2, omhandlede beføjelser.
2. Når den kompetente nationale myndighed bistår ECB, følger den ECB's instrukser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 91
Udkast til afgørelser, som skal udarbejdes af de kompetente nationale myndigheder til ECB's overvejelse
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 3, og artikel 6, stk. 7, litra b), kan ECB anmode en kompetent national myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse vedrørende udøvelsen af de i SSM-forordningens artikel 4 omhandlede opgaver til dens overvejelse.
Anmodningen skal anføre en tidsfrist for fremsendelse af udkastet til afgørelse til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan også på eget initiativ fremsende et udkast til afgørelse vedrørende en signifikant enhed under tilsyn til ECB's overvejelse gennem det fælles tilsynsteam.
Artikel 92
Udveksling af oplysninger
ECB og de kompetente nationale myndigheder udveksler uden ugrundet ophold oplysninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn, hvor der er en alvorlig indikation af, at disse signifikante enheder under tilsyn ikke længere frembyder garanti for at kunne opfylde deres forpligtelser over for deres kreditorer og især ikke længere frembyder sikkerhed for de midler, som dets indskydere har betroet dem, eller hvor der er en alvorlig indikation af, at der foreligger omstændigheder, som kan føre til en konstatering af, at det pågældende kreditinstitut ikke er i stand til at tilbagebetale indskuddene som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF (15). Dette skal ECB og de kompetente nationale myndigheder gøre, før der træffes afgørelse om en sådan konstatering.
AFSNIT 2
OPFYLDELSE AF KRAV TIL EGNETHED OG HÆDERLIGHED VEDRØRENDE DE PERSONER, SOM ER ANSVARLIGE FOR FORVALTNINGEN AF KREDITINSTITUTTER
Artikel 93
Vurdering af egnethed hos medlemmerne af ledelsesorganerne i signifikante enheder under tilsyn
1. For at sikre, at institutterne har solide styringsordninger, og uden at berøre den relevante EU-ret, nationale ret og Del V, skal en signifikant enhed under tilsyn underrette den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring i sammensætningen af medlemmer i dens ledelsesorganer i deres ledelses- og tilsynsfunktion (herefter »lederne«) som omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 7, og artikel 3, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, herunder fornyelse af ledernes mandatperiode. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter ECB om enhver sådan ændring uden ugrundet ophold og informerer den om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse skal træffes og meddeles i henhold til den relevante nationale lovgivning.
2. I forbindelse med vurderingen af egnetheden af lederne i de signifikante enheder under tilsyn har ECB samme tilsynsmæssige beføjelser, som tilkommer de kompetente myndigheder i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret.
Artikel 94
Løbende vurdering af ledernes egnethed
1. En signifikant enhed under tilsyn underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om alle nye faktiske forhold, som måtte kunne påvirke den første vurdering af egnethed eller ethvert andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed, så snart disse faktiske forhold eller anliggender er kommet til enheden under tilsyns eller den pågældende leders kendskab. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter uden ugrundet ophold ECB om sådanne nye faktiske forhold eller anliggender.
2. ECB kan iværksætte en ny vurdering baseret på de nye faktiske forhold eller anliggender, som omhandlet i stk. 1, eller hvis ECB bliver bekendt med nye faktiske forhold, der måtte kunne påvirke den første vurdering af den pågældende leder, eller et hvilket som helst andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed. ECB træffer herefter afgørelse om, hvilke foranstaltninger der vil være hensigtsmæssige i overensstemmelse med den relevante EU-ret og nationale ret, og underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om sådanne foranstaltninger.
AFSNIT 3
ANDRE PROCEDURER, SOM SKAL FØLGES AF DE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 95
Anmodninger, meddelelser og ansøgninger fra signifikante enheder under tilsyn
1. Uden at berøre de særlige procedurer, som navnlig er fastsat i Del V, og uden at berøre dens almindelige samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, skal en signifikant enhed under tilsyn rette alle anmodninger, meddelelser og ansøgninger, som vedrører udførelsen af de opgaver, som er overdraget til ECB, til ECB.
2. ECB gør sådanne anmodninger, meddelelser og ansøgninger tilgængelige for den pågældende kompetente nationale myndighed og kan anmode den kompetente nationale myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse i overensstemmelse med artikel 91.
3. I tilfælde af at der foreligger væsentlige ændringer i forhold til den oprindelige anmodning, meddelelse eller ansøgning, skal den signifikante enhed under tilsyn rette en ny anmodning, meddelelse eller ansøgning til ECB i overensstemmelse med den i stk. 1 omhandlede procedure.
DEL VII
PROCEDURER FOR TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS UNDERRETNING AF ECB OM VÆSENTLIGE NCA-TILSYNSPROCEDURER OG VÆSENTLIGE UDKAST TIL TILSYNSAFGØRELSER
Artikel 96
Forværring af en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation
De kompetente nationale myndigheder underretter ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns situation forværres hurtigt og betydeligt, særlig hvis en sådan forværring kunne føre til en anmodning om direkte eller indirekte finansiel støtte fra ESM, uden at det berører anvendelsen af artikel 62.
Artikel 97
De kompetente nationale myndigheders underretning af ECB om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder oplysninger om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn til ECB. ECB definerer generelle kriterier, navnlig under hensyntagen til den berørte mindre signifikante enhed under tilsyns risikosituation og potentielle indflydelse på det indenlandske finansielle system, for at fastslå hvilke oplysninger der skal meddeles om hvilke mindre signifikante enheder under tilsyn. Oplysningerne skal tilvejebringes af de kompetente nationale myndigheder før eller i behørigt begrundede nødstilfælde, samtidig med at der indledes en procedure.
2. Væsentlige NCA-tilsynsprocedurer, som omhandlet i stk. 1, består af:
a)
afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, som overtager ledelsen af den mindre signifikante enhed under tilsyn, og
b)
procedurer, som har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed under tilsyn.
3. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, kan ECB på ethvert tidspunkt anmode de kompetente nationale myndigheder om oplysninger om udførelsen af de opgaver, der udføres af dem i forhold til mindre signifikante enheder under tilsyn.
4. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, underretter de kompetente nationale myndigheder på eget initiativ ECB om andre NCA-tilsynsprocedurer:
a)
som efter deres opfattelse er væsentlige, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
5. Hvis ECB anmoder en kompetent national myndighed om at foretage en yderligere vurdering af specifikke aspekter af en væsentlig NCA-tilsynsprocedure, skal det fremgå af anmodningen, hvilke aspekter det drejer sig om. ECB og den kompetente nationale myndighed henholdsvis sikrer, at den anden part har tilstrækkelig tid til at gennemføre proceduren, og at SSM som helhed fungerer effektivt.
Artikel 98
De kompetente nationale myndigheders meddelelse til ECB om væsentlige udkast til tilsynsafgørelser
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som opfylder kriterierne i stk. 2 og 3, hvis udkastet til afgørelse vedrører mindre signifikante enheder, som ECB mener, at den bør underrettes om under hensyn til de generelle kriterier, som ECB har fastsat for deres risikosituation og potentielle indvirkning på det indenlandske finansielle system.
2. Med forbehold af stk. 1 sendes udkast til tilsynsafgørelser til ECB, før de rettes til mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis sådanne afgørelser:
a)
vedrører afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, eller
b)
har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed.
3. I tillæg til de i stk. 1 og 2 fastsatte oplysningskrav fremsender de kompetente nationale myndigheder andre udkast til tilsynsafgørelser til ECB:
a)
som de ønsker, at ECB tager stilling til, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
4. De kompetente nationale myndigheder sender udkast til afgørelser, som opfylder de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte kriterier, og som derfor betragtes som væsentlige udkast til tilsynsafgørelse, til ECB mindst ti dage før den dato, hvor afgørelsen planlægges vedtaget. ECB skal udtrykke sin holdning til udkastet til afgørelse inden for en rimelig tidsfrist, før afgørelsen planlægges vedtaget. I nødstilfælde fastsætter den relevante kompetente nationale myndighed en passende frist for fremsendelse til ECB af et udkast til afgørelse, som opfylder kriterierne i stk. 1, 2 og 3.
AFSNIT 2
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS EFTERFØLGENDE INDBERETNING TIL ECB VEDRØRENDE MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 99
De kompetente nationale myndigheders generelle forpligtelse til at foretage indberetning til ECB
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med SSM's funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), og uden at berøre Kapitel 1, kan ECB stille krav om, at de kompetente nationale myndigheder regelmæssigt foretager indberetning til ECB om de foranstaltninger, de har truffet, og om udførelsen af de opgaver, som påhviler dem i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6. ECB underretter en gang årligt de kompetente nationale myndigheder om kategorierne af mindre signifikante enheder under tilsyn og arten af de oplysninger, som kræves.
2. Kravene, som er fastsat i overensstemmelse med stk. 1, berører ikke ECB's ret til at gøre brug af de beføjelser, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10 til 13 med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 100
Hyppighed og omfang af de indberetninger, som de kompetente nationale myndigheder skal fremsende til ECB
De kompetente nationale myndigheder fremsender en gang årligt en rapport til ECB over mindre signifikante enheder under tilsyn, mindre signifikante koncerner under tilsyn eller kategorier af mindre signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med ECB's krav.
DEL VIII
SAMARBEJDE MELLEM ECB, DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER OG DE UDPEGEDE NATIONALE MYNDIGHEDER OM MAKROPRUDENTIELLE OPGAVER OG REDSKABER
AFSNIT 1
DEFINITION AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 101
Generelle bestemmelser
1. I denne Del betyder makroprudentielle redskaber et eller flere af følgende instrumenter:
a)
kapitalbuffere som omhandlet i artikel 130 til 142 i direktiv 2013/36/EU
b)
foranstaltningerne for indenlandsk godkendte kreditinstitutter eller en del af disse kreditinstitutter i henhold til artikel 458 i forordning (EU) nr. 575/2013
c)
andre foranstaltninger, som skal vedtages af kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, som omhandlet i og underlagt procedurerne i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der er specifikt fastlagt i den relevante EU-ret.
2. De makroprudentielle procedurer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 5, stk. 1 og 2, udgør ikke ECB- eller NCA-tilsynsafgørelser som omhandlet i denne forordning, uden at dette berører SSM-forordningens artikel 22, for så vidt angår afgørelser rettet til individuelle enheder under tilsyn.
Artikel 102
ECB's anvendelse af makroprudentielle redskaber
ECB anvender de i artikel 101 omhandlede makroprudentielle redskaber i overensstemmelse med denne forordning og med SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, og artikel 9, stk. 2, og hvor de makroprudentielle redskaber er fastsat i et direktiv, i henhold til gennemførelsen af det pågældende direktiv i national ret. Har en udpeget national myndighed ikke fastsat en buffersats, er det ikke til hinder for, at ECB sætter et bufferkrav i overensstemmelse med denne forordning og SSM-forordningens artikel 5, stk. 2.
AFSNIT 2
PROCEDUREMÆSSIGE BESTEMMELSER FOR BRUG AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 103
Fortegnelse over kompetente nationale myndigheder og udpegede nationale myndigheder, som har ansvar for de makroprudentielle redskaber
ECB indsamler oplysninger fra de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater om identiteten af de myndigheder, som er udpeget til de respektive makroprudentielle redskaber, der er omhandlet i artikel 101, og de makroprudentielle redskaber, som disse myndigheder kan gøre brug af.
Artikel 104
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med en kompetent national myndigheds eller udpeget national myndigheds brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 1, skal den relevante kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed underrette ECB, når den har til hensigt at gøre brug af sådanne redskaber, ti arbejdsdage inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal en kompetent national myndighed eller en udpeget national myndighed, hvis denne har til hensigt at gøre brug af et makroprudentielt redskab, underrette ECB så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og hvor det er muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Meddelelsen om en hensigt skal fremsendes af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed til ECB.
3. Hvis ECB gør indsigelse mod en kompetent national myndigheds eller en udpeget national myndigheds foranstaltning, skal ECB anføre sine begrundelser herfor senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelse af hensigtsmeddelelsen. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. Den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed skal behørigt overveje ECB's grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
Artikel 105
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med ECB's brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, skal ECB, hvis den på eget initiativ eller på anmodning af en kompetent national myndighed eller udpeget national myndighed har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, samarbejde tæt med de udpegede nationale myndigheder i de berørte medlemsstater og navnlig underrette den udpegede nationale myndighed eller den kompetente nationale myndighed om sin hensigt ti arbejdsdage, inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal ECB, hvis den har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici på kreditinstitutniveau i henhold til de procedurer, der er fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der udtrykkeligt er fastsat i EU-retten, underrette den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og om muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Hvis en eller flere af de berørte kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder gør indsigelse mod ECB's påtænkte foranstaltning, skal den anføre sine grunde over for ECB senest fem arbejdsdage efter modtagelse af ECB's hensigtsmeddelelse. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. ECB skal behørigt overveje disse grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
DEL IX
PROCEDURER FOR TÆT SAMARBEJDE
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER OG FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 106
Procedure for etablering af et tæt samarbejde
ECB vurderer anmodninger fra medlemsstater uden for euroområdet om etablering af et tæt samarbejde i overensstemmelse med proceduren, som er fastsat i afgørelse ECB/2014/5 (16).
Artikel 107
Principper, som skal anvendes, når der er etableret et tæt samarbejde
1. Fra den dato, hvor en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, om etablering af et tæt samarbejde mellem ECB og en kompetent national myndighed i en medlemsstat uden for euroområdet finder anvendelse, og indtil et sådant tæt samarbejde afsluttes eller suspenderes, udfører ECB de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver med hensyn til enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den pågældende deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6.
2. Hvis der er etableret et tæt samarbejde i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, befinder ECB og den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sig, med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og koncerner og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, i en position, der svarer til signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i medlemsstater i euroområdet, dog med forbehold af at ECB ikke har direkte anvendelige beføjelser over signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde.
3. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6 kan ECB udstede instrukser til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde for så vidt angår signifikante enheder og koncerner under tilsyn, men kun generelle instrukser for så vidt angår mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn.
4. Det tætte samarbejde ophører på den dato, hvor undtagelsen i henhold til artikel 139 TEUF ophæves for en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, og bestemmelserne i denne Del ophører herefter med at finde anvendelse.
Artikel 108
Retlige instrumenter vedrørende tilsyn i forbindelse med tæt samarbejde
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver, kan ECB give instrukser, fremsætte anmodninger eller udstede retningslinjer.
2. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning, der vedrører de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, omhandlede opgaver, bør vedtages af den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde med hensyn til en enhed eller koncern under tilsyn, retter den følgende til den pågældende kompetente nationale myndighed:
a)
for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje med krav om, at der udstedes en tilsynsafgørelse vedrørende den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, eller
b)
for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, en generel instruks eller en retningslinje.
3. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning vedrørende de i SSM-forordningens artikel 5 omhandlede opgaver bør vedtages af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed i tæt samarbejde, kan den rette en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje til den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed med krav om, at der anvendes krav om højere kapitalbuffere eller strengere foranstaltninger med det formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici.
4. ECB fastsætter i instruksen, anmodningen eller retningslinjen en tidsfrist, inden for hvilken den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal have vedtaget foranstaltningen, som ikke må være mindre end 48 timer, medmindre tidligere vedtagelse heraf er nødvendig for at hindre uoprettelig skade. Ved fastsættelsen af tidsfristen skal ECB tage højde for de forvaltnings- og procesretlige bestemmelser, som den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal overholde.
5. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde træffer alle de foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at efterleve ECB's instrukser, anmodninger eller retningslinjer, og underretter uden ugrundet ophold ECB om de foranstaltninger, den har truffet.
AFSNIT 2
TÆT SAMARBEJDE MED HENSYN TIL DEL III, IV, V, VIII, X OG XI
Artikel 109
Sprogordning i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Ordningerne i artikel 23 finder tilsvarende anvendelse for de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde.
Artikel 110
Vurdering af kreditinstitutters signifikans under ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del IV om fastsættelse af status for enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn som signifikante eller mindre signifikante finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at de i Del IV fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del IV, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
Artikel 111
Fælles procedurer i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del V om fælles procedurer finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde, i henhold til bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed skal sikre, at de i Del V fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat. Navnlig skal den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og al den dokumentation, som måtte være nødvendig for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
4. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at den relevante kompetente nationale myndighed kan udarbejde et udkast til afgørelse, fremsender en kompetent national myndighed i tæt samarbejde et udkast til afgørelse til ECB og anmoder om instrukser.
Artikel 112
Makroprudentielle redskaber i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Bestemmelserne i Del VIII om samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder med hensyn til makroprudentielle opgaver og redskaber finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
Artikel 113
Administrative sanktioner i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del X om administrative sanktioner finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. Under omstændigheder, hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 i forbindelse med nærværende forordnings Del X, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
3. I tilfælde hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 eller nærværende forordnings Del X, at den relevante kompetente nationale myndighed kan rette en afgørelse til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, indleder en kompetent national myndighed i tæt samarbejde en procedure med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at der kun pålægges passende administrative sanktioner efter ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde underretter ECB, så snart en afgørelse er blevet vedtaget.
Artikel 114
Undersøgelsesbeføjelser i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del XI, som vedrører samarbejde med hensyn til SSM-forordningens artikel 10 til 13, finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal gøre brug af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i overensstemmelse med ECB's instrukser.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal fremsende de resultater, som følger af brugen af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13, til ECB.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB kan deltage som observatører i en hvilken som helst undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13.
AFSNIT 3
TÆT SAMARBEJDE OM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 115
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde
1. Del II og VI finder tilsvarende anvendelse på signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, der er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og indberetninger fra og vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde selv modtager, og som er nødvendige for at udføre de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen.
3. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam udpeges i overensstemmelse med artikel 4. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde udpeger den underkoordinator fra den kompetente nationale myndighed, som skal handle direkte i forhold til den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i overensstemmelse med koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB inviteres til at deltage i inspektioner på stedet, som udføres hos en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn. ECB kan fastsætte antallet af ansatte hos ECB, som skal deltage som observatører.
5. I forbindelse med konsolideret tilsyn og tilsynskollegier, og under omstændigheder, hvor et moderselskab er etableret i en medlemsstat i euroområdet eller i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, er ECB som kompetent myndighed den konsoliderende tilsynsmyndighed og formand for tilsynskollegiet. ECB inviterer den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde til at udpege en medarbejder hos den kompetente nationale myndighed som observatør. ECB kan træffe foranstaltninger ved at give instrukser til den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde.
Artikel 116
Afgørelser vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn
1. Uden at berøre de kompetente nationale myndigheders beføjelser med hensyn til opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, vedtager en kompetent national myndighed i tæt samarbejde kun afgørelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn i dens medlemsstat på ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde kan også anmode om instrukser fra ECB.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal straks forelægge ECB enhver afgørelse med hensyn til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal informere ECB om både a) afgørelser, som den vedtager i henhold til sine beføjelser til at udføre opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og b) afgørelser, som den vedtager i henhold til ECB's instrukser eller i overensstemmelse med bestemmelserne i denne del.
AFSNIT 4
TÆT SAMARBEJDE OM MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG MINDRE SIGNIFIKANTE KONCERNER UNDER TILSYN
Artikel 117
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn
1. Del VII finder tilsvarende anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med følgende bestemmelser.
2. For at sikre konsistens i tilsynsresultaterne inden for SSM kan ECB udstede generelle instrukser og retningslinjer og fremsætte anmodninger til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde med krav om at vedtage en tilsynsafgørelse med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn eller mindre signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Sådanne generelle instrukser, retningslinjer og anmodninger kan omfatte grupper eller kategorier af kreditinstitutter.
3. ECB kan også rette en anmodning til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om at foretage en yderligere vurdering af aspekter af en væsentlig NCA-procedure som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, litra c), nr. ii).
AFSNIT 5
PROCEDURE I TILFÆLDE AF UENIGHED HOS EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT I TÆT SAMARBEJDE
Artikel 118
Procedure i tilfælde af uenighed med Tilsynsrådets udkast til afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 8
1. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse med hensyn til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, som er beliggende i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, under forbehold af fortrolighedskravene i henhold til EU-retten.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den Styrelsesrådet skriftligt om begrundelserne for dens uenighed senest fem arbejdsdage efter at have modtaget det færdige udkast til afgørelse.
3. Styrelsesrådet træffer herefter afgørelse om spørgsmålet senest fem arbejdsdage efter at have modtaget en sådan underretning under fuld hensyntagen til de anførte begrundelser og underretter skriftligt den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om begrundelserne for sin afgørelse.
4. En deltagende medlemsstat i tæt samarbejde kan anmode ECB om, at det tætte samarbejde afsluttes med umiddelbar virkning, og vil herefter ikke være bundet af en efterfølgende afgørelse fra Styrelsesrådet.
Artikel 119
Procedure i tilfælde af uenighed med Styrelsesrådets indsigelse mod et udkast fra Tilsynsrådet til afgørelse i henhold til SSM-forordningen artikel 7, stk. 7
1. ECB underretter en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om enhver indsigelse fra Styrelsesrådet mod et færdigt udkast til afgørelse fra Tilsynsrådet.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Styrelsesrådets indsigelse mod Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den senest fem arbejdsdage efter at have modtaget Styrelsesrådets indsigelse ECB om begrundelserne for dens uenighed.
3. Styrelsesrådet afgiver skriftlig udtalelse om den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejdes begrundede uenighed senest 30 dage efter at have modtaget den begrundede uenighed og bekræfter sin indsigelse eller trækker den tilbage med angivelse af årsagerne hertil. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde herom.
4. Hvis Styrelsesrådet bekræfter sin indsigelse, kan den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde senest fem dage efter at være blevet underrettet om, at Styrelsesrådet har bekræftet sin indsigelse, meddele ECB, at den ikke vil være bundet af en eventuel afgørelse, som træffes, efter at det oprindelige færdige udkast til afgørelse, som Styrelsesrådet har gjort indsigelse mod, er blevet ændret.
ECB overvejer herefter muligheden for at suspendere eller afslutte det tætte samarbejde med den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde under behørigt hensyn til et effektivt tilsyn og træffer afgørelse herom. ECB tager navnlig hensyn til de i SSM-forordningens artikel 7, stk. 7, omhandlede overvejelser.
DEL X
ADMINISTRATIVE SANKTIONER
AFSNIT 1
DEFINITIONER OG FORHOLDET TIL RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2532/98 (17)
Artikel 120
Definition af administrative sanktioner
I denne del betyder »administrative sanktioner« en af følgende:
a)
administrative bøder som omhandlet i og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1
b)
bøder og tvangsbøder som omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2532/98 og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7.
Artikel 121
Forholdet til forordning (EF) nr. 2532/98
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, omhandlede procedurer, finder procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, anvendelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 18, stk. 4.
2. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, omhandlede procedurer, supplerer procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, de procedureregler, som er fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98, og skal anvendes i overensstemmelse med artikel 25 og 26 i SSM-forordningen.
Artikel 122
ECB's beføjelse til at pålægge administrative sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7
ECB pålægger administrative sanktioner som defineret i artikel 120, litra b), i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til ECB's forordninger og afgørelser om:
a)
signifikante enheder under tilsyn, eller
b)
mindre signifikante enheder under tilsyn, hvor de pågældende ECB-forordninger eller -afgørelser pålægger mindre signifikante enheder under tilsyn forpligtelser i forhold til ECB.
AFSNIT 2
PROCEDUREREGLER FOR PÅLÆGGELSE AF ADMINISTRATIVE SANKTIONER, BORTSET FRA TVANGSBØDER, TIL ENHEDER UNDER TILSYN I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET
Artikel 123
Nedsættelse af en uafhængig undersøgelsesenhed
1. ECB nedsætter en intern uafhængig undersøgelsesenhed (herefter »undersøgelsesenheden«), som sammensættes af efterforskere udpeget af ECB.
2. Efterforskerne må ikke være involveret i, og må ikke i to år, før de påbegynder deres stilling som efterforsker, have været involveret i, direkte eller indirekte tilsyn med eller autorisation af den pågældende enhed under tilsyn.
3. Efterforskerne udfører deres efterforskningsfunktion uafhængigt af Tilsynsrådet og Styrelsesrådet og deltager ikke i Tilsynsrådets og Styrelsesrådets drøftelser.
Artikel 124
Henvisning af påstået overtrædelse til undersøgelsesenheden
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen mener, at der er grund til at nære mistanke om, at et eller flere krav:
a)
i henhold til umiddelbart gældende EU-ret, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en signifikant enhed under tilsyn, der har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet, eller
b)
i henhold til en ECB-forordning eller -afgørelse, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet,
henviser ECB anliggendet til den undersøgende enhed.
Artikel 125
Undersøgelsesenhedens beføjelser
1. Med henblik på at undersøge en påstået manglende overholdelse, som omhandlet i artikel 124, kan undersøgelsesenheden udøve de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen.
2. Hvis der fremsættes en anmodning til den pågældende enhed under tilsyn under udøvelse af de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen, i forbindelse med en efterforskning, præciserer undersøgelsesenheden genstanden for og formålet med efterforskningen.
3. Under udførelsen af sine opgaver har undersøgelsesenheden adgang til alle dokumenter og oplysninger, som ECB, og alt efter omstændighederne den relevante kompetente nationale myndighed, har indsamlet i forbindelse med deres tilsynsaktiviteter.
Artikel 126
Proceduremæssige rettigheder
1. Ved afslutningen af en undersøgelse, og før et færdigt udkast til afgørelse udarbejdes og fremsendes til Tilsynsrådet, underretter undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om resultaterne af den foretagne efterforskning og om eventuelle indsigelser, som er gjort herimod.
2. I den i stk. 1 omhandlede meddelelse oplyser undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn om dens ret til at udtale sig skriftligt til undersøgelsesenheden om de faktuelle resultater af efterforskningen og de indsigelser, som ifølge meddelelsen er gjort imod enheden, herunder de enkelte bestemmelser, som påstås ikke overholdt, og fastsætter en rimelig tidsfrist for modtagelse af sådanne udtalelser. ECB har ikke pligt til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, som er modtaget efter udløbet af den tidsfrist, som undersøgelsesenheden har fastsat.
3. Undersøgelsesenheden kan, efter at have givet underretning i overensstemmelse med stk. 1, også opfordre den pågældende enhed under tilsyn til at deltage i en mundtlig høring. Parterne, som er omfattet af en efterforskning, kan lade sig repræsentere ved og/eller bistå af advokater eller andre kvalificerede personer under høringen. Mundtlige høringer er ikke offentlige.
4. Retten til indsigt i undersøgelsesenhedens sagsakter, som tilkommer enheden under tilsyn, der er omfattet af efterforskningen, fastsættes i overensstemmelse med artikel 32.
Artikel 127
Tilsynsrådets undersøgelse af sagsakterne
1. Hvis en undersøgelsesenhed mener, at en enhed under tilsyn bør pålægges en administrativ sanktion, fremsender undersøgelsesenheden et forslag til et færdigt udkast til afgørelse til Tilsynsrådet, hvoraf det fremgår, at den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, og hvori det angives, hvilken administrativ sanktion der skal pålægges. Undersøgelsesenheden fremsender også sagsakterne i undersøgelsen til Tilsynsrådet.
2. Undersøgelsesenheden lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse.
3. Hvis Tilsynsrådet er af den opfattelse, at de sagsakter, som undersøgelsesenheden har fremsendt, er ufuldstændige, kan den returnere sagsakterne til undersøgelsesenheden sammen med en begrundet anmodning om yderligere oplysninger. Artikel 125 finder tilsvarende anvendelse.
4. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i undersøgelsesenhedens forslag til et færdigt udkast til afgørelse med hensyn til en eller flere overtrædelser og det faktuelle grundlag for en sådan afgørelse, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse, som undersøgelsesenheden har foreslået med hensyn til den eller de overtrædelser, som den er enig i har fundet sted. I det omfang Tilsynsrådet ikke er enig med forslaget, træffes en afgørelse i henhold til de relevante stykker i denne artikel.
5. Mener Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke, at de forhold, der er beskrevet i forslaget til det færdige udkast til afgørelse, som omhandlet i stk. 1, indeholder tilstrækkeligt bevis for, at der har fundet en overtrædelse sted, som omhandlet i artikel 124, kan det vedtage et færdigt udkast til afgørelse, som afslutter sagen.
6. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i konklusionen af undersøgelsesenhedens forslag til et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvorefter den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, men uenig i den foreslåede henstilling vedrørende en administrative sanktion, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse og angiver nærmere den administrative sanktion, som den finder passende.
7. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke er enig i undersøgelsesenhedens forslag, men konkluderer, at enheden under tilsyn har begået en anden overtrædelse, eller at der foreligger et andet faktuelt grundlag for undersøgelsesenhedens forslag, underretter det den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om sine resultater og om de klagepunkter, der er rejst mod den pågældende enhed under tilsyn. Artikel 126, stk. 2 til 4, finder tilsvarende anvendelse på Tilsynsrådet.
8. Tilsynsrådet udarbejder et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvoraf det fremgår, om den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse eller ej, og hvilke administrative sanktioner der eventuelt skal pålægges.
9. Tilsynsrådet lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse, der forelægges Styrelsesrådet.
Artikel 128
Definition af årsomsætning med henblik på fastsættelse af en øvre grænse for administrative bøder
Den samlede årsomsætning, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, skal forstås som årsomsætningen, som defineret i artikel 67 i direktiv 2013/36/EU, for en enhed under tilsyn ifølge det seneste årsregnskab for enheden under tilsyn. Hvis den enhed under tilsyn, der har begået overtrædelsen, tilhører en koncern under tilsyn, udgør den pågældende samlede årsomsætning den samlede årsomsætning fra det seneste konsoliderede regnskab for koncernen under tilsyn.
AFSNIT 3
TVANGSBØDER
Artikel 129
Procedureregler for tvangsbøder
1. I tilfælde af at der foreligger en vedvarende overtrædelse af en forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB, kan ECB pålægge en tvangsbøde med henblik på at tvinge de pågældende personer til at overholde forordningen eller tilsynsafgørelsen. ECB anvender procedurereglerne i SSM-forordningens artikel 22 og nærværende forordnings Afsnit 2 i Del III.
2. En tvangsbøde skal være effektiv og forholdsmæssig. Tvangsbøder beregnes for hver dag overtrædelsen har bestået, indtil den pågældende person overholder den pågældende forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB.
3. Den øvre grænse for tvangsbøder er som fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98. Den pågældende periode begynder at løbe på den dato, som fremgår af afgørelsen, hvorved tvangsbøden pålægges. Den tidligste dato i henhold til afgørelsen er den dato, hvor den pågældende person underrettes skriftligt om ECB's begrundelse for at pålægge en tvangsbøde.
4. Tvangsbøder kan maksimalt pålægges i en periode på seks måneder efter den dato, som er anført i den i stk. 3 omhandlede afgørelse.
AFSNIT 4
TIDSFRISTER
Artikel 130
Forældelsesfrist for pålæggelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at pålægge enheder under tilsyn administrative sanktioner er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dag, hvor overtrædelsen er begået. I tilfælde af vedvarende eller gentagne overtrædelser regnes forældelsesfristen fra den dag, hvor overtrædelsen ophører.
2. Ved enhver foranstaltning, der træffes af ECB i forbindelse med en undersøgelse eller procedure vedrørende en manglende overholdelse i henhold til artikel 124, afbrydes forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dato, hvor foranstaltningen meddeles den berørte enhed under tilsyn.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse. Forældelsesfristen udløber dog senest den dag, hvor der er forløbet en periode svarende til den dobbelte forældelsesfrist, uden at ECB har pålagt en administrativ sanktion. Denne periode forlænges med den tid, hvor forældelsesfristen har været stillet i bero i henhold til stk. 5.
4. Forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner stilles i bero for en hvilken som helst periode, hvorunder ECB's Styrelsesråds afgørelse er genstand for revision ved Det Administrative Klagenævn eller appel ved Domstolen.
5. Forældelsesfristen stilles også i bero i en tilsvarende periode, hvis der verserer en straffesag mod enheden under tilsyn i forbindelse med de samme faktiske forhold.
Artikel 131
Forældelsesfrist for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at tvangsfuldbyrde en afgørelse truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dato, hvor den pågældende afgørelse vedtages.
2. Ved enhver foranstaltning, som ECB træffer med henblik på tvangsinddrivelse af en bøde eller håndhævelse af betalingsvilkårene og -betingelserne for den pågældende administrative sanktion, afbrydes forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse.
4. Forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner stilles i bero, så længe:
a)
der indrømmes en betalingsordning
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til en afgørelse truffet af enten ECB's Styrelsesråd eller Domstolen.
AFSNIT 5
OFFENTLIGGØRELSE AF AFGØRELSER OG UDVEKSLING AF OPLYSNINGER
Artikel 132
Offentliggørelse af afgørelser vedrørende administrative sanktioner
1. ECB offentliggør på sit websted uden ugrundet ophold, og efter at afgørelsen er blevet meddelt den berørte enhed under tilsyn, enhver afgørelse om pålæggelse af en administrativ sanktion, som defineret i artikel 120, over for en enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat, herunder oplysninger om overtrædelsens art og identiteten på den berørte enhed under tilsyn, medmindre offentliggørelse på denne måde vil:
a)
skade stabiliteten på de finansielle markeder eller en igangværende strafferetlig efterforskning, eller
b)
i det omfang, hvor dette kan fastslås, vil påføre enheden under tilsyn uforholdsmæssig stor skade.
I disse tilfælde offentliggøres afgørelser om administrative sanktioner i anonymiseret form. Alternativt, hvor de omhandlede omstændigheder forventes at ophøre inden for et rimeligt tidsrum, kan offentliggørelsen i henhold til dette stykke udsættes i et sådant rimeligt tidsrum.
2. Hvis der verserer en appel ved Domstolen vedrørende en afgørelse, som er truffet i henhold til stk. 1, offentliggør ECB uden ugrundet ophold også oplysninger på sit officielle websted om status for den pågældende appel og udfaldet heraf.
3. ECB sikrer, at oplysninger, der offentliggøres i henhold til stk. 1 og 2, er tilgængelige på dets officielle websted i mindst fem år.
Artikel 133
Underretning af EBA
Under forbehold af kravene om tavshedspligt i henhold til SSM-forordningens artikel 27 underretter ECB EBA om alle administrative sanktioner, som defineret i artikel 120, som pålægges en enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, herunder enhver appel af sådanne sanktioner og udfaldet heraf.
AFSNIT 6
SAMARBEJDE MELLEM ECB OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 18, STK. 5
Artikel 134
Signifikante enheder under tilsyn
1. Hvad angår signifikante enheder under tilsyn, indleder de kompetente nationale myndigheder kun procedurer på ECB's anmodning, hvor det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at passende sanktioner anvendes i tilfælde, som ikke er omfattet af SSM-forordningens artikel 18, stk. 1. Sådanne tilfælde omfatter anvendelsen af:
a)
andre sanktioner end økonomiske i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret og enhver bøde i tilfælde af fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret
b)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af enhver national ret, der gennemfører relevante EU-direktiver
c)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde, som skal pålægges i overensstemmelse med relevant national lovgivning, hvorefter de kompetente nationale myndigheder i medlemsstater i euroområdet tillægges særlige beføjelser, der for nærværende ikke kræves i henhold til den relevante EU-ret.
Bestemmelserne i dette stykke berører ikke muligheden for, at en kompetent national myndighed kan indlede procedurer på eget initiativ vedrørende anvendelsen af national lovgivning for opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan rette henvendelse til og bede ECB om at anmode den kompetente nationale myndighed om at indlede en procedure i de i stk. 1 omhandlede tilfælde.
3. En kompetent national myndighed i en deltagende medlemsstat underretter ECB, når en sanktionsprocedure, som er indledt på ECB's anmodning i henhold til stk. 1, afsluttes. ECB underrettes navnlig om eventuelle pålagte sanktioner.
Artikel 135
Indberetning vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn
Den relevante kompetente nationale myndighed underretter regelmæssigt ECB om alle de administrative sanktioner, som pålægges mindre signifikante enheder i forbindelse med udøvelsen af dens tilsynsopgaver.
AFSNIT 7
STRAFFELOVSOVERTRÆDELSER
Artikel 136
Beviser for faktiske forhold, som kan medføre en straffelovsovertrædelse
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen har grund til at nære mistanke om, at der er blevet begået en straffelovsovertrædelse, anmodes den pågældende kompetente nationale myndighed om at henvise sagen til de behørige myndigheder med henblik på undersøgelse og eventuel strafferetlig forfølgelse i overensstemmelse med national ret.
AFSNIT 8
INDTÆGTER FRA SANKTIONER
Artikel 137
Indtægter fra sanktioner
Indtægterne fra administrative sanktioner, som ECB har pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, tilfalder ECB.
DEL XI
ADGANG TIL OPLYSNINGER, INDBERETNINGER, UNDERSØGELSER OG INSPEKTION PÅ STEDET
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER
Artikel 138
Samarbejde mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser
Bestemmelserne, som er fastsat i denne del, finder anvendelse på signifikante enheder under tilsyn. De finder også anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis ECB i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra d), beslutter at gøre brug af de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser med hensyn til en mindre signifikant enhed under tilsyn. Dette berører dog ikke den kompetente nationale myndigheds kompetence til at føre tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE MED HENSYN TIL ANMODNINGER OM OPLYSNINGER
Artikel 139
Ad hoc-anmodninger om oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10 og i overensstemmelse med relevant EU-ret kan ECB kræve, at en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender alle de oplysninger, der måtte være nødvendige for at udøve de opgaver, som ECB er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. ECB præciserer, hvilke oplysninger der ønskes, og en rimelig tidsfrist for fremsendelse af disse til ECB.
2. Før der stilles krav om fremsendelse af oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, tager ECB først hensyn til de oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder allerede har til rådighed.
3. ECB stiller en kopi af alle oplysninger, som modtages fra den juridiske eller fysiske person, som anmodningen om oplysninger er blevet rettet til, til rådighed for den pågældende kompetente nationale myndighed.
AFSNIT 3
RAPPORTERING
Artikel 140
Opgaver vedrørende tilsynsrapportering til de kompetente myndigheder
1. ECB er ansvarlig for at sikre overholdelse af den relevante EU-ret, som pålægger kreditinstitutter krav med hensyn til indberetning til de kompetente myndigheder.
2. Til dette formål tilkommer det ECB at udføre de opgaver og udøve de beføjelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om tilsynsrapportering. Det tilkommer de kompetente nationale myndigheder at udføre de opgaver og udøve de beføjelser vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om indberetning til de kompetente myndigheder.
3. Uden at berøre stk. 2, og medmindre andet fremgår, indberetter den enkelte enhed under tilsyn de oplysninger til den relevante kompetente nationale myndighed, som skal indberettes regelmæssigt i overensstemmelse med den relevante EU-ret. Medmindre andet fremgår specifikt, fremsendes alle oplysninger, som er indberettet af enheder under tilsyn, til de kompetente nationale myndigheder. Disse udfører den indledende datakontrol og stiller oplysningerne til rådighed for ECB.
4. ECB organiserer processen vedrørende indsamling og gennemgang af kvaliteten af de data, som enhederne under tilsyn har indberettet, under forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret og EBA's gennemførelsesmæssige tekniske standarder.
Artikel 141
Anmodning om oplysninger med regelmæssige mellemrum i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10, navnlig ECB's beføjelse til at kræve oplysninger udleveret med regelmæssige mellemrum og i særlige formater til tilsynsformål og dertil knyttede statistiske formål, og med forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret, kan ECB kræve, at enheder under tilsyn indberetter yderligere tilsynsmæssige oplysninger, når disse oplysninger er nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Under forbehold af bestemmelserne i den relevante EU-ret kan ECB navnlig præcisere, hvilke kategorier af oplysninger der skal indberettes, samt processer, formater, hyppighed og tidsfrister for fremsendelse af de pågældende oplysninger.
2. Hvis ECB kræver, at juridiske eller fysiske personer, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, skal udlevere oplysninger med regelmæssige mellemrum, finder artikel 140, stk. 3 og 4, i nærværende forordning tilsvarende anvendelse.
AFSNIT 4
SAMARBEJDE OM GENERELLE UNDERSØGELSER
Artikel 142
Iværksættelse af en generel undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 11
ECB foretager en undersøgelse af en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, på baggrund af en ECB-afgørelse. En sådan afgørelse skal uden undtagelse indeholde:
a)
det retlige grundlag for afgørelsen og formålet hermed
b)
en hensigt om at udøve de beføjelser, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1
c)
oplysning om, at hvis personen, som er genstand for undersøgelsen, lægger hindringer i vejen for undersøgelsen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
AFSNIT 5
INSPEKTION PÅ STEDET
Artikel 143
ECB-afgørelse om at foretage inspektion på stedet i henhold til SSM-forordningens artikel 12
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 12 og med henblik på at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, udpeger ECB team, der udfører inspektion på stedet, jf. artikel 144, som skal udføre alle nødvendige inspektioner på stedet af det forretningssted, som tilhører den i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, omhandlede juridiske person.
2. Uden at berøre artikel 142 og i henhold til SSM-forordningens artikel 12, stk. 3, foretages inspektioner på stedet på baggrund af en ECB-afgørelse, som mindst skal præcisere følgende:
a)
genstand og formål med inspektionen på stedet, og
b)
oplysning om, at hvis den juridiske person, som er genstand for inspektionen på stedet, lægger hindringer i vejen for inspektionen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
3. Hvis inspektionen på stedet efterfølger en undersøgelse, som er foretaget på baggrund af en ECB-afgørelse, som omhandlet i artikel 142, og hvis inspektionen på stedet har samme formål og omfang som undersøgelsen, skal embedsmændene fra og andre personer bemyndiget af ECB og af en kompetent national myndighed gives adgang til forretningslokaler og fast ejendom, som tilhører den juridiske person, der er genstand for en inspektion, på baggrund af den samme afgørelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12, stk. 2 og 4, og uden at berøre forordningens artikel 13.
Artikel 144
Nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet
1. ECB er ansvarlig for nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet, under inddragelse af de kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12.
2. ECB udpeger en leder for teamet der udfører inspektion på stedet blandt ECB's og de kompetente nationale myndigheders medarbejdere.
3. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 145
Procedure og meddelelse om inspektion på stedet
1. ECB underretter den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, om den i artikel 143, stk. 2, omhandlede ECB-afgørelse og om identiteten på medlemmerne af teamet der udfører inspektion på stedet, mindst fem arbejdsdage før inspektionen på stedet påbegyndes. Den underretter de kompetente nationale myndigheder i den medlemsstat, hvor inspektionen på stedet skal gennemføres, mindst en uge før den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, underrettes om den pågældende inspektion.
2. ECB kan, i det omfang det er nødvendigt for at udføre en inspektion korrekt og effektivt, foretage inspektion på stedet uden forudgående at varsle enheden under tilsyn. Den kompetente nationale myndighed skal underrettes så hurtigt som muligt, før en sådan inspektion på stedet påbegyndes.
Artikel 146
Gennemførelse af inspektioner på stedet
1. Inspektionen på stedet skal gennemføres under overholdelse af de instrukser, som lederen af teamet der udfører inspektion på stedet udsteder.
2. Hvis enheden, der er genstand for inspektionen på stedet, er en signifikant enhed under tilsyn, har lederen af teamet der udfører inspektion på stedet ansvar for koordineringen mellem teamet der udfører inspektion på stedet og det fælles tilsynsteam, som er ansvarligt for tilsynet med den signifikante enhed under tilsyn.
DEL XII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 147
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn, når ECB varetager sine opgaver for første gang
1. Mindst to måneder før den 4. november 2014 retter ECB en afgørelse til hver enkelt enhed under tilsyn, over for hvilken den varetager de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, hvori den bekræfter, at den pågældende enhed er en signifikant enhed under tilsyn. For enheder, der er medlemmer af en signifikant koncern under tilsyn, meddeler ECB ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for den signifikante koncern under tilsyn er behørigt underrettet. Disse afgørelser får virkning fra den 4. november 2014.
2. Hvis ECB påbegynder at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, skal den, uden at det berører stk. 1, rette en afgørelse til den pågældende enhed og til de relevante kompetente nationale myndigheder. Medmindre andet fremgår, får en sådan afgørelse virkning ved modtagelse heraf. Den pågældende kompetente nationale myndighed underrettes hurtigst muligt på forhånd om hensigten om at udstede en sådan afgørelse.
3. Før en afgørelse vedtages i henhold til stk. 1, skal ECB give den pågældende enhed under tilsyn mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger.
Artikel 148
Fastsættelse af formatet for rapporten om tilsynshistorik og risikoprofil, som de kompetente nationale myndigheder skal forelægge for ECB
1. De kompetente nationale myndigheder fremsender senest den 4. august 2014 oplysninger til ECB om identiteten på de kreditinstitutter, som de har meddelt tilladelse, samt en rapport over disse kreditinstitutter i det format, som ECB har fastsat.
2. Hvis ECB påbegynder udførelsen af de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, kan den, uden at det berører stk. 1, anmode de kompetente nationale myndigheder om at fremsende oplysninger til ECB om identiteten på de relevante kreditinstitutter samt en rapport i det format, som ECB har fastsat, inden for en rimelig tidsfrist, som skal fremgå af anmodningen.
Artikel 149
Kontinuitet i de eksisterende procedurer
1. Hvis en kompetent national myndighed har indledt tilsynsprocedurer, som ECB får kompetence til at udføre i henhold til SSM-forordningen, og dette sker før den 4. november 2014, finder procedurerne fastsat i artikel 48 anvendelse, medmindre ECB bestemmer andet.
2. Som undtagelse til artikel 48 gælder denne artikel for fælles procedurer.
Artikel 150
Tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder
Uden at berøre ECB's udøvelse af de beføjelser, som den er tillagt i henhold til SSM-forordningen, berøres tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder før den 4. november 2014 ikke.
Artikel 151
Medlemsstater, der får euroen som valuta
1. Under forbehold af stk. 2, og under omstændigheder, hvor en dispensation i henhold til artikel 139 TEUF, er ophævet for en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, finder artikel 148 til 150 tilsvarende anvendelse med hensyn til tilsynsprocedurer eller afgørelser, der er iværksat eller truffet af den kompetente nationale myndighed i en sådan medlemsstat.
2. Henvisningen til 4. november 2014 i artikel 149 og 150 skal forstås som en henvisning til den dato, hvor euroen vedtages i den pågældende medlemsstat.
Artikel 152
Kontinuitet i de eksisterende ordninger
Alle eksisterende samarbejdsordninger med andre myndigheder, som en kompetent national myndighed har indgået i før den 4. november 2014, og som i hvert fald delvist omfatter opgaver, som i henhold til SSM-forordningen er blevet overdraget til ECB, finder fortsat anvendelse. ECB kan beslutte at deltage i sådanne eksisterende samarbejdsordninger i overensstemmelse med den procedure, som finder anvendelse på de pågældende ordninger, eller etablere nye samarbejdsordninger med tredjeparter for de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. En kompetent national myndighed fortsætter kun med at anvende eksisterende samarbejdsordninger i det omfang, de ikke erstattes af ECB-samarbejdsordninger. Hvor det er nødvendigt for gennemførelsen af de eksisterende samarbejdsordninger, er den kompetente nationale myndighed ansvarlig for at bistå ECB, navnlig med udøvelsen af sine rettigheder og opfyldelsen af sine forpligtelser i henhold til ordningerne, i koordination med ECB.
Artikel 153
Endelige bestemmelser
Denne forordning træder i kraft dagen efter, at den er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 16. april 2014.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 468/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu)
(ECB/2014/17)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, článek 6 a čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na Interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které jsou ECB svěřeny v rámci jednotného mechanismu dohledu (2),
s ohledem na veřejné konzultace a analýzy provedené v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013,
s ohledem na návrh Rady dohledu a na základě konzultací s vnitrostátními příslušnými orgány,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) zavádí jednotný mechanismus dohledu, který sestává z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států.
(2)
V rámci článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu má ECB výlučnou pravomoc plnit mikroobezřetnostní úkoly, které jí byly svěřeny na základě článku 4 uvedeného nařízení a které se týkají úvěrových institucí usazených v zúčastněných členských státech. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu a za výkon dohledu nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(3)
Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené nařízením o jednotném mechanismu dohledu, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení, včetně pomoci při činnostech ověřování. Za tímto účelem by se vnitrostátní příslušné orgány při plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu měly řídit pokyny vydanými ECB.
(4)
Aniž by byla dotčena úloha Eurosystému a Evropské rady pro systémová rizika, musí ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány plnit makroobezřetnostní úkoly uvedené v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a postupovat podle koordinačních postupů zakotvených v tomto článku, v tomto nařízení a v příslušných právních předpisech Unie.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu jsou příslušné úkoly ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozděleny podle významu subjektů, které spadají do oblasti působnosti jednotného mechanismu dohledu. Toto nařízení zejména vymezuje specifickou metodiku pro hodnocení tohoto významu, jak vyžaduje čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB má působnost v oblasti přímého dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které jsou významné. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB v konkrétních případech rozhodnout o převzetí přímého dohledu nad danými subjekty, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování standardů dohledu, jsou vnitrostátní příslušné orgány odpovědné za přímý dohled nad méně významnými subjekty.
(6)
S cílem zohlednit aktuální vývoj v legislativě Unie v oblasti sankcí a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, pokud se týká oddělení stadia vyšetřování a rozhodování, zřídí ECB samostatnou vyšetřovací jednotku, která bude samostatně vyšetřovat porušení pravidel a rozhodnutí v oblasti dohledu.
(7)
Čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(8)
Čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB musí prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnit podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny. Toto nařízení obsahuje ustanovení, kterými se provádí čl. 33 odst. 2, pokud se týká spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(9)
V důsledku těchto skutečností toto nařízení dále rozvíjí a upřesňuje postupy spolupráce, které jsou na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu zavedeny v rámci jednotného mechanismu dohledu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány, případně rovněž vnitrostátními pověřenými orgány, a tím zajišťuje účinné a konzistentní fungování jednotného mechansimu dohledu.
(10)
ECB přikládá velký význam komplexnímu posouzení úvěrových institucí včetně posouzení rozvahy, které musí provést před tím, než převezme své úkoly. To platí i pro všechny členské státy, které vstoupí do eurozóny, a připojí se tedy k jednotnému mechanismu dohledu po datu zahájení dohledu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(11)
Pro plynulé fungování jednotného mechanismu dohledu je zásadní, aby ECB plně spolupracovala s vnitrostátními příslušnými orgány a aby si vyměňovaly veškeré informace, které mohou mít dopad na jejich příslušné úkoly, zejména veškeré informace, které vnitrostátní příslušné orgány využívají, pokud se týká postupů, které mohou mít dopad na bezpečnost a spolehlivost dohlíženého subjektu nebo které ovlivňují postupy v oblasti dohledu nad těmito subjekty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel
1. Toto nařízení stanoví pravidla týkající se všech těchto skutečností:
a)
rámce uvedeného v čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, tj. rámce pro provádění článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu, který obsahuje:
i)
specifickou metodiku pro posouzení a přezkum toho, zda dohlížený subjekt je klasifikován jako významný či méně významný podle kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a opatření vyplývající z tohoto posouzení,
ii)
vymezení postupů včetně lhůt, a to i ve vztahu k možnosti vnitrostátních příslušných orgánů vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad významnými dohlíženými subjekty,
iii)
vymezení postupů včetně lhůt, pokud se týká vztahu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty. Tyto postupy zejména vyžadují, aby vnitrostátní příslušné orgány v závislosti na jednotlivých případech vymezených v tomto nařízení:
-
oznámily ECB jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu,
-
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení,
-
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může ECB zaujmout stanovisko;
b)
spolupráce a výměny informací mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud jde o postupy, které se týkají významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů včetně společných postupů pro udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání těchto povolení a posuzování nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí;
c)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů ve smyslu článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
d)
postupů týkajících se fungování úzké spolupráce ve smyslu článku 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, které se použijí ve vztahu mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány;
e)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně určitých aspektů podávání zpráv v oblasti dohledu;
f)
postupů týkajících se příjímání rozhodnutí v oblasti dohledu, jež jsou určena dohlíženým subjektům a jiným osobám;
g)
jazykových ujednání mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány a mezi ECB a dohlíženými subjekty a jinými osobami;
h)
postupů platných pro pravomoci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti sankcí v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud se týká úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
i)
přechodných ustanovení.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny úkoly v oblasti dohledu, které ECB nebyly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a které proto mají i nadále vnitrostátní orgány.
3. Toto nařízení se vykládá zejména ve spojení s rozhodnutím ECB/2004/2 (3) a jednacím řádem Rady dohledu Evropské centrální banky (4), zejména pokud se týká rozhodování v rámci jednotného mechanismu dohledu včetně postupů, které se vztahují na Radu dohledu a Radu guvernérů, pokud se týká neuplatnění námitek ze strany Rady guvernérů ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a ostatními příslušnými právními akty včetně rozhodnutí ECB/2014/16 (5).
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení o jednotném mechanismu dohledu spolu s těmito definicemi:
1)
„povolením“ se rozumí povolení ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (6);
2)
„pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„společnými postupy“ se rozumí postupy zakotvené v části V, pokud se týká udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání povolení vykonávat tuto činnost a rozhodování ohledně kvalifikovaných účastí;
4)
„členským státem eurozóny“ se rozumí členský stát, jehož měnou je euro;
5)
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, z nichž alespoň jeden je úvěrovou institucí, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, nebo podniky vzájemně propojené ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (7), včetně jakékoli její podskupiny;
6)
„společným týmem dohledu“ se rozumí tým osob vykonávajících dohled, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou;
7)
„méně významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě mimo eurozónu, jenž je zúčastněným členským státem;
8)
„méně významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který nemá postavení významného dohlíženého subjektu ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
9)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Touto definicí nejsou dotčena ujednání na základě vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. V tomto případě národní centrální banka plní tyto úkoly v rámci vymezeném ve vnitrostátních právních předpisech a v tomto nařízení. V tomto případě se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto nařízení přiměřeně vztahuje na národní centrální banku, pokud jde o úkoly, které jsou jí přiděleny na základě vnitrostátních právních předpisů;
10)
„vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán pověřený zúčastněným členským státem v úzké spolupráci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (8);
11)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
12)
„vnitrostátním pověřeným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán mimo eurozónu, který zúčastněný členský stát v úzké spolupráci pověřil pro účely plnění úkolů souvisejících s článkem 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
13)
„členským státem mimo eurozónu“ se rozumí členský stát, jehož měnou není euro;
14)
„mateřským podnikem“ se rozumí mateřský podnik ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„zúčastněným členským státem v úzké spolupráci“ se rozumí členský stát mimo eurozónu, který navázal úzkou spolupráci s ECB v souladu s článkem 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
16)
„významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) významný dohlížený subjekt, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu;
17)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
18)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v zúčastněném členském státě mimo eurozónu a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
19)
„dceřinou společností“ se rozumí dceřiná společnost ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„dohlíženým subjektem“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů: a) úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě, b) finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, c) smíšená finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, pokud splňuje podmínky vymezené v bodu 21 písm. b), d) pobočka usazená v zúčastněném členském státě a patřící úvěrové instituci, která je usazena v nezúčastněném členském státě.
Ústřední protistrana ve smyslu definice obsažené v čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (9), která je kvalifikována jako úvěrová instituce ve smyslu směrnice 2013/36/EU, se považuje za dohlížený subjekt v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu, tímto nařízením a příslušnými právními předpisy Unie, aniž by přitom byl dotčen dohled, který nad ústřední protistranou vykonává dotčený vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu nařízení (EU) č. 648/2012;
21)
„dohlíženou skupinou“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů:
a)
skupina, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě;
b)
skupina, jejímž mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě, je-li koordinátor finančního konglomerátu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (10) orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými institucemi a je-li rovněž koordinátorem ve funkci orgánu dohledu nad úvěrovými institucemi;
c)
dohlížené subjekty, které mají ústředí ve stejném zúčastněném členském státě, pokud jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, který nad nimi vykonává dohled za podmínek vymezených v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a který je usazen ve stejném zúčastněném členském státě;
22)
„významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která má postavení významné dohlížené skupiny podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
23)
„méně významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která nemá postavení významné dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
24)
„řízením ECB v oblasti dohledu“ se rozumí činnost ECB, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí ECB v oblasti dohledu včetně společných postupů a ukládání správních peněžitých sankcí. Na všechna řízení ECB v oblasti dohledu se vztahuje část III. Nestanoví-li část X jinak, platí část III rovněž pro ukládání správních peněžitých sankcí;
25)
„řízením vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu“ se rozumí činnost vnitrostátního příslušného orgánu, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, které je určeno jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám, včetně ukládání správních sankcí;
26)
„rozhodnutím ECB v oblasti dohledu“ se rozumí právní akt přijatý ECB při plnění úkolů a výkonů pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, jenž má formu rozhodnutí ECB, je určen jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám a nejedná se o obecně závazný právní akt;
27)
„třetí zemí“ se rozumí země, která není členským státem, ani členským státem Evropského hospodářského prostoru;
28)
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí, ani svátkem ECB v souladu s kalendářem platným v ECB (11).
ČÁST II
USPOŘÁDÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
STRUKTURY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI A MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
Článek 3
Společné týmy dohledu
1. Společný tým dohledu bude ustaven pro dohled nad každým významným subjektem nebo každou významnou skupinou, nad nimiž je vykonáván dohled v zúčastněných členských státech. Každý společný tým dohledu se skládá ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů jmenovaných podle článku 4, kteří pracují pod vedením pověřeného zaměstnance ECB (dále jen „koordinátor společného týmu dohledu“) a jednoho či více dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů, jak je uvedeno dále v článku 6.
2. Aniž by byla dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, zahrnují úkoly společného týmu dohledu zejména:
a)
provádění procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
b)
účast na přípravě programu dohledových šetření při zohlednění procesu dohledu a hodnocení, přičemž tento program se předkládá Radě dohledu včetně plánu kontrol na místě ve smyslu článku 99 směrnice 2013/36/ES, a to pro významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu;
c)
provádění programu dohledových šetření, který byl schválen ECB, a všech rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se týká významného dohlíženého subjektu nebo významné dohlížené skupiny, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
d)
zajištění koordinace s týmem provádějícím kontrolu na místě ve smyslu části XI, pokud se týká provádění plánu kontrol na místě;
e)
případná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem.
Článek 4
Ustavení a složení společných týmů dohledu
1. ECB je pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu. Jmenování zaměstnanců z řad vnitrostátních příslušných orgánů do společných týmů dohledu provádějí relevantní vnitrostátní příslušné orgány v souladu s odstavcem 2.
2. V souladu se zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 31 uvedeného nařízení, vnitrostátní příslušný orgán jmenuje z řad svých zaměstnanců jednu či více osob členem nebo členy společného týmu dohledu. Zaměstnanec z řad vnitrostátního příslušného orgánu může být jmenován členem více než jednoho společného týmu dohledu.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány změnily jmenování, jež učinily pro účely složení společného týmu dohledu.
4. Pokud v zúčastněném členském státě vykonává úkoly v oblasti dohledu více než jeden vnitrostátní příslušný orgán nebo pokud vnitrostátní právní předpisy zúčastněného členského státu svěří národní centrální bance konkrétní úkoly v oblasti dohledu a národní centrální banka není vnitrostátním příslušným orgánem, příslušné orgány koordinují svou účast ve společných týmech dohledu.
5. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti se společnými týmy dohledu.
Článek 5
Zapojení zaměstnanců národních centrálních bank zúčastněných členských států
1. Národní centrální banky zúčastněných členských států, které jsou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zapojeny do obezřetnostního dohledu nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou, avšak nejsou vnitrostátními příslušnými orgány, mohou rovněž jednoho či několik svých zaměstnanců jmenovat do společného týmu dohledu.
2. O těchto jmenováních je třeba vyrozumět ECB a článek 4 se použije obdobně.
3. Jsou-li do společného týmu dohledu jmenováni zaměstnanci národních centrálních bank zúčastněných členských států, vykládají se odkazy na vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti se společnými týmy dohledu tak, že obsahují odkaz na tyto národní centrální banky.
Článek 6
Koordinátor společného týmu dohledu a dílčí koordinátoři
1. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve smyslu odstavce 2 zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu. Za tímto účelem se členové společného týmu dohledu řídí pokyny koordinátora společného týmu dohledu, pokud se týká jejich úkolů ve společném týmu dohledu. Tím nejsou dotčeny jejich úkoly a povinnosti ve vztahu k jejich relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu.
2. Každý vnitrostátní příslušný orgán, který do společného týmu dohledu jmenuje více než jednoho zaměstnance, určí jednoho z těchto zaměstnanců jako dílčího koordinátora (dále jen „dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu“). Dílčí koordinátoři z vnitrostátních příslušných orgánů napomáhají koordinátorovi společného týmu dohledu, pokud jde o organizaci a koordinaci úkolů ve společném týmu dohledu, zejména pokud se týká zaměstnanců, kteří byli jmenováni týmž vnitrostátním příslušným orgánem jako příslušný dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu. Dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu může udílet pokyny členům společného týmu dohledu, kteří byli jmenováni stejným vnitrostátním příslušným orgánem, pokud tyto pokyny nejsou v rozporu s pokyny udělenými koordinátorem společného týmu dohledu.
KAPITOLA 2
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty
Článek 7
Zapojení zaměstnanců z jiných vnitrostátních příslušných orgánů v týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu
Aniž by byl dotčen čl. 31 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud ECB ve vztahu k dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty rozhodne, že je vhodné do týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu zapojit zaměstnance z jednoho či více vnitrostátních příslušných orgánů, může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušný orgán zapojil zaměstnance těchto jiných vnitrostátních příslušných orgánů.
HLAVA 2
DOHLED NA KONSOLIDOVANÉM ZÁKLADĚ A ÚČAST ECB A VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ V KOLEGIÍCH ORGÁNŮ DOHLEDU
Článek 8
Dohled na konsolidovaném základě
1. V souladu s článkem 111 směrnice 2013/36/EU vykonává ECB dohled na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou významné na konsolidovaném základě, pokud je mateřský podnik mateřskou institucí v zúčastněném členském státě nebo mateřskou institucí v EU usazenou v zúčastněném členském státě.
2. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán plní úkoly orgánu dohledu na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě.
Článek 9
ECB jako předseda kolegia orgánů dohledu
1. Je-li ECB orgánem dohledu na konsolidovaném základě, předsedá kolegiu ustavenému podle článku 116 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou usazeny případné mateřské podniky, dceřiné společnosti a významné pobočky ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, jsou oprávněny účastnit se kolegia jako pozorovatelé.
2. Není-li ustaveno žádné kolegium podle článku 116 směrnice 2013/36/EU a významný dohlížený subjekt má pobočky v nezúčastněných členských státech, jež se považují za významné v souladu s čl. 51 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, ECB spolu s příslušnými orgány hostitelských členských států ustaví kolegium orgánů dohledu.
Článek 10
ECB a vnitrostátní příslušné orgány jako členové kolegií orgánů dohledu
Není-li orgán dohledu na konsolidovaném základě v zúčastněném členském státě, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu v souladu s těmito pravidly a s příslušnými právními předpisy Unie:
a)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB kolegia orgánů dohledu jako člen, zatímco vnitrostátní příslušné orgány jsou oprávněny se téhož kolegia účastnit jako pozorovatelé;
b)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny méně významnými dohlíženými subjekty, účastní se vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové;
c)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech jak méně významnými, tak i významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou významné dohlížené subjekty usazeny, jsou oprávněny se účastnit kolegia orgánů dohledu jako pozorovatelé.
HLAVA 3
POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu
Článek 11
Právo usazování úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu svůj záměr v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
3. Nerozhodne-li ECB do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 1 zřízena a může zahájit svou činnost. ECB oznámí tuto informaci vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
4. Nerozhodne-li vnitrostátní příslušný orgán domovského členského státu do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 2 zřízena a může zahájit svou činnost. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí tuto informaci ECB a vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
5. Dojde-li ke změně jakékoli informace oznámené podle odstavců 1 a 2, oznámí dohlížený subjekt písemně tuto změnu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který původní informaci přijal, alespoň jeden měsíc před provedením změny. Tento vnitrostátní příslušný orgán informuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 12
Využití volného pohybu služeb ze strany úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. Vnitrostátní příslušný orgán o oznámení vyrozumí též vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, to oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. O oznámení se vyrozumí ECB a vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
KAPITOLA 2
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
Článek 13
Oznámení o využití práva usazování úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu oznamuje informace uvedené v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU postupem uvedeným v čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice, vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má dojít ke zřízení pobočky, vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí o přijetí tohoto oznámení ECB.
2. Do dvou měsíců od přijetí oznámení od příslušného orgánu nezúčastněného členského státu se ECB, jedná-li se o pobočku, která je významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, nebo relevantní vnitrostátní příslušný orgán, jedná-li se o pobočku, která je méně významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, připraví na výkon dohledu nad pobočkou v souladu s články 40 až 46 směrnice 2013/36/EU a v případě potřeby stanoví podmínky, za nichž může pobočka z důvodů obecného zájmu vyvíjet svou činnost v hostitelském členském státě.
3. Vnitrostátní příslušné orgány sdělí ECB podmínky, za kterých může pobočka v jejich členském státě vyvíjet činnost na základě vnitrostátních právních předpisů a z důvodů obecného zájmu.
4. Změna jakékoli informace, kterou úvěrová instituce, jež hodlá zřídit pobočku, poskytla podle bodů b), c) nebo d) čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, se oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 1.
Článek 14
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro pobočky
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vykonává ECB pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu, pokud je pobočka významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení.
2. Je-li pobočka méně významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, vykonává pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 15
Oznámení o využití volného pohybu služeb úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu činí oznámení ve smyslu čl. 39 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, je adresátem tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je využíván volný pohyb služeb. O přijetí tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB.
Článek 16
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro volný pohyb služeb
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 a v rozsahu čl. 4 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu plní ECB úkoly příslušného orgánu hostitelského členského státu ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které využívají svobody volného pohybu služeb v zúčastněných členských státech.
2. Jedná-li se o volný pohyb služeb z důvodů obecného zájmu za určitých podmínek obsažených ve vnitrostátních právních předpisech zúčastněných členských států, informují vnitrostátní příslušné orgány o těchto podmínkách ECB.
KAPITOLA 3
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
Článek 17
Právo usazování a využití volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. ECB vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
HLAVA 4
DOPLŇKOVÝ DOZOR NAD FINANČNÍMI KONGLOMERÁTY
Článek 18
Koordinátor
1. ECB přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu.
ČÁST III
OBECNÁ USTANOVENÍ PLATNÁ PRO PROVOZOVÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
ZÁSADY A POVINNOSTI
Článek 19
Přehled
Tato část vymezuje a) obecná pravidla pro provozování jednotného mechanismu dohledu ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a b) ustanovení, podle kterých ECB postupuje při provádění řízení ECB v oblasti dohledu.
Obecné zásady a ustanovení, které platí mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v úzké spolupráci, jsou vymezeny v části IX.
Článek 20
Povinnost spolupracovat v dobré víře
ECB a vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost spolupracovat v dobré víře a povinnost vyměňovat si informace.
Článek 21
Obecná povinnost vyměňovat si informace
1. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB průběžně přímo přijímat informace vykázané dohlíženými subjekty, nebo mít k těmto informacím přímý přístup, vnitrostátní příslušné orgány zejména včas a přesně ECB poskytují veškeré informace, které jsou pro ECB nezbytné k plnění úkolů, jež byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto informace zahrnují informace, které vyplývají z ověřování a činnosti na místě, jež provádějí vnitrostátní příslušné orgány.
2. Získává-li ECB informace přímo od právnických či fyzických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytuje tyto informace vnitrostátním příslušným orgánům, kterých se tyto informace týkají, včas a přesně. Tyto informace zahrnují zejména informace, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úlohy napomáhat ECB.
3. Aniž je dotčen odstavec 2, ECB poskytuje vnitrostátním příslušným orgánům pravidelný přístup k aktualizovaným informacím, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úkolů týkajících se obezřetnostního dohledu.
Článek 22
Právo ECB udělit vnitrostátním příslušným orgánům nebo vnitrostátním pověřeným orgánům pokyn využít jejich pravomoci a přijmout opatření, pokud ECB má úkol v oblasti dohledu, avšak žádnou související pravomoc
1. V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB formou pokynů vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány využily své pravomoci na základě podmínek vymezených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi a ve smyslu článku 9 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud nařízení o jednotném mechanismu dohledu nesvěřuje tyto pravomoci ECB.
2. Vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány (ve vztahu k článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu) informují ECB o výkonu těchto pravomocí bez zbytečného odkladu.
Článek 23
Jazykový režim mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány
ECB a vnitrostátní příslušné orgány přijmou ujednání ohledně komunikace v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jazyka či jazyků, které se budou používat.
Článek 24
Jazykový režim mezi ECB a právnickými či fyzickými osobami včetně dohlížených subjektů
1. Dokument, který dohlížený subjekt nebo jiná právnická či fyzická osoba, která v jednotlivém případě podléhá řízení ECB v oblasti dohledu, zasílá ECB, může být sepsán v kterémkoli úředním jazyce Unie, který si dohlížený subjekt nebo určitá osoba zvolí.
2. ECB, dohlížené subjekty a jiné právnické nebo fyzické osoby, které v jednotlivém případě podléhají řízení ECB v oblasti dohledu, se mohou dohodnout, že ve své písemné komunikaci, a to i pokud jde o rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, budou používat výlučně jeden z úředních jazyků Unie.
Ukončení této dohody u používání stanoveného jazyka má dopad pouze na ty aspekty řízení ECB v oblasti dohledu, jež dosud nebyly provedeny.
Požadují-li účastníci ústního jednání, aby s nimi bylo jednáno v úředním jazyce Unie, který není jazykem řízení ECB v oblasti dohledu, musí být ECB o tomto požadavku informována s dostatečným předstihem tak, aby mohla učinit nezbytná opatření.
HLAVA 2
OBECNÁ USTANOVENÍ O SPRAVEDLIVÉM PROCESU PŘI PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ ECB V OBLASTI DOHLEDU
KAPITOLA 1
Řízení ECB v oblasti dohledu
Článek 25
Obecné zásady
1. Řízení ECB v oblasti dohledu zahájené v souladu s článkem 4 a oddílem 2 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu se provádí v souladu s článkem 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a ustanoveními této hlavy.
2. Ustanovení této hlavy se nepoužijí na postupy prováděné správní revizní komisí.
Článek 26
Strany
1. Stranami řízení ECB v oblasti dohledu jsou:
a)
osoby, které podaly žádost;
b)
zamýšlení či skuteční adresáti rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
2. Vnitrostátní příslušné orgány se nepovažují za strany.
Článek 27
Zastoupení strany
1. Strana může být zastoupena právním či zákonným zástupcem či jiným zástupcem zmocněným na základě písemného pověření vykonávat veškeré úkony v souvislosti s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Odvolání mandátu je účinné až v okamžiku, kdy ECB obdrží písemné odvolání. ECB potvrdí přijetí tohoto odvolání.
3. Pokud si strana pro řízení ECB v oblasti dohledu jmenuje zástupce, ECB se v tomto řízení v oblasti dohledu obrací pouze na jmenovaného zástupce, ledaže konkrétní okolnosti vyžadují, aby se ECB obrátila na danou stranu přímo. Pokud se ECB obrací na stranu přímo, informuje o tom jejího zástupce.
Článek 28
Obecné povinnosti ECB a stran řízení ECB v oblasti dohledu
1. Řízení ECB v oblasti dohledu může být zahájeno z úřední povinnosti nebo na žádost strany. S výhradou odstavce 3 ECB určí skutečnosti, které budou relevantní pro přijetí konečného rozhodnutí v každém řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném z úřední povinnosti.
2. ECB ve svém posouzení zohlední veškeré relevantní okolnosti.
3. S výhradou právních předpisů Unie je strana povinna účastnit se řízení ECB v oblasti dohledu a napomáhat při objasňování skutečností. V řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném na žádost strany může ECB omezit určení skutečností na to, že stranu požádá, aby poskytla relevantní faktické informace.
Článek 29
Dokazování v řízení ECB v oblasti dohledu
1. S cílem zjistit skutečnosti daného případu používá ECB takové důkazy, které po náležitém uvážení považuje za vhodné.
2. Strany s výhradou právních předpisů Unie napomáhají ECB při zjišťování skutečností daného případu. S výhradou omezení v souvislosti se sankčními postupy na základě právních předpisů Unie strany zejména pravdivě uvedou skutečnosti, které jim jsou známy.
3. ECB může stanovit lhůtu, v níž jí strany mohou poskytnout důkazy.
Článek 30
Svědci a znalci v řízení ECB v oblasti dohledu
1. Považuje-li to za nezbytné, může ECB vyslýchat svědky a znalce.
2. Pokud ECB ustanoví znalce, v dohodě vymezí jeho úkol a stanoví lhůtu, ve které znalec předloží svou zprávu.
3. Pokud ECB vyslýchá svědky či znalce a pokud o to svědci či znalci požádají, mají nárok na náhradu cestovních nákladů a diety. Poté, co poskytnou své vyjádření, mají svědci nárok na náhradu ušlého výdělku a znalci mají nárok na dohodnutý poplatek za své služby. Náhrada se poskytuje v souladu s příslušnými ustanoveními o poskytování náhrad svědků a odměně znalců ze strany Soudního dvora Evropské unie.
4. ECB může požadovat, aby osoby uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu se jako svědci dostavily do kanceláří ECB nebo do jiného místa v zúčastněném členském státě, které určí ECB. Je-li osoba uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu právnickou osobou, jsou povinny se ve smyslu předchozí věty dostavit fyzické osoby, které tuto právnickou osobu zastupují.
Článek 31
Právo být vyslechnut
1. Před tím, než ECB přijme rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, musí být straně dána možnost předložit ECB písemné vyjádření ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Považuje-li to ECB za vhodné, může dát stranám možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání. V oznámení, kterým ECB dává straně možnost vyjádřit se, uvede podstatný obsah zamýšleného rozhodnutí ECB v oblasti dohledu a podstatné skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit své rozhodnutí. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na oddíl 1 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Dá-li ECB straně možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání, není důvodem pro odročení jednání, pokud se strana bez řádné omluvy nedostaví. Je-li strana řádně omluvena, může ECB jednání odročit nebo může straně dát možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, písemně. ECB vypracuje písemný zápis z jednání, který strany podepíší; kopii tohoto zápisu poskytne stranám.
3. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí oznámení, v němž ECB uvedla skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Na žádost strany může ECB tuto lhůtu přiměřeně prodloužit.
Za zvláštních okolností může ECB tuto lhůtu zkrátit na tři pracovní dny. Lhůta se na tři pracovní dny zkracuje rovněž v situacích uvedených v článcích 14 a 15 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Bez ohledu na odstavec 3 a s výhradou odstavce 5 může ECB přijmout rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, aniž by straně dalo před přijetím rozhodnutí možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se zdá, že je naléhavě třeba vydat rozhodnutí v zájmu zabránění závažnému poškození finančního systému.
5. Je-li rozhodnutí ECB v oblasti dohledu přijímáno naléhavě v souladu s odstavcem 4, bude straně dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, bez zbytečného odkladu po přijetí tohoto rozhodnutí. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Na žádost strany může ECB tuto lhůtu prodloužit; lhůta však nesmí být delší než šest měsíců. ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu na základě vyjádření strany přezkoumá a buď jej potvrdí, zruší, změní, nebo jej zruší a nahradí novým rozhodnutím ECB v oblasti dohledu.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na řízení ECB v oblasti dohledu, které se týká sankcí podle článku 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a části X tohoto nařízení.
Článek 32
Přístup ke spisům v řízení ECB v oblasti dohledu
1. V řízení ECB v oblasti dohledu jsou plně respektována práva na obhajobu dotčených osob. Za tímto účelem mají strany po zahájení řízení ECB v oblasti dohledu právo na přístup ke spisu ECB s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou příslušnou stranou, na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace. Vnitrostátní příslušné orgány bez zbytečného odkladu postoupí ECB veškeré žádosti, které obdržely v souvislosti s přístupem ke spisům souvisejícím s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Spis se skládá ze všech dokumentů, které ECB obdržela, vytvořila nebo sestavila v průběhu řízení ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na prostředek, na němž jsou dokumenty uchovávány.
3. Tento článek nebrání tomu, aby ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány zpřístupnily nebo použily informace, které jsou nezbytné k prokázání porušení.
4. ECB může stanovit, že přístup ke spisu bude umožněn jedním či více následujícími způsoby, přičemž se zohlední technické schopnosti stran:
a)
formou CD-ROMu nebo jiného zařízení pro uchovávání elektronických dat včetně zařízení, které může být k dispozici v budoucnu;
b)
pomocí kopií dostupného spisu v papírové formě zaslaných stranám poštou;
c)
výzvou, aby do dostupného spisu nahlédly v kancelářích ECB.
5. Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a korespondenci mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem nebo mezi vnitrostátními příslušnými orgány.
KAPITOLA 2
Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
Článek 33
Důvody pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je v souladu s odstavcem 2 doplněno odůvodněním tohoto rozhodnutí.
2. V odůvodnění se uvedou podstatné skutečnosti a právní důvody, na nichž se rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zakládá.
3. S výhradou čl. 31 odst. 4 zakládá ECB své rozhodnutí v oblasti dohledu jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se strana mohla vyjádřit.
Článek 34
Odkladný účinek
Aniž by byl dotčen článek 278 SFEU a čl. 24 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB rozhodnout o pozastavení uplatňování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu buď a) tak, že to uvede v rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, nebo b) nejedná-li se o žádost o přezkum správní revizní komisí, na žádost adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Článek 35
Oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. ECB může rozhodnutí ECB v oblasti dohledu straně oznámit a) ústně, b) doručením nebo osobním předáním kopie rozhodnutí v oblasti dohledu, c) doporučenou poštou s potvrzením o přijetí, d) expresní zásilkovou službou, e) faxem nebo f) elektronicky v souladu s odstavcem 10.
2. Je-li na základě písemného pověření zmocněn zástupce, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit zástupci. V těchto případech není ECB povinna rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznamovat rovněž dohlíženému subjektu, který je zastoupen tímto zástupcem.
3. V případě ústního oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu se má za to, že oznámení rozhodnutí je adresátovi doručeno, pokud zaměstnanec ECB informoval a) příslušnou fyzickou osobu, jedná-li se o fyzickou osobu, nebo b) zmocněného zástupce právnické osoby pro převzetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, jedná-li se o právnickou osobu. V tomto případě se bez zbytečného odkladu po tomto ústním oznámení zašle adresátovi písemná kopie rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
4. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doporučenou poštou s potvrzením o přijetí se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu poskytovateli poštovních služeb, ledaže z potvrzení o přijetí vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
5. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu expresní zásilkovou službou se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu zásilkové službě, ledaže z dokumentu o doručení ze strany zásilkové služby vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 musí být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresováno na adresu vhodnou pro doručení (platnou adresu). Platná adresa je:
a)
v případě řízení ECB v oblasti dohledu zahájeného na žádost či podnět adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresa, kterou adresát uvedl ve své žádosti či podnětu;
b)
v případě dohlíženého subjektu poslední obchodní adresa ústředí, kterou dohlížený subjekt poskytl ECB;
c)
v případě fyzických osob poslední adresa poskytnutá ECB, a pokud nebyla ECB poskytnuta žádná adresa a fyzická osoba je zaměstnanec, vedoucí zaměstnanec nebo akcionář dohlíženého subjektu, obchodní adresa dohlíženého subjektu v souladu s písmenem b).
7. Každá osoba, která je stranou řízení ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB na žádost platnou adresu.
8. Je-li osoba usazena nebo má-li sídlo či bydliště ve státě, který není členským státem, může ECB vyžadovat, aby strana v přiměřené době jmenovala oprávněného příjemce, který je rezidentem v členském státě nebo který má obchodní prostory v členském státě. Není-li oprávněný příjemce na žádost ECB jmenován a dokud nedojde ke jmenování tohoto oprávněného příjemce, může být veškerá komunikace zasílána v souladu s odstavci 3 až 5 a 9 na adresu strany, kterou má ECB k dispozici.
9. Pokud osoba, která je adresátem rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB faxové číslo, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit tak, že kopii rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zašle telefaxem. Má se za to, že rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno, pokud ECB obdržela zprávu o úspěšném doručení telefaxu.
10. ECB může stanovit kritéria, za nichž může být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doručeno elektronickými nebo jinými srovnatelnými prostředky komunikace.
HLAVA 3
OZNAMOVÁNÍ PORUŠENÍ PRAVIDEL
Článek 36
Oznamování porušení pravidel
Jakákoli osoba může v dobré víře podat přímo ECB oznámení, má-li tato osoba dostatečné důvody se domnívat, že toto oznámení odhalí porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů (včetně ECB samotné).
Článek 37
Přiměřená ochrana oznamování porušení pravidel
1. Podá-li osoba v dobré víře oznámení o údajném porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany dohlížených subjektů, nebo ze strany příslušných orgánů, zachází se s tímto oznámením jako s chráněným.
2. Veškeré osobní údaje, které se týkají osoby, která činí chráněné oznámení, a osoby, která je údajně odpovědná za porušení, jsou chráněny v souladu s příslušným rámcem Unie pro ochranu údajů.
3. ECB nesdělí totožnost osoby, která učinila chráněné oznámení, bez předchozího výslovného souhlasu této osoby s výjimkou případu, kdy je toto zveřejnění vyžadováno na základě soudního příkazu v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
Článek 38
Postupy pro přijímání následných opatření v návaznosti na oznámení
1. ECB posoudí všechna oznámení týkající se významných dohlížených subjektů. Oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů posoudí, pokud se týká porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Když oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů obdrží vnitrostátní příslušné orgány, předají je ECB, aniž by při tom sdělily totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jim k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
2. Aniž by byl dotčen odstavec 1, předá ECB oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, aniž by při tom sdělila totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jí k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
3. ECB si s vnitrostátními příslušnými orgány vyměňuje informace: a) s cílem posoudit oznámení, která byla zaslána ECB i relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, a koordinovat činnost a b) zjistit výsledek opatření přijatých v návaznosti na oznámení, která byla předána vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Při určování toho, jak posuzovat přijatá oznámení a jaká přijmout opatření, postupuje ECB na základě rozumného uvážení.
5. V případě údajného porušení pravidel ze strany dohlížených subjektů poskytne příslušný dohlížený subjekt ECB veškeré informace a dokumenty, které ECB vyžaduje za účelem posouzení přijatých oznámení.
6. V případě údajného porušení pravidel ze strany příslušných orgánů (s výjimkou ECB), požádá ECB příslušný orgán, aby se vyjádřil k oznámeným skutečnostem.
7. Ve své každoroční zprávě ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB ve zkrácené nebo souhrnné formě poskytuje informace o přijatých oznámeních tak, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé dohlížené subjekty nebo osoby.
ČÁST IV
URČOVÁNÍ POSTAVENÍ DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
HLAVA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O KLASIFIKACI SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
Článek 39
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného na individuálním základě
1. Dohlížený subjekt se považuje za významný dohlížený subjekt, pokud tak ECB stanoví v rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu podle článků 43 až 49, přičemž toto rozhodnutí odůvodní.
2. Dohlížený subjekt není nadále klasifikován jako významný dohlížený subjekt, pokud ECB v rozhodnutí ECB, které je určeno danému dohlíženému subjektu a které odůvodní, stanoví, že se jedná o méně významný dohlížený subjekt, nebo že se již nadále nejedná o dohlížený subjekt.
3. Dohlížený subjekt může být klasifikován jako významný dohlížený subjekt na základě některého z těchto kritérií:
a)
jeho velikosti stanovené podle článků 50 až 55 (dále jen „kritérium velikosti“);
b)
jeho důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu stanovené v souladu s články 56 až 58 (dále jen „kritérium ekonomické důležitosti“);
c)
jeho významu ve vztahu k přeshraniční činnosti stanoveného v souladu s články 59 a 60 (dále jen „kritérium přeshraniční činnosti“);
d)
žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z Evropského mechanismu stability (ESM) nebo přijetí takové pomoci, jak je stanoveno v souladu s články 61 až 64 (dále jen „kritérium přímé veřejné finanční pomoci“);
e)
skutečnosti, že dohlížený subjekt je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v souladu s článkem 65 a 66.
4. Nad významnými dohlíženými subjekty vykonává dohled přímo ECB, pokud zvláštní okolnosti neodůvodňují dohled ze strany relevantního vnitrostátního příslušného orgánu v souladu hlavou 9 této části.
5. ECB rovněž vykonává přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou na základě rozhodnutí ECB, které ECB přijala podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a na jehož základě bude ECB přímo vykonávat veškeré příslušné pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Pro účely jednotného mechanismu dohledu se tento méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina klasifikují jako významné.
6. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedených v tomto článku ECB konzultuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Každé rozhodnutí ECB uvedené v tomto článku se rovněž oznámí relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 40
Klasifikace dohlížených subjektů, které jsou součástí skupiny, jako významných
1. Je-li jeden či více dohlížených subjektů součástí dohlížené skupiny, stanoví se kritéria pro stanovení významu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států v souladu s ustanoveními obsaženými v hlavě 3 až 7 v části IV.
2. Každý dohlížený subjekt, který je součástí dohlížené skupiny, se považuje za významný dohlížený subjekt za kterékoli z těchto okolností:
a)
pokud dohlížená skupina na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států splňuje kritérium velikosti, kritérium ekonomického významu nebo kritérium přeshraniční činnosti;
b)
pokud jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, splňuje kritérium přímé veřejné finanční pomoci;
c)
je-li jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
3. Je-li stanoveno, že dohlížená skupina je významná nebo je-li stanoveno, že již významná není, přijme ECB rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu jako významného nebo o ukončení jeho klasifikace jako významného dohlíženého subjektu a každému dohlíženému subjektu, který je součástí dotčené dohlížené skupiny, v souladu s kritérii a postupy vymezenými v článku 39 poskytne data zahájení a ukončení přímého dohledu ze strany ECB.
Článek 41
Zvláštní ustanovení pro pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
1. Všechny pobočky, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v témže zúčastněném členském státě, se pro účely tohoto nařízení považují za jediný dohlížený subjekt.
2. S pobočkami, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v různých zúčastněných členských státech, se pro účely tohoto nařízení jednotlivě zachází jako se samostatnými dohlíženými subjekty.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, pobočky úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují jednotlivě jako samostatné dohlížené subjekty a odděleně od dceřiných společností téže úvěrové instituce.
Článek 42
Zvláštní ustanovení pro dceřiné společnosti úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech a ve třetích zemích
1. Dceřiné společnosti, které v jednom či více zúčastněných členských státech zřídila úvěrová instituce, která má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují odděleně od poboček této úvěrové instituce.
2. Při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se posuzují samostatně ty dceřiné společnosti, které:
a)
jsou usazeny v zúčastněném členském státě;
b)
patří do skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, a
c)
nepatří do dohlížené skupiny v rámci zúčastněných členských států.
HLAVA 2
POSTUP PRO KLASIFIKACI DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ JAKO VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
KAPITOLA 1
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného
Článek 43
Přezkum postavení dohlíženého subjektu
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, ECB alespoň jednou ročně přezkoumává, zda významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina i nadále splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, každý vnitrostátní příslušný orgán alespoň jednou ročně přezkoumává, zda méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. V případě méně významné dohlížené skupiny provádí tento přezkum relevantní vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je usazen mateřský podnik určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
3. Kdykoli poté, co obdrží relevantní informace, a zejména v případech uvedených v článku 52, může ECB přezkoumat a) zda dohlížený subjekt splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a b) zda významný dohlížený subjekt již nesplňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Pokud vnitrostátní příslušný orgán usoudí, že méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, informuje o tom relevantní vnitrostátní příslušný orgán bez zbytečného odkladu ECB.
5. Na žádost ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují při určení, zda je ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině splněno některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
6. Pokud ECB a) rozhodne, že převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou nebo b) rozhodne o ukončení přímého dohledu nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou ze strany ECB, ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují s cílem zajistit plynulý přechod pravomocí v oblasti dohledu. Když ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem, připraví relevantní vnitrostátní příslušný orgán zejména zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil dohlíženého subjektu; když se relevantní vnitrostátní příslušný orgán stane příslušným k dohledu nad dotčeným subjektem, připraví takovou zprávu ECB.
7. ECB určí, zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné, přičemž použije kritéria stanovená v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v pořadí stanoveném v tomto článku, a to: a) velikost; b) důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu; c) význam přeshraniční činnosti; d) žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM či přijetí takové pomoci; e) skutečnost, že se jedná o jednu ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
Článek 44
Postup, který se použije při určení významu dohlíženého subjektu
1. Při přijímání rozhodnutí o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných v souladu s touto hlavou ECB použije, není-li stanoveno jinak, procesní pravidla stanovená v hlavě 2 části III tohoto nařízení.
2. V časovém rámci vymezeném v článku 45 ECB každému dotčenému dohlíženému subjektu písemně oznámí rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných; toto rozhodnutí rovněž sdělí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu. V případě dohlížených subjektů, které jsou součástí významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány.
3. Dohlíženým subjektům, jimž ECB nezaslala oznámení ve smyslu odstavce 1, slouží seznam uvedený v čl. 49 odst. 2 jako oznámení jejich klasifikace jako méně významných.
4. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
5. Kromě toho ECB v souladu s čl. 39 odst. 6 relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu umožní, aby činil písemné připomínky a vyjádření, které ECB náležitě vezme v úvahu.
6. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významný dohlížený subjekt nebo jako významná dohlížená skupina ode dne oznámení rozhodnutí ECB, které stanoví, že se jedná o významný dohlížený subjekt nebo o významnou dohlíženou skupinu.
KAPITOLA 2
Začátek a konec přímého dohledu ze strany ECB
Článek 45
Začátek přímého dohledu ze strany ECB
1. ECB v rozhodnutí ECB stanoví den, kdy převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou, které byly klasifikovány jako významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina. Toto rozhodnutí ECB může být stejné jako rozhodnutí podle čl. 44 odst. 2. S výhradou odstavce 2 ECB toto rozhodnutí ECB oznámí každému dotčenému dohlíženému subjektu alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
2. Pokud ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou na základě žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, nebo na základě přijetí této pomoci, oznámí ECB rozhodnutí uvedené v odstavci 1 každému dotčenému dohlíženému subjektu včas alespoň jeden týden přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
3. ECB poskytne kopie rozhodnutí ECB uvedených v odstavci 1 relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
4. ECB převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou nejpozději 12 měsíců po dni, kdy ECB dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině oznámí rozhodnutí ECB podle čl. 44 odst. 2.
5. Pro účely tohoto článku ECB v případě dohlížené skupiny oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci této významné skupiny v příslušné lhůtě řádně informovány.
Článek 46
Konec přímého dohledu ze strany ECB
1. Pokud ECB rozhodne o tom, že přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou ze strany ECB skončí, vydá ECB rozhodnutí ECB adresované každému dotčenému dohlíženému subjektu, v němž uvede den a důvody, pro které bude přímý dohled ukončen. ECB přijme toto rozhodnutí alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy přímý dohled ze strany ECB skončí. ECB rovněž poskytne kopii tohoto rozhodnutí ECB relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Čl. 45 odst. 5 se použije obdobně
2. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
3. Rozhodnutí ECB, které stanoví den, kdy skončí přímý dohled nad dohlíženým subjektem ze strany ECB, může být vydáno společně s rozhodnutím, na jehož základě je dohlížený subjekt klasifikován jako méně významný.
Článek 47
Důvody pro ukončení přímého dohledu ze strany ECB
1. V případě významného dohlíženého subjektu, který je takto klasifikován na základě a) své velikosti, b) své důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu nebo c) významu jeho přeshraniční činnosti, nebo proto, že je součástí dohlížené skupiny, která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled nad ním, není-li po tři po sobě jdoucí kalendářní roky splněno žádné z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu bud na individuálním základě, nebo ze strany dohlížené skupiny, k níž dohlížený subjekt patří.
2. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, protože bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM ve vztahu a) k němu, b) dohlížené skupině, k níž dohlížený subjekt patří, nebo c) dohlíženému subjektu, který patří do této skupiny a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud byla přímá veřejná finanční pomoc odepřena, zcela vrácena nebo ukončena. V případě vrácení či ukončení přímé veřejné finanční pomoci může být toto rozhodnutí přijato jen tři kalendářní roky po úplném vrácení nebo ukončení přímé veřejné finanční pomoci.
3. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v článcích 65 až 66, nebo patří do dohlížené skupiny takové úvěrové instituce a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud příslušný dohlížený subjekt nebyl po tři po sobě jdoucí kalendářní roky jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
4. V případě dohlíženého subjektu, nad kterým vykonává přímý dohled ECB na základě rozhodnutí ECB přijatého podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí přímý dohled ze strany ECB, pokud přímý dohled není na základě odůvodněného uvážení ECB nadále nezbytný k zajištění důsledného používání vysokých standardů dohledu.
Článek 48
Probíhající řízení
1. Má-li dojít ke změně působnosti mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem, orgán, jehož působnost má skončit (dále jen „orgán, jehož působnost končí“), informuje orgán, který se má stát příslušným (dále jen „orgán přebírající dohled“), o jakémkoli řízení v oblasti dohledu, které bylo formálně zahájeno a které vyžaduje rozhodnutí. Orgán, jehož působnost končí, poskytne tyto informace ihned poté, co se dozví o bezprostřední změně působnosti. Orgán, jehož působnost končí, tyto informace aktualizuje průběžně, a je-li třeba oznámit nové informace o řízení v oblasti dohledu, pravidelně každý měsíc. Orgán přebírající dohled může v řádně odůvodněných případech umožnit, aby oznámení bylo podáváno méně často. Pro účely článků 48 a 49 se řízením v oblasti dohledu rozumí řízení ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu.
Před změnou působnosti spolupracuje orgán, jehož působnost končí, s orgánem přebírajícím dohled bez zbytečného odkladu po formálním zahájení jakéhokoli nového řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí.
2. Mění-li se působnost v oblasti dohledu, podnikne orgán, jehož působnost končí, kroky k ukončení jakéhokoli probíhajícího řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, přede dnem, kdy má dojít ke změně působnosti v oblasti dohledu.
3. Pokud není možné formálně zahájené řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, ukončit přede dnem, kdy dochází ke změně působnosti v oblasti dohledu, je orgánem příslušným k ukončení takového probíhajícího řízení v oblasti dohledu orgán, jehož působnost končí. Za tímto účelem si orgán, jehož působnost končí, ponechá veškeré příslušné pravomoci až do ukončení řízení v oblasti dohledu. Orgán, jehož působnost končí, dokončí dané probíhající řízení v oblasti dohledu v souladu s příslušnými právními předpisy na základě ponechaných pravomocí. Orgán, jehož působnost končí, informuje orgán přebírající dohled před tím, než přijme rozhodnutí v řízení v oblasti dohledu, které probíhalo před změnou působnosti. Orgánu přebírajícímu dohled poskytne kopii přijatého rozhodnutí a všechny relevantní dokumenty, které s rozhodnutím souvisejí.
4. Odchylně od odstavce 3 může ECB do jednoho měsíce poté, kdy obdrží informace nezbytné k dokončení svého hodnocení příslušného formálně zahájeného řízení v oblasti dohledu, po konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem rozhodnout, že přebírá dotčené řízení v oblasti dohledu. Pokud je z důvodů vnitrostátního práva rozhodnutí ECB vyžadováno před koncem období pro hodnocení řízení uvedeného v předchozí větě, poskytne vnitrostátní příslušný orgán ECB nezbytné informace a zejména upřesní časový rámec, v němž musí ECB rozhodnout, zda hodlá řízení převzít či nikoli. Pokud ECB řízení v oblasti dohledu převezme, oznámí své rozhodnutí převzít dané řízení v oblasti dohledu relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a stranám. ECB ve svém rozhodnutí ECB uvede důsledky převzetí takového řízení v oblasti dohledu.
5. ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují, pokud se týká dokončení jakéhokoli probíhajícího řízení, a mohou si za tímto účelem vyměňovat veškeré relevantní informace.
6. Tento článek se nevztahuje na společná řízení.
KAPITOLA 3
Seznam dohlížených subjektů
Článek 49
Zveřejnění
1. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu a každé dohlížené skupiny, nad nimiž vykonává přímý dohled ECB, přičemž u příslušných dohlížených subjektů uvede také dohlíženou skupinu, do níž náleží, a konkrétní právní základ pro tento přímý dohled. V případě klasifikace subjektu jako významného na základě kritéria velikosti obsahuje seznam celkovou hodnotu aktiv dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny. ECB rovněž zveřejní název dohlížených subjektů, které ačkoli splňují jedno z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a byly by proto kvalifikovány jako významné, ECB přesto považuje za méně významné z důvodu zvláštních okolností podle hlavy 9 části IV, a ECB nad nimi proto nevykonává přímý dohled.
2. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu, nad nímž vykonává dohled vnitrostátní příslušný orgán, a název relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.
3. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se zveřejňují elektronicky a jsou přístupné na internetových stránkách ECB.
4. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se pravidelně aktualizují.
HLAVA 3
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ VELIKOSTI
Článek 50
Určení významu na základě velikosti
1. Zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné na základě kritéria velikost či nikoli, se určí s ohledem na celkovou hodnotu jejich aktiv.
2. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významné, je-li celková hodnota jejich aktiv vyšší než 30 miliard EUR (dále jen „práh velikosti“).
Článek 51
Základ pro určení, zda je dohlížený subjekt významný na základě velikosti či nikoli
1. Je-li dohlížený subjekt součástí dohlížené skupiny, celková hodnota jeho aktiv se určí na základě obezřetnostních konsolidovaných výkazů za dohlíženou skupinu ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Nelze-li celková aktiva určit na základě údajů uvedených v odstavci 1, určí se celková hodnota aktiv na základě poslední aktuální auditované konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS), které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, na základě konsolidované roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
3. Pokud dohlížený subjekt není součástí dohlížené skupiny, celková hodnota aktiv se určí na základě obezřetnostních individuálních výkazů ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
4. Pokud celková aktiva nelze určit za použití údajů uvedených v odstavci 3, celková hodnota aktiv se určí na základě poslední aktuální auditované roční účetní závěrky vypracované v souladu s IFRS, které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, a pokud tato roční závěrka není k dispozici, na základě roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
5. Je-li dohlížený subjekt pobočkou úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, celková hodnota jeho aktiv se určuje na základě statistických údajů vykazovaných v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Článek 52
Základ pro určení významu na základě velikosti za zvláštních či výjimečných okolností
1. Dojde-li ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu k výjimečné zásadní změně okolností, které jsou relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, přezkoumá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Dojde-li k takové změně ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu, přezkoumá ECB, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Mezi výjimečnou zásadní změnu okolností, která je relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, se řadí jakákoli z těchto skutečností: a) sloučení dvou či více úvěrových institucí, b) prodej nebo převod zásadní obchodní divize, c) převod akcií úvěrové instituce, kdy tato instituce již není součástí dohlížené skupiny, jejíž součástí byla před prodejem, d) konečné rozhodnutí provést řádnou likvidaci dohlíženého subjektu (nebo skupiny), e) srovnatelné faktické situace.
2. Méně významný dohlížený subjekt a v případě méně významné dohlížené skupiny méně významný dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách uvedených v odstavci 1.
Významný dohlížený subjekt a v případě dohlížené skupiny dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje ECB o všech změnách uvedených v odstavci 1.
3. Odchylně od pravidla tří let uvedeného v čl. 47 odst. 1 až 3 a v případě výjimečných okolností včetně těch uvedených v odstavci 1 ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány rozhodne, zda dotčené dohlížené subjekty jsou významné nebo méně významné, a určí datum, od něhož bude dohled vykonávat ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 53
Skupiny konsolidovaných podniků
1. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti sestává dohlížená skupina konsolidovaných podniků z podniků, které musí být konsolidovány pro obezřetnostní účely v souladu s právními předpisy Unie.
2. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti dohlížená skupina konsolidovaných podniků zahrnuje rovněž dceřiné společnosti a pobočky v nezúčastněných členských státech a třetích zemích.
Článek 54
Metoda konsolidace
Metodou konsolidace je metoda konsolidace použitelná v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
Článek 55
Metoda pro výpočet celkových aktiv
Pro účely určení významu úvěrové instituce na základě kritéria velikosti se „celková hodnota aktiv“ odvozuje z řádky „celková aktiva“ v rozvaze vypracované v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
HLAVA 4
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PRO HOSPODÁŘSTVÍ UNIE NEBO JAKÉHOKOLI ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 56
Práh významu pro národní hospodářství
Dohlížený subjekt usazený v zúčastněném členském státě nebo dohlížená skupina, jejíž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, se klasifikují jako významné na základě jejich důležitosti pro ekonomiku příslušného zúčastněného členského státu, pokud:
(práh významu pro národní ekonomiku)
a
A ≥ EUR 5 miliard,
přičemž
A
je celková hodnota aktiv určená v souladu s články 51 až 55 pro daný kalendářní rok a
B
je hrubý domácí produkt v tržních cenách, jak je definován v bodě 8.89 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (14) (ESA 2010) a zveřejněn Eurostatem na daný kalendářní rok.
Článek 57
Kritéria pro určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu
1. ECB zejména při posuzování toho, zda dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina jsou důležité pro ekonomiku Unie nebo zúčastněného členského státu z důvodů jiných než uvedených v článku 56, zohlední tato kritéria:
a)
význam dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny pro konkrétní ekonomické sektory Unie nebo zúčastněného členského státu;
b)
vzájemnou propojenost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny s ekonomikou Unie nebo zúčastněného členského státu;
c)
nahraditelnost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako účastníka trhu i poskytovatele služeb klientům;
d)
obchodní, strukturální a operační složitost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny.
2. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 58
Určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku kteréhokoli zúčastněného členského státu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB oznámit, že dohlížený subjekt považuje za významný ve vztahu ke své tuzemské ekonomice.
2. ECB posoudí oznámení vnitrostátního příslušného orgánu na základě kritérií uvedených v čl. 57 odst. 1.
3. Článek 57 se použije obdobně.
HLAVA 5
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PŘESHRANIČNÍ ČINNOSTI
Článek 59
Kritéria pro určení významu na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny
1. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud mateřský podnik dohlížené skupiny zřídil dceřiné společnosti, které jsou samy úvěrovými institucemi, ve více než jednom jiném zúčastněném členském státě.
2. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud celková hodnota jejích aktiv přesahuje 5 miliard EUR a:
a)
poměr jejích přeshraničních aktiv k celkovým aktivům je vyšší než 20 % nebo
b)
poměr jejích přeshraničních pasiv k celkovým pasivům je vyšší než 20 %.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 60
Přeshraniční aktiva a pasiva
1. „Přeshraničními aktivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových aktiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
2. „Přeshraničními pasivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových pasiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
HLAVA 6
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ ŽÁDOSTI O VEŘEJNOU FINANČNÍ POMOC Z ESM NEBO NA ZÁKLADĚ PŘIJETÍ TÉTO POMOCI
Článek 61
Žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo přijetí této pomoci
1. O přímou veřejnou finanční pomoc pro dohlížený subjekt je požádáno, pokud člen ESM podá žádost o poskytnutí finanční pomoci ze strany ESM tomuto subjektu v souladu s rozhodnutím přijatým Radou guvernérů ESM v souladu s článkem 19 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability, pokud se týká přímé rekapitalizace úvěrové instituce, a s nástroji přijatými na základě tohoto rozhodnutí.
2. K přijetí přímé veřejné finanční pomoci ze strany úvěrové instituce dochází, když tuto finanční pomoc úvěrová instituce obdržela podle rozhodnutí a nástrojů uvedených v odstavci 1.
Článek 62
Povinnost vnitrostátních příslušných orgánů informovat ECB o možné žádosti méně významného dohlíženého subjektu o veřejnou finanční pomoc nebo o jejím přijetí ze strany tohoto subjektu
1. Aniž by byla dotčena povinnost informovat ECB o zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu vymezená v článku 96, vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB, jakmile se dozví o možné potřebě veřejné finanční pomoci pro méně významný dohlížený subjekt, jež by měla být poskytnuta na vnitrostátní úrovni nepřímo z ESM a/nebo ze strany ESM.
2. S výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů předloží vnitrostátní příslušný orgán své posouzení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu ke zvážení ECB před tím, než jej předloží ESM.
Článek 63
Začátek a konec přímého dohledu
1. Dohlížený subjekt, v jehož případě bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo který obdržel přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, se klasifikuje jako významný dohlížený subjekt ode dne, kdy bylo jeho jménem požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc.
2. ECB v rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2 stanoví den, kdy ECB převezme přímý dohled.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 64
Rozsah
Je-li požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc ve vztahu k dohlíženému subjektu, který je součástí dohlížené skupiny, klasifikují se jako významné všechny dohlížené subjekty, které jsou součástí dohlížené skupiny.
HLAVA 7
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ SKUTEČNOSTI, ŽE DOHLÍŽENÝ SUBJEKT JE JEDNOU ZE TŘÍ NEJVÝZNAMNĚJŠÍCH ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ V ZÚČASTNĚNÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 65
Kritéria pro určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě
1. Úvěrová instituce nebo dohlížená skupina se klasifikuje jako významná, je-li jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě.
2. Pro účely určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán zohlední velikost dohlíženého subjektu, resp. dohlížené skupiny určenou podle článků 50 až 55.
Článek 66
Přezkum
1. Ve vztahu ke každému zúčastněnému členskému státu ECB do 1. října každého kalendářního roku určí, zda by tři úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny s mateřským podnikem usazeným v takovém zúčastněném členském státě měly být klasifikovány jako významné dohlížené subjekty či nikoli.
2. Na žádost ECB vnitrostátní příslušné orgány ECB informují o třech nejvýznamnějších úvěrových institucích nebo dohlížených skupinách usazených v jejich příslušných zúčastněných členských státech do 1. října daného kalendářního roku. Vnitrostátní příslušné orgány určí tři nejvýznamnější úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny na základě kritérií uvedených v článcích 50 až 55.
3. Za každou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněných členských státech předloží relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil v jednotlivých případech, pokud úvěrová instituce nebo dohlížená skupina ještě není klasifikována jako významná.
Po přijetí informací uvedených v odstavci 2 provede ECB vlastní hodnocení. ECB může za tímto účelem relevantní vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby poskytl příslušné informace.
4. Pokud dne 1. října každého roku není jedna či více ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě klasifikována jako významný dohlížený subjekt, přijme ECB v souladu s hlavou 2 rozhodnutí ve vztahu ke kterékoli ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin, které nejsou klasifikovány jako významné.
5. Čl. 52 odst. 3 se uplatňují obdobně.
HLAVA 8
ROZHODNUTÍ ECB VYKONÁVAT PŘÍMÝ DOHLED NAD MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY PODLE ČL. 6 ODST. 5 PÍSM. B) NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 67
Kritéria pro rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB kdykoli na základě rozhodnutí ECB rozhodnout, že bude přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedeného v odstavci 1 ECB zohlední mimo jiné kterýkoli z těchto faktorů:
a)
zda je méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina blízko ke splnění jednoho z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
b)
vzájemnou propojenost méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny s jinými úvěrovými institucemi;
c)
zda dotčený méně významný dohlížený subjekt je či není dceřinou společností dohlíženého subjektu, který má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi a který zřídil jednu či více dceřiných společností, které jsou rovněž úvěrovými institucemi, nebo jednu či více poboček v zúčastněných členských státech, z nichž jedna či více jsou významné;
d)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nepostupoval podle pokynů ECB;
e)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nedodržuje akty uvedené v čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
f)
skutečnost, že méně významný dohlížený subjekt požádal nebo nepřímo přijal finanční pomoc z EFSF nebo ESM.
Článek 68
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. ECB na žádost vnitrostátního příslušného orgánu posoudí, zda je třeba v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán ve své žádosti: a) identifikuje méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, o které se vnitrostátní příslušný orgán domnívá, že by nad ní měla převzít přímý dohled ECB, a b) uvede, proč je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Spolu se svou žádostí předloží vnitrostátní příslušný orgán zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny.
4. Pokud ECB nesouhlasí s žádostí vnitrostátního příslušného orgánu, konzultuje s dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
5. Pokud ECB rozhodne, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
Článek 69
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě vlastní iniciativy ECB
1. ECB může vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby jí předložil zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny. ECB určí termín, do kterého by jí tato zpráva měla být předložena.
2. ECB konzultuje vnitrostátní příslušný orgán před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Dojde-li ECB k závěru, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
HLAVA 9
ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI, KTERÉ MOHOU ODŮVODNIT KLASIFIKACI DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO, AČKOLI JSOU SPLNĚNA KRITÉRIA PRO JEHO KLASIFIKACI JAKO VÝZNAMNÉHO
Článek 70
Zvláštní okolnosti, které vedou ke klasifikaci významného dohlíženého subjektu jako méně významného
1. Zvláštní okolnosti ve smyslu druhého a pátého pododstavce čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (dále jen „zvláštní okolnosti“) jsou dány, nastanou-li zvláštní a skutkové okolnosti, kvůli nimž je klasifikace subjektu jako významného nepřiměřená s ohledem na cíle a zásady nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a zejména s ohledem na nezbytnost zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Pojem „zvláštní okolnosti“ se vykládá úzce.
Článek 71
Posuzování výskytu zvláštních okolností
1. Zda jsou dány zvláštní okolnosti, které odůvodňují klasifikaci subjektu, který by jinak byl významným dohlíženým subjektem, jako méně významného, se určí v každém jednotlivém případě a konkrétně pro dotčený dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, nikoli však pro kategorie dohlížených subjektů.
2. Článek 40 se použije obdobně.
3. Články 44 až 46 a články 48 a 49 se použijí obdobně. ECB uvede v rozhodnutí ECB důvody, které ji vedly k závěru, že jsou zvláštní okolnosti dány.
Článek 72
Přezkum
1. ECB za podpory relevantních vnitrostátních příslušných orgánů alespoň jednou ročně přezkoumá, zda jsou ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež jsou klasifikovány jako méně významné z důvodu zvláštních okolností, i nadále zvláštní okolnosti dány.
2. Dotčený dohlížený subjekt poskytne veškeré informace a dokumenty, které si ECB vyžádá k provedení přezkumu uvedeného v odstavci 1.
3. Má-li ECB za to, že zvláštní okolnosti již nejsou dány, přijme rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu a které stanoví, že je klasifikován jako významný a že již nejsou dány zvláštní okolnosti.
4. Hlava 2 části IV se použije obdobně.
ČÁST V
SPOLEČNÁ ŘÍZENÍ
HLAVA 1
SPOLUPRÁCE PŘI ŽÁDOSTI O POVOLENÍ K PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÉ INSTITUCE
Článek 73
Oznámení žádosti o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží žádost o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, vyrozumí ECB o přijetí této žádosti do 15 pracovních dnů.
2. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o lhůtě, ve které musí být rozhodnutí o žádosti vydáno a oznámeno žadateli v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Není-li žádost úplná, vnitrostátní příslušný orgán na základě své vlastní inciativy nebo na žádost ECB požádá žadatele o poskytnutí požadovaných dodatečných informací. Veškeré dodatečné informace, které vnitrostátní příslušný orgán obdrží, zašle ECB do 15 pracovních dnů ode dne, kdy je tento orgán přijal.
Článek 74
Posouzení žádostí ze strany vnitrostátních příslušných orgánů
Vnitrostátní příslušný orgán, ke kterému byla žádost podána, posoudí, zda žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech členského státu vnitrostátního příslušného orgánu.
Článek 75
Rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o zamítnutí žádosti
Vnitrostátní příslušné orgány zamítnou žádosti, které nesplňují podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, a zašlou kopii svého rozhodnutí ECB.
Článek 76
Návrhy rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce
1. Je-li vnitrostátní příslušný orgán přesvědčen, že žádost splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, vypracuje návrh rozhodnutí, v němž navrhuje, aby ECB žadateli udělila povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce (dále jen „návrh rozhodnutí o povolení“).
2. Vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby návrh rozhodnutí o povolení byl ECB a žadateli oznámen alespoň 20 pracovních dnů před koncem maximálního období pro posouzení, které stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy.
3. Vnitrostátní příslušný orgán může navrhovat, aby byla k návrhu rozhodnutí o povolení připojena doporučení, podmínky nebo omezení v souladu s vnitrostátními a unijními právními předpisy. V těchto případech je za dodržování souladu s těmito podmínkami nebo omezeními zodpovědný vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 77
Posouzení žádostí ze strany ECB a jednání se žadateli
1. ECB posoudí žádost na základě podmínek pro vydání povolení uvedených v příslušných právních předpisech Unie. Má-li ECB za to, že tyto podmínky nejsou splněny, dá žadateli možnost, aby se v souladu s článkem 31 písemně vyjádřil ke skutečnostem a námitkám, které jsou relevantní pro toto posouzení.
2. Je-li jednání považováno za nezbytné a ve všech ostatních případech, které jsou řádně odůvodněny, může ECB prodloužit maximální lhůtu pro rozhodování o žádosti v souladu s čl. 14 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Prodloužení lhůty žadateli oznámí v souladu s článkem 35 tohoto nařízení.
Článek 78
Rozhodnutí ECB o žádostech
1. ECB rozhodne o návrhu rozhodnutí o povolení, který obdrží od vnitrostátního příslušného orgánu, do 10 pracovních dnů, pokud nerozhodne o prodloužení maximální lhůty v souladu s čl. 77 odst. 2. ECB může návrh rozhodnutí o povolení podpořit, a vyjádřit tak svůj souhlas s povolením, nebo k návrhu rozhodnutí o povolení předložit námitky.
2. ECB své rozhodnutí založí na posouzení žádosti, návrhu rozhodnutí o povolení a připomínkách poskytnutých žadatelem podle článku 77.
3. Nerozhodne-li ECB ve lhůtě uvedené v odstavci 1, považuje se návrh rozhodnutí o povolení vypracovaný příslušným vnitrostátním orgánem za přijatý.
4. ECB přijme rozhodnutí, kterým udělí povolení, pokud žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy členského státu, v němž je žadatel usazen.
5. Rozhodnutí, kterým se uděluje povolení, zahrnuje činnost žadatele jako úvěrové instituce ve smyslu příslušných vnitrostátních právních předpisů, aniž by byly dotčeny jakékoli dodatečné požadavky pro vydání povolení pro činnost, která nespočívá v přijímání vkladů či jiných splatných prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na svůj vlastní účet, které vyplývají z příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Postup při zániku povolení
Povolení zaniká v situacích uvedených v čl. 18 písm. a) směrnice 2013/36/EU, pokud tak stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB o jednotlivých případech zániku povolení. ECB následně - poté, co uvědomí relevantní vnitrostátní příslušný orgán a dotčený dohlížený subjekt, - zveřejní zánik povolení v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE PŘI ODNĚTÍ POVOLENÍ
Článek 80
Návrh vnitrostátních příslušných orgánů na odnětí povolení
1. Má-li relevantní vnitrostátní příslušný orgán za to, že povolení úvěrové instituce by mělo být zcela nebo částečně odňato v souladu s příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy, včetně odnětí na žádost úvěrové instituce, předloží ECB návrh rozhodnutí, v němž navrhne odnětí povolení (dále jen „návrh rozhodnutí o odnětí“) spolu se všemi příslušnými podpůrnými dokumenty.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v případě každého návrhu rozhodnutí o odnětí, které je významné pro vnitrostátní orgán příslušný pro řešení problémů úvěrových institucí (dále jen „vnitrostátní orgán pro řešení problémů“), koordinuje s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů.
Článek 81
Posouzení návrhu rozhodnutí o odnětí ze strany ECB
1. ECB bezodkladně posoudí návrh rozhodnutí o odnětí. Zejména zohlední naléhavé důvody, které uvede vnitrostátní příslušný orgán.
2. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
Článek 82
Posouzení z vlastní iniciativy ECB a konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Dozví-li se ECB o okolnostech, které mohou odůvodňovat odnětí povolení, ECB z vlastní iniciativy posoudí, zda by povolení mělo být odňato v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
2. ECB může kdykoli konzultovat relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, konzultuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, alespoň 25 pracovních dnů přede dnem, kdy zamýšlí učinit své rozhodnutí. V řádně odůvodněných naléhavých případech může být lhůta pro konzultaci zkrácena na pět pracovních dnů.
3. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány o všech připomínkách předložených úvěrovou institucí. Použije se právo úvěrové instituce být vyslechnuta ve smyslu článku 31.
4. Pokud se týká návrhu na odnětí povolení v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, koordinuje ECB s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů.
Článek 83
Rozhodnutí ECB o odnětí povolení
1. ECB bezodkladně přijme rozhodnutí o odnětí povolení. Při tom může přijmout nebo odmítnout příslušný návrh rozhodnutí o odnětí.
2. Při přijímání svého rozhodnutí ECB zohlední všechny tyto skutečnosti: a) své posouzení okolností, které odůvodňují odnětí; b) případný návrh rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o odnětí; c) konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, a pokud vnitrostátní příslušný orgán není vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů (spolu s vnitrostátním příslušným orgánem dále jen „vnitrostátní orgány“); d) všechny připomínky předložené úvěrovou institucí podle čl. 81 odst. 2 a čl. 82 odst. 3.
3. ECB přijme rozhodnutí rovněž v případech popsaných v článku 84, pokud relevantní vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky proti odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability.
Článek 84
Postup v případě možných opatření k řešení problémů přijatých vnitrostátními orgány
1. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů oznámí svou námitku vůči záměru ECB odejmout povolení, ECB a vnitrostátní orgán pro řešení problémů si dohodnou lhůtu, po kterou ECB nepřistoupí k odnětí povolení. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů s cílem dosáhnout dohody.
2. Po uplynutí dohodnuté lhůty ECB s ohledem na dosažený pokrok posoudí, zda hodlá přistoupit k odnětí povolení, nebo zda hodlá prodloužit dohodnutou lhůtu v souladu s čl. 14 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB konzultuje jak s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, tak s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, není-li vnitrostátním příslušným orgánem. Vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o opatřeních přijatých těmito orgány a o svém posouzení důsledků odnětí.
3. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky vůči odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability, použije se článek 83.
HLAVA 3
SPOLUPRÁCE PŘI NABYTÍ KVALIFIKOVANÝCH ÚČASTÍ
Článek 85
Oznámení nabytí kvalifikované účasti vnitrostátním příslušným orgánům
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží oznámení o záměru nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci usazené v daném zúčastněném členském státě, toto oznámení oznámí ECB nejpozději pět pracovních dnů od potvrzení jeho přijetí v souladu s čl. 22 odst. 2. směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud musí vnitrostátní příslušný orgán přerušit období pro posouzení z důvodu vyžádání dodatečných informací, oznámí tuto skutečnost ECB. Vnitrostátní příslušný orgán zašle veškeré takové dodatečné informace ECB do pěti pracovních dnů ode dne, kdy je obdržel.
3. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o datu, do kterého je třeba rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím kvalifikované účasti oznámit žadateli podle příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 86
Posouzení možných nabytí
1. Vnitrostátní příslušný orgán, kterému byl oznámen záměr nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, posoudí, zda možné nabytí splňuje veškeré podmínky uvedené v příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisech. Po provedení tohoto posouzení vypracuje vnitrostátní příslušný orgán pro ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím.
2. Vnitrostátní příslušný orgán předloží ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím nejméně 15 pracovních dnů před uplynutím lhůty pro posouzení ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 87
Rozhodnutí ECB o nabytí
ECB rozhodne o souhlasu nebo nesouhlasu s nabytím na základě svého posouzení navrhovaného nabytí a návrhu rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
HLAVA 4
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ O SPOLEČNÉM ŘÍZENÍ
Článek 88
Postupy pro oznamování rozhodnutí
1. ECB bez zbytečného odkladu v souladu s článkem 35 oznámí stranám tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
2. ECB bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o žádosti o povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
c)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
3. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí žadateli o vydání povolení tato rozhodnutí:
a)
návrh rozhodnutí o povolení;
b)
rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o zamítnutí žádosti o povolení, pokud žadatel nesplňuje podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech;
c)
rozhodnutí ECB o nesouhlasu s návrhem rozhodnutí o povolení uvedeným v písm. a);
d)
rozhodnutí ECB o povolení.
4. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení problémů rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce.
5. ECB oznámí Evropskému orgánu pro bankovnictví (EBA) každé rozhodnutí ECB o udělení nebo odnětí povolení působit jako úvěrová instituce a každý zánik povolení. ECB v oznámení uvede důvody pro přijetí rozhodnutí o odnětí povolení nebo důvody zániku povolení.
ČÁST VI
POSTUPY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY A POMOC ZE STRANY VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 89
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
ECB vykonává přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty v souladu s postupy vymezenými v části II, zejména pokud se týká úkolů a složení společných týmů dohledu.
Článek 90
Úloha vnitrostátních příslušných orgánů při pomoci ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán napomáhá ECB při plnění jejích úkolů za podmínek vymezených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení a vykonává zejména tyto činnosti:
a)
v souladu s článkem 91 předkládá ECB návrhy rozhodnutí týkajících se významných dohlížených subjektů usazených v jeho zúčastněném členském státě;
b)
napomáhá ECB při přípravě a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně pomoci při činnostech ověřování a každodenního posuzování stavu významného dohlíženého subjektu;
c)
napomáhá ECB při vynucování jejích rozhodnutí za případného použití pravomocí uvedených v třetím pododstavci čl. 9 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Při poskytování pomoci ECB postupují vnitrostátní příslušné orgány ve vztahu k významným dohlíženým subjektům v souladu s pokyny ECB.
Článek 91
Návrhy rozhodnutí, které mají vypracovat vnitrostátní příslušné orgány pro účely uvážení ze strany ECB
1. V souladu s čl. 6 odst. 3 a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby tento orgán pro účely uvážení ze strany ECB vypracoval návrh rozhodnutí týkajícího se plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
V žádosti je stanovena lhůta pro zaslání návrhu rozhodnutí ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může návrh rozhodnutí týkajícího se významného dohlíženého subjektu ECB k uvážení předložit rovněž na základě své vlastní iniciativy prostřednictvím společného týmu dohledu.
Článek 92
Výměna informací
ECB a vnitrostátní příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vyměňují informace o významných dohlížených subjektech, existují-li závažné náznaky toho, že významné dohlížené subjekty nadále nejsou schopny plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména zajišťovat bezpečnost majetkových hodnot, které jim byly svěřeny jejich vkladateli, nebo existují-li závažné náznaky toho, že došlo k výskytu okolností, které by mohly vést k závěru, že dotčená úvěrová instituce není schopna vyplatit vklady ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (15). ECB a vnitrostátní příslušné orgány tak učiní před přijetím rozhodnutí o tomto závěru.
HLAVA 2
SPLNĚNÍ POŽADAVKŮ NA ZPŮSOBILOST A BEZÚHONNOST OSOB ODPOVĚDNÝCH ZA ŘÍZENÍ ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
Článek 93
Posouzení vhodnosti členů řídících orgánů významných dohlížených subjektů
1. S cílem zajistit, aby instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, a aniž by byly dotčeny příslušné unijní a vnitrostátní právní předpisy a část V, významný dohlížený subjekt vyrozumí relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách členů svých řídících orgánů v řídících funkcích a ve funkcích dohledu (dále jen „manažeři“) ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 7) a čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, včetně opakovaného jmenování manažerů na další funkční období. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán bezodkladně oznámí ECB všechny tyto změny, přičemž uvede lhůtu, ve které musí být vydáno a oznámeno rozhodnutí v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. K posouzení vhodnosti manažerů významných dohlížených subjektů má ECB pravomoci v oblasti dohledu, které mají příslušné orgány na základě příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisů.
Článek 94
Průběžný přezkum vhodnosti manažerů
1. Významný dohlížený subjekt informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení vhodnosti, nebo o všech dalších otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, bezodkladně, jakmile se dohlížený subjekt nebo příslušný manažer o těchto skutečnostech nebo otázkách dozví. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o všech nových skutečnostech nebo otázkách bezodkladně.
2. Na základě nových skutečností nebo otázek uvedených v odstavci 1 nebo pokud se ECB dozví o nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení příslušného manažera, nebo o jakýchkoli jiných otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, může ECB zahájit nové posouzení. ECB potom rozhodne o přijetí vhodného opatření v souladu s příslušnými unijními a vnitrostátními právními předpisy a o tomto opatření bezodkladně informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
HLAVA 3
OSTATNÍ POSTUPY PRO VÝZNAMNÉ DOHLÍŽENÉ SUBJEKTY
Článek 95
Požadavky, oznámení či žádosti ze strany významných dohlížených subjektů
1. Aniž by byla dotčena konkrétní řízení zakotvená zejména v části V a jeho běžná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem, významný dohlížený subjekt zasílá ECB všechny své požadavky, oznámení či žádosti, které se týkají plnění úkolů svěřených ECB.
2. ECB dá takový požadavek, oznámení či žádost k dispozici relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a může požádat, aby vnitrostátní příslušný orgán vypracoval návrh rozhodnutí podle článku 91.
3. V případě podstatných změn v porovnání s povolením uděleným na základě původního požadavku, oznámení nebo žádosti významný dohlížený subjekt zašle ECB nový požadavek, oznámení či žádost v souladu s postupem uvedeným v odstavci 1.
ČÁST VII
POSTUPY PRO DOHLED NA MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY O PODSTATNÝCH ŘÍZENÍCH VNITROSTÁTNÍHO PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU V OBLASTI DOHLEDU A O PODSTATNÝCH NÁVRZÍCH ROZHODNUTÍ V OBLASTI DOHLEDU
Článek 96
Zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu
Aniž by bylo dotčeno použití článku 62, informují vnitrostátní příslušné orgány ECB, pokud dojde k rychlému a podstatnému zhoršení stavu jakéhokoli méně významného dohlíženého subjektu, zejména pokud by toto zhoršení mohlo vést k žádosti o přímou či nepřímou finanční pomoc z ESM.
Článek 97
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytují vnitrostátní příslušné orgány ECB informace o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, jež se týkají méně významných dohlížených subjektů. ECB vymezí obecná kritéria, která stanoví, které informace je třeba oznámit pro konkrétní méně významné dohlížené subjekty; při tom zohlední zejména rizikový stav a možný dopad na tuzemský finanční systém dotčeného méně významného dohlíženého subjektu. Vnitrostátní příslušné orgány poskytnou tyto informace předem nebo v řádně odůvodněných naléhavých případech současně se zahájením řízení.
2. Mezi podstatná řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu uvedená v odstavci 1 se řadí:
a)
odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců, kteří převezmou řízení méně významných dohlížených subjektů, a
b)
postupy, které mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku může si ECB od vnitrostátních příslušných orgánů kdykoli vyžádat informace o plnění jejich úkolů ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům.
4. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku vyrozumí vnitrostátní příslušné orgány ze své vlastní iniciativy ECB o všech dalších řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu:
a)
která považují za podstatná nebo
b)
která mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
5. Požaduje-li ECB, aby vnitrostátní příslušný orgán dále posoudil určité aspekty podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, uvede ve své žádosti, o které aspekty se jedná. ECB a vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby druhá strana měla dostatek času na to, aby tento postup a jednotný mechanismus dohledu jako celek mohly účinně fungovat.
Článek 98
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných návrzích rozhodnutí v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zasílají vnitrostátní příslušné orgány ECB návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, která splňují kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 a která se týkají méně významných dohlížených subjektů, v jejichž případě se ECB na základě obecných kritérií, která ve vztahu k rizikovému stavu a možnému dopadu na tuzemský finanční systém ECB stanoví, domnívá, že by jí měly být informace sděleny.
2. S výhradou odstavce 1 by návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu měly být ECB zasílány před tím, než budou zaslány méně významným dohlíženým subjektům, pokud tato rozhodnutí:
a)
se týkají odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců; nebo
b)
mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků na informace uvedených v odstavcích 1 a 2 předávají vnitrostátní příslušné orgány ECB všechny další návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu:
a)
k nimž je třeba stanovisko ECB; nebo
b)
které mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušné orgány zašlou návrhy rozhodnutí, jež splňují kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, a jež se tedy považují za podstatné návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, ECB nejpozději 10 dnů před plánovaným dnem přijetí daného rozhodnutí. ECB k návrhu rozhodnutí zaujme stanovisko v přiměřené lhůtě před plánovaným přijetím daného rozhodnutí. V naléhavých případech vymezí relevantní vnitrostátní příslušný orgán přiměřenou lhůtu pro zaslání návrhu rozhodnutí, které splňuje kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, ECB.
HLAVA 2
NÁSLEDNÉ VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MÉNĚ VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
Článek 99
Obecná informační povinnost vnitrostátních příslušných orgánů vůči ECB
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a aniž by byla dotčena kapitola 1, může ECB vyžadovat, aby jí vnitrostátní příslušné orgány pravidelně informovaly o přijatých opatřeních a o plnění úkolů, jež mají vykonávat podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB každoročně informuje vnitrostátní příslušné orgány o kategoriích méně významných dohlížených subjektů a o povaze požadovaných informací.
2. Požadavky vymezenými v odstavci 1 není dotčeno právo ECB využít v případě méně významných dohlížených subjektů pravomocí uvedených v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 100
Četnost a rozsah zpráv, které vnitrostátní příslušné orgány předkládají ECB
Vnitrostátní příslušné orgány v souladu s požadavky ECB předkládají ECB výroční zprávu o méně významných dohlížených subjektech, méně významných dohlížených skupinách nebo o kategoriích méně významných dohlížených subjektů.
ČÁST VIII
SPOLUPRÁCE MEZI ECB, VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A VNITROSTÁTNÍMI POVEŘENÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH ÚKOLŮ A NÁSTROJŮ
HLAVA 1
DEFINICE MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 101
Obecná ustanovení
1. Pro účely této části se makroobezřetnostními nástroji rozumí kterýkoli z těchto nástrojů:
a)
kapitálové rezervy ve smyslu článku 130 až 142 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření pro úvěrové instituce s vnitrostátním povolením nebo dílčí soubor těchto úvěrových institucí podle článku 458 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
jakákoli jiná opatření, která v konkrétních případech vymezených v příslušných právních předpisech Unie přijmou vnitrostátní pověřené orgány nebo vnitrostátní příslušné orgány s cílem řešit systémová nebo makroobezřetnostní rizika a která jsou zakotvena a vztahují se na ně postupy vymezené v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.
2. Makroobezřetnostní postupy uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nejsou řízeními ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu ve smyslu tohoto nařízení, aniž by tím byl dotčen článek 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká rozhodnutí určených jednotlivým dohlíženým subjektům.
Článek 102
Používání makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
ECB používá makroobezřetnostní nástroje uvedené v článku 101 v souladu s tímto nařízením a v souladu s čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a pokud jsou makroobezřetnostní nástroje zakotveny ve směrnici, za předpokladu provedení této směrnice do vnitrostátního práva. Pokud vnitrostátní pověřený orgán nestanoví sazbu kapitálových rezerv, nezabraňuje to ECB, aby stanovila požadavek na kapitálové rezervy v souladu s tímto nařízením a čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
PROCESNÍ USTANOVENÍ PRO POUŽÍVÁNÍ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 103
Seznam vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů odpovědných za makroobezřetnostní nástroje
ECB shromažďuje od vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů zúčastněných členských států informace o totožnosti orgánů pověřených pro účely příslušných makroobezřetnostních nástrojů uvedených v článku 101, jakož i o makroobezřetnostních nástrojích, které tyto orgány mohou používat.
Článek 104
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů vnitrostátním příslušným orgánem nebo vnitrostátním pověřeným orgánem
1. V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán, který hodlá použít tyto nástroje, oznámí svůj záměr ECB deset pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán hodlají použít makroobezřetnostní nástroj, informují ECB co nejdříve o tom, že identifikovaly makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán předloží oznámení o záměru ECB.
3. Má-li ECB námitky proti zamýšlenému opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu, uvede ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán tyto důvody ECB řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
Článek 105
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
1. Pokud ECB hodlá v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze své vlastní iniciativy nebo na návrh vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech, a zejména oznámí svůj záměr vnitrostátnímu pověřenému orgánu nebo vnitrostátnímu příslušnému orgánu 10 pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud ECB hodlá uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU v případech konkrétně stanovených v právních předpisech Unie, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány nebo vnitrostátní pověřené orgány co nejdříve o tom, že identifikovala makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Má-li kterýkoli z dotčených vnitrostátních příslušných orgánů nebo vnitrostátních pověřených orgánů námitky proti zamýšlenému opatření ze strany ECB, oznámí ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru ECB. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
ČÁST IX
POSTUPY PRO ÚZKOU SPOLUPRÁCI
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY A SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 106
Postup pro navázání úzké spolupráce
ECB posoudí žádosti členských států mimo eurozónu o navázání úzké spolupráce v souladu s postupem vymezeným v rozhodnutí ECB/2014/5 (16).
Článek 107
Zásady platné po navázání úzké spolupráce
1. Ode dne, od něhož se uplatňuje rozhodnutí ECB podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, kterým se navazuje úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem členského státu mimo eurozónu, až do ukončení či přerušení této úzké spolupráce plní ECB v souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve vztahu k dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v příslušném zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Byla-li navázána úzká spolupráce podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, mají ECB a vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci postavení srovnatelné s postavením vůči významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v členských státech eurozóny, přičemž je třeba zohlednit skutečnost, že ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci nemá ECB přímo použitelné pravomoci.
3. V souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci vydávat pokyny ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a pouze obecné pokyny ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a skupinám.
4. Úzká spolupráce skončí v den, kdy dojde ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU pro zúčastněný členský stát v úzké spolupráci v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU; od tohoto okamžiku se přestanou uplatňovat ustanovení této části.
Článek 108
Právní nástroje týkající se dohledu v souvislosti s úzkou spoluprací
1. Ve vztahu k úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB udílet pokyny, uplatňovat požadavky nebo vydávat obecné zásady.
2. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci by ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo skupině měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, obrátí se na tento vnitrostátní příslušný orgán:
a)
ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují vydání rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k tomuto významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci, nebo
b)
ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu nebo méně významné dohlížené skupině s obecným pokynem nebo obecnými zásadami.
3. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán v úzké spolupráci by měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může se na tento vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán obrátit s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují uplatnění vyšších požadavků na kapitálové rezervy nebo uplatnění přísnějších opatření zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik.
4. ECB v pokynu, požadavku nebo obecných zásadách upřesní příslušnou lhůtu pro přijetí opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu v úzké spolupráci, která nesmí být kratší než 48 hodin, ledaže by dřívější přijetí bylo nezbytné k zabránění nenapravitelné škody. Při stanovení této lhůty ECB zohlední správní a procesní právní předpisy, podle kterých musí relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci postupovat.
5. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijme veškerá opatření nezbytná k tomu, aby splnil pokyny, požadavky a obecné zásady ECB, přičemž o přijatých opatřeních bez zbytečného odkladu informuje ECB.
HLAVA 2
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K ČÁSTEM III, IV, V, VIII, X A XI
Článek 109
Jazykový režim a režim úzké spolupráce
Ustanovení článku 23 se uplatňují obdobně i v případě vnitrostátních příslušných orgánů v úzké spolupráci.
Článek 110
Posouzení významu úvěrové instituce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části IV o určování postavení dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin jako významných nebo méně významných se uplatňují obdobně v případě dohlížených subjektů a dohlížených skupin v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci v souladu s ustanoveními tohoto článku.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části IV mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám usazeným v jeho členském státě.
3. Pokud část IV stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
Článek 111
Společná řízení v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části V o společných řízeních se s výhradou ustanovení tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části V mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům usazeným v jeho členském státě. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zejména zajistí, aby ECB obdržela veškeré informace a dokumentaci nezbytnou pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pokud část V stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
4. Pokud část V stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán vypracuje návrh rozhodnutí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci předloží návrh rozhodnutí ECB a vyžádá si pokyny.
Článek 112
Makroobezřetnostní nástroje v režimu úzké spolupráce
Ustanovení části VIII o spolupráci mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
Článek 113
Správní sankce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části X o správních sankcích se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve spojení s částí X tohoto nařízení stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
3. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nebo část X tohoto nařízení stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán zašle rozhodnutí významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zahájí řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené správní sankce pouze na základě pokynů ECB. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB o přijetí rozhodnutí.
Článek 114
Vyšetřovací pravomoci podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části XI, která se týkají spolupráce ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci využívá vyšetřovací pravomoci podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souladu s pokyny ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci poskytne ECB zjištění, která vyplývají z použití vyšetřovacích pravomocí podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby se pověřený zaměstnanec ECB mohl jako pozorovatel účastnit jakéhokoli šetření podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 3
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM
Článek 115
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci
1. Části II a VI se v souladu s ustanoveními tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby ECB obdržela všechny informace a oznámení od významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin a ve vztahu k nim, jež vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci sám obdržel a jež jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pro dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo významnou dohlíženou skupinou usazenou v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci se ustaví společný tým dohledu. Členové společného týmu dohledu jsou jmenováni v souladu s článkem 4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci jmenuje dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu, aby v souladu s pokyny vydanými koordinátorem společného týmu dohledu jednal přímo ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby pověření zaměstnanci ECB byli zváni k účasti na kontrole na místě prováděné ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině. ECB může určit počet zaměstnanců ECB, kteří se budou účastnit jako pozorovatelé.
5. Pokud je mateřský podnik v kontextu konsolidovaného dohledu a kolegií orgánů dohledu usazen v členském státě eurozóny nebo zúčastněném členském státě mimo eurozónu, ECB jako příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě a předsedá kolegiu orgánů dohledu. ECB vyzve relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci, aby jmenoval zaměstnance vnitrostátního příslušného orgánu jako pozorovatele. ECB může jednat pomocí pokynů udílených relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci.
Článek 116
Rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů ve vztahu k úkolům, které nebyly na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijímá rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám ve svém členském státě jen na základě pokynů ECB. Pokyny ECB si může vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci rovněž vyžádat.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zpřístupní veškerá rozhodnutí ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině neprodleně ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB, pokud se týká: a) rozhodnutí, která přijímá ve své pravomoci ve vztahu k úkolům, které nebyly nařízením o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB; a b) rozhodnutí, která přijímá podle pokynů ECB, nebo jak je stanoveno v této části.
HLAVA 4
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM A MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SKUPINÁM
Článek 117
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami
1. Část VII se v souladu s následujícími ustanoveními uplatňuje obdobně ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pro účely zajištění konzistentnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu může ECB vydávat obecné pokyny a obecné zásady a ukládat požadavky vnitrostátním příslušným orgánům v úzké spolupráci, kterými vyžaduje, aby tyto orgány přijaly rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům nebo méně významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci. Tyto obecné pokyny, obecné zásady nebo požadavky se mohou týkat skupin nebo kategorií úvěrových institucí.
3. ECB může rovněž vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci uložit požadavek na podrobnější vyhodnocení aspektů podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu ve smyslu čl. 6 odst. 7 písm. c) odrážka ii) nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
POSTUP PŘI NESOUHLASU ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU V ÚZKÉ SPOLUPRÁCI
Článek 118
Postup při nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Při dodržení požadavků v oblasti důvěrnosti podle právních předpisů Unie informuje ECB vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o konečném návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež se nachází v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s konečným návrhem rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení konečného návrhu rozhodnutí písemně oznámí důvody svého nesouhlasu Radě guvernérů.
3. Rada guvernérů o dané věci rozhodne do pěti pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení, přičemž plně zohlední uvedené důvody nesouhlasu, a své rozhodnutí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci písemně vysvětlí.
4. Zúčastněný členský stát v úzké spolupráci může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím Rady guvernérů vázán.
Článek 119
Postup při nesouhlasu s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o všech námitkách Rady guvernérů vůči úplnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s námitkou Rady guvernérů vůči konečnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení námitky Rady guvernérů písemně oznámí důvody svého nesouhlasu ECB.
3. Rada guvernérů do 30 dní od přijetí odůvodněného nesouhlasu předloží své písemné stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody. ECB o tom informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci.
4. V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci může do pěti dnů od okamžiku, kdy byl informován o tom, že Rada guvernérů svou námitku potvrdila, informovat ECB, že rozhodnutím přijatým v návaznosti na pozměněný původní konečný návrh rozhodnutí, vůči němuž má Rada guvernérů námitku, nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a v tomto ohledu přijme rozhodnutí. ECB zohlední zejména faktory uvedené v čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
ČÁST X
SPRÁVNÍ SANKCE
HLAVA 1
DEFINICE A VZTAH K NAŘÍZENÍ RADY (ES) Č. 2532/98 (17)
Článek 120
Definice správních sankcí
Pro účely této části se výrazem „správní sankce“ rozumí buď:
a)
správní peněžité sankce stanovené a ukládané na základě čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
pokuty a penále vymezené v článku 2 nařízení (ES) č. 2532/98 a ukládané na základě čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 121
Vztah k nařízení (ES) č. 2532/98
1. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu uplatňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení.
2. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu doplňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení procesní pravidla vymezená v nařízení (ES) č. 2532/98 a uplatňují se v souladu s články 25 a 26 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 122
Pravomoc ECB ukládat správní sankce podle čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB ukládá správní sankce ve smyslu čl. 120 písm. b), nejsou-li plněny povinnosti na základě nařízení nebo rozhodnutí ECB, která se týkají:
a)
významných dohlížených subjektů nebo
b)
méně významných dohlížených subjektů, pokud příslušná nařízení nebo rozhodnutí ECB ukládají méně významným dohlíženým subjektům povinnosti vůči ECB.
HLAVA 2
PROCESNÍ PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ S VÝJIMKOU PENÁLE DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY
Článek 123
Zřízení nezávislé vyšetřovací jednotky
1. ECB zřídí vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“), která se skládá z vyšetřujících úředníků jmenovaných ECB.
2. Vyšetřující úředníci se nesmějí účastnit na přímém či nepřímém dohledu nad příslušným dohlíženým subjektem, ani na vydávání povolení tomuto subjektu, a to již po dva roky před tím, než se stali vyšetřujícími úředníky.
3. Vyšetřující úředníci vykonávají své vyšetřovací funkce nezávisle na Radě dohledu i Radě guvernérů a neúčastní se jednání Rady dohledu a Rady guvernérů.
Článek 124
Postoupení údajných porušení vyšetřovací jednotce
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu za to, že existuje důvodné podezření, že:
a)
významný dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil příslušné přímo použitelné právní předpisy Unie ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil nařízení či rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu,
postoupí ECB záležitost vyšetřovací jednotce.
Článek 125
Pravomoci vyšetřovací jednotky
1. Pro účely vyšetřování údajných porušení ve smyslu článku 124 může vyšetřovací jednotka využít pravomoci, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Je-li vůči dotčenému dohlíženému subjektu v kontextu vyšetřování uplatněn požadavek na základě pravomocí, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, upřesní vyšetřovací jednotka předmět a účel vyšetřování.
3. Při plnění svých úkolů má vyšetřovací jednotka přístup ke všem dokumentům a informacím, které během své činnosti v oblasti dohledu shromáždila ECB, případně relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 126
Procesní práva
1. Po skončení vyšetřování a před tím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyšetřovací jednotka písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
2. V oznámení podle odstavce 1 vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt informuje o právu předložit vyšetřovací jednotce písemná podání týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro přijetí těchto podání. ECB není povinna zohlednit písemná podání, která přijala po uplynutí lhůty stanovené vyšetřovací jednotkou.
3. V návaznosti na oznámení ve smyslu odstavce 1 může vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt rovněž pozvat na ústní jednání. Strany, které jsou vyšetřovány, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání nejsou veřejná.
4. Právo dohlíženého subjektu, který je vyšetřován, na přístup do spisu vyšetřovací jednotky je vymezeno v souladu s článkem 32.
Článek 127
Přezkum spisu Radou dohledu
1. Má-li vyšetřovací jednotka za to, že dohlíženému subjektu by měla být uložena správní sankce, vyšetřovací jednotka předloží předlohu konečného návrhu rozhodnutí Radě dohledu, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, a uvede správní sankci, která má být uložena. Vyšetřovací jednotka rovněž předloží vyšetřovací spis Radě dohledu.
2. Vyšetřovací jednotka svou předlohu konečného návrhu rozhodnutí založí pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
3. Má-li Rada dohledu za to, že spis předložený vyšetřovací jednotkou je neúplný, může spis vyšetřovací jednotce vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace. Článek 125 se uplatňuje přiměřeně.
4. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, pokud se týká jednoho či více porušení a skutkového základu tohoto rozhodnutí, přijme konečný návrh rozhodnutí navrhovaný vyšetřovací jednotkou, pokud se týká porušení, v jejichž případě souhlasí s tím, že k nim došlo. V rozsahu, v němž Rada dohledu s předlohou nesouhlasí, bude přijato rozhodnutí podle příslušných ustanovení tohoto článku.
5. Má-li Rada dohledu na základě úplného spisu za to, že skutečnosti popsané v předloze konečného návrhu rozhodnutí ve smyslu článku 1 zřejmě nepředstavují dostatečný důkaz porušení ve smyslu článku 124, může přijmout konečný návrh rozhodnutí, kterým se případ uzavře.
6. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, avšak nesouhlasí s navrhovaným doporučením týkajícím se správních sankcí, přijme konečný návrh rozhodnutí, v němž uvede správní sankce, které považuje za přiměřené.
7. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky, avšak dojde k závěru, že dohlížený subjekt se dopustil jiného porušení nebo že návrh vyšetřovací jednotky vychází z jiných skutečností, písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o svých zjištěních a o námitkách, které byly vůči dotčenému dohlíženému subjektu uplatněny. Čl. 126 odst. 2 až 4 se pro Radu dohledu uplatňuje přiměřeně.
8. Rada dohledu vypracuje konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotčený dohlížený subjekt dopustil porušení či nikoli, a uvede správní sankce, které mají být případně uloženy.
9. Konečný návrh rozhodnutí, který byl přijat Radou dohledu a který bude předložen Radě guvernérů, je založen pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
Článek 128
Definice celkového ročního obratu pro účely stanovení horní hranice pro uložení správní peněžité sankce
Celkovým ročním obratem ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se rozumí roční obrat dohlíženého subjektu ve smyslu článku 67 směrnice 2013/36/EU podle poslední aktuální dostupné roční účetní závěrky tohoto dohlíženého subjektu. Pokud dohlížený subjekt, který se dopustil porušení, patří do dohlížené skupiny, je relevantním celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední aktuální dostupné konsolidované roční účetní závěrky dohlížené skupiny.
HLAVA 3
PENÁLE
Článek 129
Procesní pravidla platná pro penále
1. V případě pokračujícího porušování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu může ECB uložit penále s cílem přimět dotčené osoby k plnění nařízení nebo rozhodnutí v oblasti dohledu. ECB uplatňuje procesní pravidla v článku 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a hlavu 2 části III tohoto nařízení.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se vypočítává za každý den porušení, dokud dotčená osoba nesplní dané nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
3. Horní hranice penále je stanovena v nařízení (ES) č. 2532/98. Příslušné období začne běžet v den stanovený v rozhodnutí o uložení penále. Dnem stanoveným v rozhodnutí může být nejdříve den, kdy je dotčená osoba písemně vyrozuměna o důvodech ECB pro uložení penále.
4. Penále lze uložit po dobu, která nepřesahuje šest měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí ve smyslu odstavce 3.
HLAVA 4
LHŮTY
Článek 130
Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB ukládat správní sankce dohlíženým subjektům se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet v den, kdy došlo k porušení. V případě trvajících nebo opakujících se porušení začne promlčecí doba běžet v den, kdy porušení zanikne.
2. Promlčecí dobu pro ukládání správních peněžitých pokut přerušuje jakýkoli úkon ECB pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká porušení podle článku 124. Promlčecí doba se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba. Promlčecí doba však uplyne nejpozději v den, kdy uběhne období v délce trvání dvou promlčecích dob, aniž by ECB uložila správní sankci. Toto období se prodlužuje o dobu, po kterou dochází ke stavení promlčecí doby v souladu s odstavcem 5.
4. Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí se staví po dobu, po kterou je rozhodnutí Rady guvernérů ECB předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem.
5. Promlčecí doba se rovněž staví po dobu trvání trestního řízení vedeného vůči dohlíženému subjektu v souvislosti se stejnými skutečnostmi.
Článek 131
Promlčecí doba pro vymáhání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB vynutit rozhodnutí přijaté podle čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet ode dne přijetí daného rozhodnutí.
2. Promlčecí dobu pro vymáhání správních sankcí přerušuje jakýkoli úkon ECB určený k vynucení platby nebo platebních podmínek dotčené správní sankce.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba.
4. Promlčecí doba pro vynucení správních sankcí se přerušuje po dobu:
a)
lhůty pro zaplacení;
b)
po kterou je vynucení platby přerušeno na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB, nebo Soudního dvora.
HLAVA 5
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ROZHODNUTÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 132
Zveřejňování rozhodnutí o správních sankcích
1. ECB na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co bylo rozhodnutí oznámeno dotčenému dohlíženému subjektu, zveřejní každé rozhodnutí o uložení správní sankce ve smyslu článku 120 dohlíženému subjektu v zúčastněném členském státě včetně informace o druhu a povaze porušení a totožnosti dotčeného dohlíženého subjektu, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotčenému dohlíženému subjektu nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o správních sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě zaniknou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce eventuálně po tuto dobu odložit.
2. Bylo-li podáno odvolání proti rozhodnutí podle odstavce 1 k Soudnímu dvoru, ECB bez zbytečného odkladu na svých úředních internetových stránkách rovněž zveřejní informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
3. ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 a 2 byly na jejích úředních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.
Článek 133
Informování Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA)
S výhradou požadavků na služební tajemství ve smyslu článku 27 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB informuje EBA o všech správních sankcích ve smyslu článku 120, které byly dohlíženému subjektu uloženy v členském státě eurozóny, včetně všech odvolání proti těmto sankcím a jejich výsledků.
HLAVA 6
SPOLUPRÁCE ECB S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY PODLE ČL. 18 ODST. 5 NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 134
Významné dohlížené subjekty
1. Vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k významným dohlíženým subjektům zahájí řízení pouze na žádost ECB, pokud je to nezbytné pro účely plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, s cílem přijmout opatření k zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené sankce v případech, na které se nevztahuje čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto případy zahrnují uplatňování:
a)
nepeněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie ze strany právnických nebo fyzických osob, jakož i všech peněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie za strany fyzických osob;
b)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí v případě porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí příslušné směrnice Unie, ze strany právnických nebo fyzických osob;
c)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí, které mají být uloženy v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, které svěřují určité pravomoci vnitrostátním příslušným orgánům v členských státech eurozóny, jež nejsou příslušnými právními předpisy Unie v současné době vyžadovány.
Ustanoveními tohoto odstavce není dotčena možnost vnitrostátního příslušného orgánu zahájit řízení z vlastní iniciativy, pokud se týká uplatňování vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k úkolům, které nebyly svěřeny ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB vyzvat, aby jej požádala o zahájení řízení v případech uvedených v odstavci 1.
3. Vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu vyrozumí ECB o ukončení řízení o uložení sankce, které bylo zahájeno na žádost ECB v souladu s odstavcem 1. ECB je zejména informována o případných uložených sankcích.
Článek 135
Oznamování ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům
Relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB pravidelně informuje o všech správních sankcích uložených méně významným dohlíženým subjektům v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu.
HLAVA 7
TRESTNÉ ČINY
Článek 136
Důkazy o skutečnostech, které by mohly případně zakládat trestný čin
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 8
VÝNOS ZE SANKCÍ
Článek 137
Výnos ze sankcí
Výnos ze správních sankcí, které ECB uložila na základě čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, je majetkem ECB.
ČÁST XI
PŘÍSTUP K INFORMACÍM, VYKAZOVÁNÍ, ŠETŘENÍ A KONTROLY NA MÍSTĚ
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 138
Spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány, pokud se týká pravomocí ve smyslu článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
Ustanovení zakotvená v této části platí pro významné dohlížené subjekty. Platí rovněž pro méně významné dohlížené subjekty, pokud ECB v souladu s čl. 6 odst. 5 písm. d) nařízení o jednotném mechanismu dohledu rozhodne, že ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu využije pravomoci uvedené v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tím však není dotčena pravomoc vnitrostátních příslušných orgánů vykonávat přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ŽÁDOSTÍ O INFORMACE
Článek 139
Ad-hoc žádosti o informace podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a s výhradou příslušných právních předpisů Unie a v souladu s těmito předpisy může ECB od právnických nebo fyzických osob ve smyslu čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení vyžadovat, aby poskytly veškeré informace, které jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. ECB vymezí požadované informace a přiměřenou lhůtu, ve které mají být poskytnuty ECB.
2. Před tím, než si vyžádá informace v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, ECB nejprve zohlední informace, které již mají k dispozici vnitrostátní příslušné orgány.
3. ECB poskytne relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu kopii jakékoli informace, kterou obdržela od právnické nebo fyzické osoby, které byla žádost o informace určena.
HLAVA 3
VYKAZOVÁNÍ
Článek 140
Úkoly týkající se vykazování v oblasti dohledu příslušným orgánům
1. ECB odpovídá za zajištění souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které úvěrovým institucím ukládají požadavky v oblasti vykazování příslušným orgánům.
2. Za tímto účelem má ECB ve vztahu k významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování v oblasti dohledu. Vnitrostátní příslušné orgány mají ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování příslušným orgánům.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a není-li stanoveno jinak, dohlížený subjekt svému relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu sděluje informace, které mají být pravidelně vykazovány v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Není-li výslovně stanoveno jinak, všechny informace vykázané dohlíženými subjekty se předkládají vnitrostátním příslušným orgánům. Tyto orgány provedou úvodní kontroly údajů a informace dají k dispozici ECB.
4. ECB uspořádá postupy týkající se shromažďování a přezkumu kvality údajů vykazovaných dohlíženými subjekty s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a prováděcími technickými standardy EBA.
Článek 141
Žádosti o informace v opakovaných intervalech podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zejména s pravomocí ECB vyžadovat pro účely dohledu a pro související statistické účely informace, které mají být poskytovány v opakovaných intervalech a v konkrétních formátech, a s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může ECB od dohlížených subjektů vyžadovat, aby vykazovaly další informace v oblasti dohledu, kdykoli jsou tyto informace pro ECB nezbytné k plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. S výhradou podmínek vymezených v příslušných právních předpisech Unie ECB může stanovit zejména kategorie informací, které mají být vykazovány, jakož i postupy, formáty, četnost a lhůty týkající se dotčených informací.
2. Pokud ECB vyžaduje, aby právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu poskytovaly informace v opakovaných intervalech, použijí se přiměřeně čl. 140 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.
HLAVA 4
SPOLUPRÁCE V OBLASTI OBECNÝCH ŠETŘENÍ
Článek 142
Zahájení obecného šetření na základě článku 11 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB provádí šetření jakékoli právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě rozhodnutí ECB. V tomto rozhodnutí se vymezí všechny tyto skutečnosti:
a)
právní základ a účel rozhodnutí;
b)
záměr vykonat pravomoci vymezené v čl. 11 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
c)
skutečnost, že jakékoli bránění šetření ze strany vyšetřované osoby představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
KONTROLY NA MÍSTĚ
Článek 143
Rozhodnutí ECB provést kontrolu na místě podle článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Na základě článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB za účelem plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, ustanoví týmy pro provádění kontrol na místě, jak je uvedeno v článku 144, s cílem provést všechny nezbytné kontroly na místě v prostorách právnické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Aniž by byl dotčen článek 142 a podle čl. 12 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu jsou kontroly na místě prováděny na základě rozhodnutí ECB, které stanoví alespoň tyto skutečnosti:
a)
předmět a účel kontroly na místě a
b)
skutečnost, že jakékoli bránění kontrole na místě ze strany právnické osoby, která kontrole na místě podléhá, představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
3. Je-li kontrola na místě prováděna v návaznosti na šetření vedené na základě rozhodnutí ECB ve smyslu článku 142 a za předpokladu, že kontrola na místě má tentýž účel a rozsah jako šetření, úředníkům a jiným osobám pověřeným ECB a vnitrostátním příslušným orgánem bude umožněn přístup do obchodních prostor a na pozemky právnické osoby, která podléhá šetření na základě téhož rozhodnutí v souladu s čl. 12 odst. 2 a 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 13 uvedeného nařízení.
Článek 144
Ustavení a složení týmů pro provádění kontrol na místě
1. ECB je pověřena ustavením a složením týmů pro provádění kontrol na místě se zapojením vnitrostátních příslušných orgánů v souladu s článkem 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. ECB jmenuje vedoucího týmu pro provádění kontrol na místě z řad zaměstnanců ECB a vnitrostátního příslušného orgánu.
3. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti s týmy pro provádění kontrol na místě.
Článek 145
Postup pro provádění kontroly na místě a oznámení této kontroly
1. ECB oznámí právnické osobě, která podléhá kontrole na místě, rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 143 odst. 2, jakož i totožnost členů týmu pro provádění kontroly na místě alespoň pět pracovních dnů před zahájením kontroly na místě. ECB o této kontrole vyrozumí rovněž vnitrostátní příslušný orgán členského státu, kde má být kontrola na místě prováděna, alespoň jeden týden před tím, než vyrozumí právnickou osobu, která podléhá kontrole na místě.
2. Je-li to třeba k řádnému provedení a účinnosti kontroly, může ECB provést kontrolu na místě, aniž by dotčený subjekt předem vyrozuměla. Vnitrostátní příslušný orgán bude vyrozuměn co nejdříve před zahájením této kontroly na místě.
Článek 146
Provádění kontrol na místě
1. Ti, kdo provádějí kontrolu na místě, se řídí pokyny vedoucího týmu pro provádění kontroly na místě.
2. Je-li subjekt, který podléhá kontrole na místě, významným dohlíženým subjektem, odpovídá vedoucí týmu pro provádění kontroly na místě za koordinaci mezi týmem pro provádění kontroly na místě a společným týmem dohledu, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem.
ČÁST XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 147
Zahájení přímého dohledu ze strany ECB, když ECB poprvé převezme své úkoly
1. Alespoň dva měsíce přede dnem 4. listopadu 2014 zašle ECB každému dohlíženému subjektu, v jehož případě přebírá úkoly, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, rozhodnutí, v němž potvrzuje, že tento subjekt je významným dohlíženým subjektem. V případě subjektů, které jsou členy významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány. Tato rozhodnutí nabývají účinnosti dnem 4. listopadu 2014.
2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud ECB započne s plněním úkolů, které jí byly svěřeny, přede dnem 4. listopadu 2014, zašle rozhodnutí dotčenému subjektu a relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, nabývá toto rozhodnutí účinnosti oznámením. Relevantní vnitrostátní příslušné orgány budou o záměru vydat takové rozhodnutí předem vyrozuměny co možná nejdříve.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavce 1 poskytne ECB příslušnému dohlíženému subjektu možnost činit písemná podání.
Článek 148
Vymezení formátu zprávy o historii v oblasti dohledu a rizikovém profilu, kterou vnitrostátní příslušné orgány poskytují ECB
1. Vnitrostátní příslušné orgány nejpozději do 4. srpna 2014 ECB sdělí totožnost úvěrových institucí, kterým vydaly povolení, a předloží jí zprávu o těchto úvěrových institucích ve formátu stanoveném ECB.
2. Pokud ECB bez ohledu na odstavec 1 započne plnit úkoly, které jí byly svěřeny, před 4. listopadem 2014, může vnitrostátní příslušné orgány požádat, aby v přiměřené lhůtě, která bude uvedena v žádosti, ECB sdělily totožnost příslušných úvěrových institucí a aby jí předložily zprávu ve formátu stanoveném ECB.
Článek 149
Kontinuita stávajících řízení
1. Nerozhodne-li ECB jinak, pokud vnitrostátní příslušný orgán zahájil řízení v oblasti dohledu, pro které na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu převezme působnost ECB, a to přede dnem 4. listopadu 2014, použijí se postupy vymezené v článku 48.
2. Odchylně od článku 48 se tento článek vztahuje na společná řízení.
Článek 150
Rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány
Aniž by byl dotčen výkon pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, zůstávají rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány přede dnem 4. listopadu 2014 nedotčena.
Článek 151
Členské státy, jejichž měnou se stane euro
1. Dojde-li v případě členského státu v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU, použijí se články 148 až 150 s výhradou odstavce 2 přiměřeně ve vztahu k řízením v oblasti dohledu zahájeným či rozhodnutím přijatým vnitrostátním příslušným orgánem tohoto členského státu.
2. Odkaz na den 4. listopadu 2014 v článcích 149 a 150 se považuje za odkaz na den, kdy příslušný členský stát přijme euro.
Článek 152
Kontinuita stávajících ujednání
Veškerá stávající ujednání o spolupráci s jinými orgány, která vnitrostátní příslušný orgán uzavře před 4. listopadem 2014 a která se alespoň částečně týkají úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují i nadále. ECB může rozhodnout, že se na těchto stávajících ujednáních o spolupráci bude účastnit v souladu s postupem použitelným pro daná ujednání nebo že zavede nová ujednání o spolupráci s třetími stranami, pokud se týká úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. Vnitrostátní orgán dohledu i nadále postupuje podle stávajících ujednání o spolupráci, pouze pokud nebyla nahrazena ujednáními o spolupráci s ECB. Je-li to nezbytné pro provedení stávajících ujednání o spolupráci, odpovídá vnitrostátní příslušný orgán za pomoc ECB, zejména tím, že vykonává svá práva a plní své povinnosti na základě ujednání ve spolupráci s ECB.
Článek 153
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. dubna 2014.