RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 488/2013
af 27. maj 2013
om ændring af forordning (EU) nr. 204/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2011/137/FUSP af 28. februar 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (1),
under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets forordning (EU) nr. 204/2011 af 2. marts 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (2) får foranstaltningerne i afgørelse 2011/137/FUSP virkning.
(2)
Rådets afgørelse 2013/45/FUSP (3) ændrer afgørelse 2011/137/FUSP, således at det bliver muligt at frigive visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, når det er nødvendigt for at efterkomme en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen, eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i en medlemsstat.
(3)
Rådets afgørelse 2013/182/FUSP (4) ændrer afgørelse 2011/137/FUSP i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 2095 (2013), som ændrer de undtagelser fra våbenembargoen, der er fastsat i punkt 9, litra a), i Sikkerhedsrådets resolution 1970 (2011) og i punkt 13, litra a), i Sikkerhedsrådets resolution 2009 (2011).
(4)
Da nogle af disse foranstaltninger falder ind under anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er lovgivning på EU-plan nødvendig for at kunne gennemføre dem, navnlig for at sikre, at de økonomiske aktører i alle medlemsstaterne anvender dem på samme måde.
(5)
Forordning (EU) nr. 204/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EU) nr. 204/2011 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 3 affattes således:
"Artikel 3
1. Det er forbudt:
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand i tilknytning til de varer og den teknologi, der er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr (5) ("den fælles liste over militært udstyr"), og i tilknytning til levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af varer på denne liste til personer, enheder eller organer i Libyen eller til brug i Libyen
b)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, finansiering eller finansiel bistand eller mæglerservice i tilknytning til udstyr, der kan bruges til intern undertrykkelse, jf. listen i bilag I, til personer, enheder eller organer i Libyen eller til brug i Libyen
c)
direkte eller indirekte at yde finansiering eller finansiel bistand i tilknytning til de varer og den teknologi, der er opført på den fælles liste over militært udstyr eller listen i bilag I, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, til salg, levering, overførsel eller udførsel af sådanne varer eller til ydelse af dertil knyttet teknisk bistand til personer, enheder eller organer i Libyen eller til brug i Libyen
d)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, finansiering eller finansiel bistand, mæglerservice eller transporttjenester i tilknytning til levering af bevæbnede lejesoldater i Libyen eller til brug i Libyen
e)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, der har til formål eller til følge at omgå de i litra a)-d) omhandlede forbud.
2. Forbuddene i stk. 1 finder dog ikke anvendelse på:
a)
ydelse af teknisk bistand, finansiering eller finansiel bistand vedrørende ikkedødbringende militærudstyr, der er udelukkende er bestemt til humanitære formål eller beskyttelsesformål, og som på forhånd er godkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen i bilag IV
b)
ydelse af teknisk bistand, finansiering eller finansiel bistand i tilknytning til andet salg og levering af våben og tilknyttet materiel, som på forhånd er godkendt af sanktionskomitéen
c)
ydelse af teknisk bistand, finansiering eller finansiel bistand, der udelukkende er bestemt til sikkerheds- og nedrustningsstøtte til den libyske regering
d)
beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og hjelme, der midlertidigt eksporteres til Libyen udelukkende til personlig brug for personel fra FN, Unionen eller dens medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen i bilag IV, tillade, at der ydes teknisk bistand, finansiering og finansiel bistand i tilknytning til udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, på sådanne betingelser, som de skønner hensigtsmæssige efter at have konstateret, at det pågældende udstyr udelukkende er bestemt til humanitære formål eller beskyttelsesformål.
2)
Artikel 8 affattes således:
"Artikel 8
1. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen i bilag IV, med hensyn til personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag II, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor personen, enheden eller organet omhandlet i artikel 5 blev opført på listen i bilag II eller nævnt i artikel 5, stk. 4, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, der er afsagt før denne dato
b)
de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat i gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag II eller III eller nævnt i artikel 5, stk. 4
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat, og
e)
sanktionskomitéen er blevet underrettet af medlemsstaten om afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen.
2. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen i bilag IV, med hensyn til personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag III, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsafgørelse, der er truffet forud for den dato, hvor de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er omhandlet i artikel 5, blev opført på listen i bilag III, eller af en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen, eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter denne dato
b)
de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat i gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen er ikke til fordel for fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag II eller III eller nævnt i artikel 5, stk. 4, og
d)
anerkendelse af afgørelsen er ikke i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
3. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af denne artikel."
3)
I artikel 9, stk. 1, tilføjes følgende litraer:
"c)
forfaldne beløb i henhold til en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller til en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, jf. artikel 8, stk. 1
d)
forfaldne beløb i henhold til en retslig, administrativ eller en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet i Unionen eller kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, jf. artikel 8, stk. 2."
4)
I artikel 13 tilføjes følgende stykke:
"3. Stk. 2 forhindrer ikke medlemsstaterne i at udveksle sådanne oplysninger i henhold til deres nationale ret med Libyens relevante myndigheder og andre medlemsstater, når det er nødvendigt med det formål at bidrage til inddragelsen af uretmæssigt tilegnede aktiver.".
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 2013.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 488/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 204/2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/137/SZBP ze dne 28. února 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Rady (EU) č. 204/2011 ze dne 2. března 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (2) se uvádí v účinnost opatření stanovená v rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(2)
Rozhodnutím Rady 2013/45/SZBP ze dne 22. ledna 2013 (3) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění tak, aby bylo možné uvolnit některé zmrazené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje, je-li to nezbytné v důsledku soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v členském státě.
(3)
Rozhodnutím Rady 2013/182/SZBP ze dne 22. dubna 2013 (4) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění v souladu s rezolucí 2095 (2013) Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN), kterou se změnily výjimky ze zbrojního embarga uvaleného podle bodu 9 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1970 (2011) a bodu 13 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2009 (2011).
(4)
Některá z těchto opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a k jejich provádění je tedy nezbytné regulační opatření na úrovni Unie, zejména s cílem zajistit jejich jednotné uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech.
(5)
Nařízení (EU) č. 204/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 204/2011 se mění takto:
1)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu Evropské unie (5) (dále jen „společný vojenský seznam“) a s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním zboží uvedeného na tomto seznamu jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které může být použito k vnitřní represi a které je uvedeno v příloze I, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu nebo v příloze I, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo pro poskytování související technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
d)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc, zprostředkovatelské služby či přepravní služby související s poskytováním vyzbrojených žoldnéřů v Libyi nebo pro použití v Libyi;
e)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a) až d).
2. Odchylně od odstavce 1 se zákazy v něm stanovené nevztahují na:
a)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s nesmrtící vojenskou technikou určenou výlučně k humanitárním účelům nebo k ochraně, předem schválené příslušnými orgány členských států uvedenými v příloze IV;
b)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s jiným prodejem a dodávkami zbraní a souvisejícího materiálu předem schválenými Výborem pro sankce;
c)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci určené výlučně pro účely pomoci libyjské vládě v oblasti bezpečnosti a odzbrojování;
d)
ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Libye zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a humanitárními a rozvojovými pracovníky a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit poskytnutí technické pomoci, financování a finanční pomoci souvisejících s vybavením, které lze použít k vnitřním represím, za podmínek, které uznají za vhodné, pokud shledají, že takové vybavení je určeno pouze pro humanitární nebo ochranné použití.
2)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze II příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy II nebo uvedeny v čl. 5 odst. 4, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí vydané před tímto dnem;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4;
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě; a
e)
Výbor pro sankce byl členským státem o zástavním právu nebo soudním rozhodnutí informován.
2. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze III příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem, kdy byla fyzická nebo právnická osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy III, nebo předmětem soudního či správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě před tímto dnem či po něm;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
nález či rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4 a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotyčném členském státě.
3. Příslušný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku.“
3)
V čl. 9 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„c)
plateb splatných podle soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
d)
plateb splatných podle soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu vydaného v Unii nebo vykonatelného v dotčeném členském státě, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2,“.
4)
V článku 13 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Odstavec 2 nebrání členským státům tom, aby v souladu se svým vnitrostátním právem tyto informace sdílely s příslušnými orgány Libye a ostatních členských států, je-li to nezbytné pro účely pomoci při zpětném získávání neoprávněně přivlastněných aktiv.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.