RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 307/2014
af 24. marts 2014
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, med oprindelse i Thailand, efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1. Gældende foranstaltninger
(1)
På baggrund af en undersøgelse (»den oprindelige undersøgelse«) indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 682/2007 (2) en endelig antidumpingtold på importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, med oprindelse i Thailand og henhørende under KN-kode ex 2001 90 30 og ex 2005 80 00. Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold på mellem 3,1 % og 12,9 %.
(2)
Ved forordning (EF) nr. 954/2008 (3) ændrede Rådet de gældende foranstaltninger med hensyn til en eksporterende producent og følgelig toldsatsen for »alle andre virksomheder«, der efterfølgende lå på mellem 3,1 % og 14,3 %.
(3)
Efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2 (»udløbsundersøgelsen«), opretholdt Rådet ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013 (4) tolden på mellem 3,1 % og 14,3 %.
2. Anmodning om fornyet undersøgelse
(4)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) har modtaget en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. Anmodningen blev indgivet af River Kwai International Food Industry Co. Ltd. (»ansøgeren«), en eksporterende producent fra Thailand.
(5)
Anmodningen var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angik ansøgeren.
(6)
I sin anmodning fremlagde ansøgeren for så vidt angår dumpingaspektet umiddelbare beviser for, at de omstændigheder, der blev lagt til grund for indførelsen af de gældende foranstaltninger, havde ændret sig, og at disse ændringer var af varig karakter.
(7)
Ansøgeren hævdede navnlig, at de ændrede omstændigheder vedrører ændringer i det varesortiment, virksomheden forhandler, hvilket har en direkte indvirkning på produktionsomkostningerne. En sammenligning af virksomhedens hjemmemarkedspriser og virksomhedens eksportpriser til Unionen viste, at dumpingmargenen tilsyneladende var lavere end niveauet for de nuværende foranstaltninger.
3. Indledning af en delvis interimsundersøgelse
(8)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet, for så vidt angår ansøgeren. På dette grundlag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (5) den 14. februar 2013 (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3.
4. Nuværende undersøgelsesperiode
(9)
Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. juli 2011 til 31. december 2012 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
5. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for eksportlandet og sammenslutningen af EU-producenter (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux »AETMD«) om indledningen af interimsundersøgelsen.
(11)
Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(12)
De skriftlige bemærkninger fra AETMD blev overvejet og taget i betragtning, hvor det var relevant.
(13)
For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til ansøgeren og modtog en besvarelse inden for den fastsatte frist.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den fandt nødvendige med henblik på afgørelse af spørgsmålet om dumping. Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos ansøgeren i Thailand i Bangkok og Kanchanaburi.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(15)
Den undersøgte vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse og udløbsundersøgelserne, nemlig sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, henhørende under KN kode ex 2001 90 30, og sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2005 80 00, med oprindelse i Thailand.
2. Samme vare
(16)
Det blev fastslået i den oprindelige undersøgelse og bekræftet i udløbsundersøgelsen, at sukkermajs fremstillet og solgt i Unionen og sukkermajs fremstillet og solgt i Thailand i store træk har de samme fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål som sukkermajs fremstillet i Thailand og solgt til eksport til Unionen. De anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. DUMPING
1. Fastsættelse af den normale værdi
(17)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, første punktum, undersøgte Kommissionen først, om ansøgerens samlede hjemmemarkedssalg af samme vare i NUP var repræsentativt. Salget på hjemmemarkedet er repræsentativt, hvis det samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i NUP.
(18)
Det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare fandtes at være repræsentativt.
(19)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, hvilke varetyper der solgtes på hjemmemarkedet, som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(20)
For hver af disse varetyper fastslog Kommissionen, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en varetype er repræsentativt, hvis det samlede hjemmemarkedssalg af denne varetype til uafhængige kunder i NUP udgør mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen af den identiske eller sammenlignelige varetype.
(21)
Kommissionen fastslog, at for alle de varetyper, der blev solgt med henblik på eksport til Unionen, var ansøgerens hjemmemarkedssalg af et repræsentativt omfang.
(22)
Dernæst fastsatte Kommissionen andelen af rentable salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver varetype i NUP for at afgøre, hvorvidt det faktiske hjemmemarkedssalg skulle anvendes til at beregne den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(23)
Den normale værdi er baseret på den faktiske hjemmemarkedspris pr. varetype, uanset om salgstransaktionerne har været rentable eller ej, hvis
-
mængden af den varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og
-
den vejede gennemsnitlige pris for denne varetype er lig med eller højere end produktionsomkostningerne pr. enhed.
(24)
Kommissionens analyse af hjemmemarkedssalget viste, at mere end 90 % af hjemmemarkedssalget var rentabelt, og at de vejede gennemsnitlige salgspriser var højere end produktionsomkostningerne pr. enhed. Den normale værdi blev derfor beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt hjemmemarkedssalg i NUP.
2. Fastsættelse af eksportprisen
(25)
Ansøgerens samlede eksportsalg til Unionen foregik direkte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen eller Thailand. Eksportprisen er derfor fastsat på grundlag af de priser, der er betalt eller skal betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3. Sammenligning
(26)
Kommissionen sammenlignede den normale værdi og eksportprisen på ab fabrik-basis.
(27)
Hvor det var berettiget, justerede Kommissionen den normale værdi og/eller eksportprisen for forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(28)
Der blev foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings-, laste- og emballeringsomkostninger, provisioner, kreditomkostninger og bankgebyrer, hvor det var relevant og berettiget.
(29)
Ansøgeren krævede en justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), for en forskel i mærkeværdi ved salg under eget mærke på hjemmemarkedet og ved salg under eget mærke på EU-markedet. Angiveligt er mærkeværdien af ansøgerens eget mærke højere på det thailandske marked end på EU-markedet. For at underbygge denne påstand henviste ansøgeren til den justering, der blev foretaget i den oprindelige undersøgelse og i udløbsundersøgelsen.
(30)
I denne interimsundersøgelse er ansøgerens situation imidlertid forskellig fra situationen for andre eksporterende producenter, for hvilke der blev indrømmet justering i den oprindelige undersøgelse og udløbsundersøgelsen. Den justering, der blev foretaget i den oprindelige undersøgelse og i udløbsundersøgelsen, vedrører specifikt eksporterende producenter, hvis salg på hjemmemarkedet foregår under eget mærke, mens salget til Unionen foregår under detailhandlerens mærke. I denne interimsundersøgelse foregår ansøgerens salg under eget mærke både på hjemmemarkedet og på EU-markedet. Derudover var justeringen, som blev foretaget i den oprindelige undersøgelse og i udløbsundersøgelsen, en justering af fortjenstmargenen i forbindelse med fastsættelsen af den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6. I denne interimsundersøgelse baseres den normale værdi imidlertid på ansøgerens faktiske hjemmemarkedspriser.
(31)
For så vidt angår den påståede mangel på mærkeværdi ved salg til EU-markedet, er importøren af den pågældende vare, der bærer ansøgerens varemærke, specialiseret i import af mærkebeskyttede fødevareprodukter, især fra Asien. Ansøgeren gav ikke nogen forklaring på eller fremlagde bevis for, hvorfor salg til netop denne importør skulle medføre en lavere værdi end mærkeværdien på ansøgerens hjemmemarked. Kommissionen konkluderede derfor, at ansøgeren ikke har dokumenteret, at den påståede forskel i mærkeværdi påvirker priserne og prissammenligneligheden.
(32)
Ansøgeren gjorde ligeledes krav på samme justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Da ansøgeren imidlertid ikke har påvist, at den påståede forskel har indvirkning på priserne og prissammenligneligheden, kunne der heller ikke indrømmes en justering i henhold til denne bestemmelse.
(33)
Kravet om en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra d), og artikel 2, stk. 10, litra k), må derfor afvises.
(34)
Under henvisning til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), krævede ansøgeren også justering for en eksportafgiftsnedsættelse, der betales af staten. Når den pågældende vare sælges til eksport, bl.a. til EU-markedet, betaler staten et vist beløb til ansøgeren.
(35)
Ansøgeren kunne påvise, at et beløb svarende til under 0,5 % af fakturaværdien udbetales til ansøgeren i forbindelse med eksport til EU-markedet. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), er det dog normalværdien, der skal justeres, såfremt betingelserne i den artikel er opfyldt, og ikke eksportprisen, som ansøgeren påstår. Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at der ikke kunne påvises nogen direkte forbindelse mellem de betalinger, ansøgeren havde modtaget for så vidt angår den pågældende vare ved eksport til Unionen, og importafgifterne for de råmaterialer, der fysisk indgår heri.
(36)
Ansøgeren gjorde ligeledes krav på samme justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Da ansøgeren imidlertid ikke kunne påvise nogen forbindelse mellem eksportafgiftsnedsættelsen og prisfastsættelsen af den pågældende eksporterede vare, kunne kravet ikke accepteres.
(37)
Kravet om en justering for eksportafgiftsnedsættelse i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), og artikel 2, stk. 10, litra k), må derfor afvises.
4. Dumping i NUP
(38)
Den vejede gennemsnitlige normale værdi af hver type af den pågældende vare, som eksporteres til Unionen, blev sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11, og artikel 2, stk. 12.
(39)
Følgelig udgør den vejede gennemsnitlige dumpingmargen 3,6 % af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
4. DE ÆNDREDE OMSTÆNDIGHEDERS VARIGE KARAKTER
(40)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, undersøgte Kommissionen, om de omstændigheder, der blev lagt til grund for den gældende dumpingmargen, havde ændret sig, og om denne ændring var af varig karakter.
(41)
I anmodningen om en fornyet undersøgelse havde ansøgeren henvist til ændringer i det varesortiment, der forhandles af ansøgeren, hvilket ville have en direkte indvirkning på produktionsomkostningerne. Undersøgelsen har bekræftet, at ansøgeren som følge af en virksomhedsomstrukturering ikke længere fremstiller og sælger visse produkter, som det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse, og at dette har haft indvirkning på produktionsomkostningerne for den pågældende vare.
(42)
AETMD har udtalt, at den omstrukturering, der er foretaget af ansøgeren, ikke nødvendigvis er af varig karakter, da den let kan ændres igen.
(43)
Ansøgerens ledelse ville rent faktisk kunne ændre omstruktureringen, hvis den ønsker det. Der er imidlertid ikke noget, der tyder på, at ansøgerens beslutning om at omstrukturere og strømline markedsføringen af gruppens varer mellem gruppens virksomheder ikke vil være af varig karakter. Desuden fandt omstruktureringen allerede sted i 2009, hvilket tyder på, at den nye virksomhedsstruktur er af varig karakter.
(44)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog AETMD sin påstand om, at ændringen, der lå til grund for indledningen af den fornyede undersøgelse, ikke kunne anses for at være af varig karakter. AETMD satte navnlig spørgsmålstegn ved, hvilken indvirkning den interne omorganisering i gruppen havde for produktionsomkostningerne, og hævdede, at omkostningerne inden for gruppen blot kunne omfordeles for at mindske den normale værdi. Derfor kunne de nye produktionsomkostninger ikke betragtes som værende af varig karakter. AETMD bemærkede endvidere, at datterselskabet, der var ansvarligt for produktion og salg af ferske varer, havde samme adresse som ansøgeren. AETMD hævdede, at dette var et yderligere tegn på, at der ikke var tale om nogen gennemgribende og varig omorganisering.
(45)
Som reaktion på AETMD's påstand i betragtning 44 understregede ansøgeren, at omorganiseringen også medførte et forbedret omkostningsregnskabssystem, hvor flaskehalse kunne påvises og afhjælpes for at optimere produktionen og mindske fremstillingsomkostningerne. Ansøgeren understregede også, at ændringer i 2009-omorganiseringen på nuværende tidspunkt ville være en meget kompliceret proces, eftersom ansøgerens moderselskab, Agripure Holding PLC, er noteret på den thailandske fondsbørs.
(46)
Risikoen for, at ansøgeren skulle ændre omorganiseringen, er allerede blevet behandlet i betragtning 43.
(47)
Med henblik på at kontrollere nøjagtigheden af påstandene i anmodningen om indledning af denne undersøgelse foretog Kommissionen desuden en sammenligning af produktionsomkostningerne for de varetyper, som blev eksporteret til Unionen i den oprindelige undersøgelse (dvs. inden ansøgerens omorganisering i 2009), i forhold til NUP. Sammenligningen viste, at fremstillingsomkostningerne pr. enhed har ændret sig betydeligt. Denne konstaterede ændring i fremstillingsomkostninger pr. enhed går videre end til blot at omfordele omkostningerne og skyldes en reel reduktion i de indirekte produktionsomkostninger såsom faste fremstillingsomkostninger og arbejdskraftomkostninger.
(48)
For så vidt angår spørgsmålet om, hvorfor ansøgeren og dennes datterselskab deler den samme administrative adresse, er dette almindelig praksis blandt virksomheder. Derudover bemærkede Kommissionen under kontrolbesøget hos ansøgeren, at produktionsanlæggene og færdigvarelagrene i bygningerne var afsat til produktion af sukkermajs. Der var ingen synlige spor efter produktion og oplagring af de ferske varer, der sælges af datterselskabet.
(49)
Under henvisning til AETMD's og ansøgerens påstande og efter at have påvist et reelt fald i fremstillingsomkostningerne pr. enhed mellem tidspunktet for den oprindelige undersøgelse og NUP, må påstanden, som er fremsat af AETMD, afvises.
(50)
AETMD har også forelagt, at ansøgeren planlagde at øge sin produktionskapacitet i 2013 med ca. 40 %. Ifølge AETMD ville dette være i strid med ansøgerens påstand om, at de nye, reviderede produktionsomkostninger (der fulgte af omstruktureringen) ville være af varig karakter.
(51)
Undersøgelsen bekræftede, at ansøgeren er i færd med at øge sin produktionskapacitet. Virkningerne af den forøgede kapacitet var en af de faktorer, der i udløbsundersøgelsen førte til konklusionen om, at der var risiko for fortsat dumping (6).
(52)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog AETMD påstanden om, at investeringerne i ny produktionskapacitet nødvendigvis vil få indvirkning på produktionsomkostningerne, og de gældende produktionsomkostninger, som hjemmemarkedspriserne blev sammenlignet med i denne undersøgelse (jf. betragtning 24), er derfor ikke er af varig karakter. Navnlig foretog AETMD beregninger ud fra de foreliggende kilder, hvorefter det blev konkluderet, at de samlede omkostninger ville stige på grund af den øgede afskrivning med ca. 10 % i forhold til de nuværende omkostninger.
(53)
Ansøgeren modsagde ikke AETMD’s påstand om øgede afskrivningsomkostninger i sig selv, men understregede, at disse øgede afskrivningsomkostninger ville blive udlignet af stigninger i de samlede indtægter (gennem øget salg) og af reduktioner i andre omkostninger som følge af større automatisering.
(54)
Som nævnt i betragtning 51 er ansøgeren i gang med at investere i nye produktionsanlæg. Investeringer i nye anlæg kan medføre øgede udgifter til afskrivning. På den anden side kan nye produktionsanlæg, hvilket ansøgeren også gjorde opmærksom på i sit svar på AETMD’s bemærkninger, ligeledes medføre ændringer (i forhold til eksisterende produktionslinjer) i eksempelvis automatiseringsniveauet. Disse ændringer bør direkte kunne mindske arbejdskraft- og energiomkostningerne og kan kompensere for øgede udgifter til afskrivning.
(55)
Alt i alt kan det konkluderes, at den samlede virkning på produktionsomkostningerne pr. fremstillet enhed ikke kan beregnes, førend de nye anlæg er taget i brug, og eventuelle yderligere omkostninger fremgår af regnskaberne.
(56)
Ikke desto mindre, og under hensyntagen til formålet med investeringen (øget effektivitet og konkurrenceevne og reducerede fremstillingsomkostninger pr. enhed), forventes det i hvert fald på mellemlang og lang sigt, at der ikke sker nogen væsentlig stigning i produktionsomkostningerne pr. enhed. Under sådanne omstændigheder forventes det, at den normale værdi stadig vil være baseret på hjemmemarkedspriserne ligesom i denne undersøgelse. AETMD's påstand må derfor afvises.
(57)
Efter fremlæggelsen af oplysninger satte AETMD også spørgsmålstegn ved den varige karakter af den nye dumpingmargen. AETMD fremførte, at eksportpriserne, der blev benyttet som grundlag for beregningen af dumpingmargenen, ikke var repræsentative. Sammenslutningen fremførte navnlig, at
a)
det antal tons, der blev eksporteret i NUP, var for lavt til at kunne betragtes som repræsentativt, og
b)
med henvisning til betragtning 29 burde det faktum, at eksporten af varer under eget mærke udgjorde næsten halvdelen af den samlede eksport i NUP, betyde, at eksportpriserne ikke kan anses for at være repræsentative. Skulle den foreslåede lempelse af foranstaltningerne blive gennemført, vil størstedelen af eksporten til Unionen ifølge AETMD formentlig bestå af varer, der sælges under detailhandlerens mærke til lavere eksportpriser (7).
(58)
Eftersom de mængder, der eksporteredes til Unionen, var ubetydelige, undersøgte Kommissionen, om ansøgerens eksportpriser, der var betalt eller skulle betales ved salg til Unionen, var repræsentative ved at sammenligne dem med ansøgerens eksportpriser, som var betalt eller skulle betales ved salg til andre tredjelande. På dette grundlag konkluderedes det, at priserne ved salg til Unionen svarede til priserne ved salg til kunder på andre eksportmarkeder.
(59)
Forekomsten af forskellige markedssegmenter, eget mærke og detailhandlers mærke, er blevet konstateret i løbet af tidligere undersøgelser (8). Dette udgør en vigtig del af definitionen af forskellige varetyper, som falder ind under varedækningen for den pågældende vare. På dette grundlag er eksporten af varer under eget mærke blevet sammenlignet med hjemmemarkedssalget af varer under eget mærke, og eksportsalget af varer under detailhandlerens mærke er blevet sammenlignet med hjemmemarkedssalget af varer under detailhandlerens mærke.
(60)
AETMD's påstand om, at den fremtidige eksport hovedsageligt vil bestå af salg af varer under detailhandlerens mærke, er spekulativ, udokumenteret og som sådan utilstrækkelig til, at der kan sættes spørgsmålstegn ved repræsentativiteten af eksportsalget af varer under eget mærke i NUP. AETMD's påstand afvises derfor.
(61)
AETMD hævdede også, at reduktionen af toldsatsen kunne medføre risiko for omgåelse af foranstaltningerne.
(62)
Det skal erindres, at den gældende told allerede er differentieret mellem de thailandske eksporterende producenter. Risikoen for omgåelse (dvs. anvendelse af en Taric-tillægskode med lavere toldsats) har således været til stede siden indførelsen af de oprindelige foranstaltninger. En lavere told for en af disse eksporterende producenter øger ikke i sig selv risikoen for omgåelse fra Thailands side som helhed.
(63)
Skulle der fremkomme oplysninger, der tyder på undergravning af tolden gennem omgåelse, kan der i givet fald endvidere indledes en undersøgelse, forudsat at betingelserne i grundforordningens artikel 13 er opfyldt.
(64)
AETMD hævdede ligeledes, at ansøgeren på kunstig vis kan have forhøjet eksportpriserne til Unionen gennem krydskompensation med parallelle salg af andre varer til unormalt lave priser.
(65)
Som anført i betragtning 58 var eksportpriserne til Unionen af den pågældende vare på linje med eksportpriserne til tredjelande. Der er således intet, der tyder på, at eksportpriserne over for Unionen var kunstigt høje i NUP, og argumentet afvises derfor.
5. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(66)
På baggrund af resultaterne af undersøgelsen finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden på importen af den pågældende vare fra River Kwai International Food Industry Co., Ltd.
(67)
Efter anmodning fra ansøgeren ændres endvidere dennes adresse i Thailand.
6. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(68)
De interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for, at det anbefales at ændre gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013.
(69)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den thailandske regering, at den gennemsnitlige toldsats for samarbejdsvillige eksportører, der ikke indgik i stikprøven, også bør revideres for at tage hensyn til resultaterne af denne delvise interimsundersøgelse. Det bør bemærkes, at dette krav ligger uden for denne undersøgelsesområde, som er begrænset til en tilpasning af den gældende antidumpingtold, som finder anvendelse på ansøgeren. Enhver anmodning om ændring af antidumpingtoldsatserne som følge af en påstået ændring af omstændighederne bør fremlægges i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3. Dette krav må derfor afvises -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Punktet vedrørende River Kwai International Food Industry Co., Ltd i tabellen i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013 affattes således:
Virksomhed
Antidumpingtold (%)
Taric-tillægskode
»River Kwai International Food Industry Co., Ltd,
99 Moo 1 Thanamtuen Khaupoon Road
Kaengsian, Muang, Kanchanaburi 71000
Thailand
3,6
A791«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2014.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 307/2014
ze dne 24. března 2014,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 875/2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska v návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Rada na základě šetření (dále jen „původní šetření“) uložila nařízením (ES) č. 682/2007 (2) konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové, v současnosti kódů KN ex 2001 90 30 a ex 2005 80 00, pocházejících z Thajska. Opatření měla formu valorického cla v rozsahu mezi 3,1 % a 12,9 %.
(2)
Rada nařízením (ES) č. 954/2008 (3) změnila platná opatření ohledně jednoho vyvážejícího výrobce a následně sazbu použitelnou pro „všechny ostatní společnosti“, jež se poté pohybovala v rozmezí od 3,1 % do 14,3 %.
(3)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“) zachovala Rada prováděcím nařízením (EU) č. 875/2013 (4) tato cla v rozmezí od 3,1 % do 14,3 %.
2. Žádost o přezkum
(4)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Žádost podala společnost River Kwai International Food Industry Co. Ltd. (dále jen „žadatel“), thajský vyvážející výrobce.
(5)
Žádost se omezovala na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli.
(6)
Žadatel v ní poskytl prima facie důkazy, že okolnosti týkající se dumpingu žadatele, na jejichž základě byla platná opatření uložena, se změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(7)
Žadatel zejména tvrdil, že se nové okolnosti týkají změn v sortimentu výrobku, který prodává a že tyto změny mají přímý dopad na náklady na jejich výrobu. Ze srovnání domácích cen žadatele s jeho cenami při vývozu do Unie vyplynulo, že se dumpingové rozpětí jevilo menší než stávající úroveň opatření.
3. Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(8)
Po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy, které odůvodňují zahájení částečného prozatímního přezkumu omezeného na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli. Na tomto základě zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (5) dne 14. února 2013 (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) oznámila zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
4. Období přezkumného šetření
(9)
Šetření dumpingu se týkalo období od 1. července 2011 do 31. prosince 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“).
5. Strany dotčené šetřením
(10)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala žadatele, zástupce vyvážející země a rovněž sdružení výrobců v Unii (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux „AETMD“).
(11)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(12)
Písemné připomínky předložené AETMD byly zváženy a v příslušných případech k nim bylo přihlédnuto.
(13)
S cílem získat informace nezbytné pro šetření zaslala Komise žadateli dotazník a ve lhůtě stanovené k tomuto účelu obdržela odpověď.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro zjištění dumpingu. Komise provedla inspekci na místě v prostorách žadatele v Thajsku v Bangkoku a v Kanchanaburi.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(15)
Výrobek, který je předmětem přezkumu, je týž výrobek, jaký byl definován v původním šetření a v rámci přezkumu před pozbytím platnosti, totiž kukuřice cukrová (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30, a kukuřice cukrová (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, jiná než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00, pocházející z Thajska.
2. Obdobný výrobek
(16)
Jak bylo stanoveno v původním šetření a potvrzeno v přezkumu před pozbytím platnosti, u kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Unii a u kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Thajsku byly zjištěny v podstatě stejné fyzické a chemické vlastnosti a stejná základní použití jako u kukuřice cukrové vyráběné v Thajsku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
1. Stanovení běžné hodnoty
(17)
V souladu s čl. 2 odst. 2 první větou základního nařízení Komise nejprve stanovila, zda byl celkový domácí prodej žadatele, pokud jde o obdobný výrobek v období přezkumného šetření, reprezentativní. Domácí prodej je reprezentativní, jestliže celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku představoval v období přezkumného šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(18)
Celkový domácí prodej obdobného výrobku byl shledán reprezentativním.
(19)
Komise následně určila typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(20)
Pro každý z těchto typů výrobku Komise stanovila, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu výrobku je reprezentativní, jestliže celkový objem domácího prodeje tohoto typu výrobku nezávislým odběratelům během období přezkumného šetření představuje nejméně 5 % celkového objemu prodeje stejných nebo srovnatelných typů výrobku na vývoz do Unie.
(21)
Komise zjistila, že v případě všech typů výrobku prodávaných na vývoz do Unie se domácí prodej žadatele uskutečnil v reprezentativních množstvích.
(22)
Dále Komise stanovila podíl ziskových prodejů nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý typ výrobku během období přezkumného šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečné domácí prodeje.
(23)
Běžná hodnota byla založena na skutečné ceně na domácím trhu podle typu výrobku bez ohledu na to, zda tyto prodeje jsou ziskové či nikoli, pokud
-
objem prodeje typu výrobku prodaného za čistou prodejní cenu, která se rovná vypočítaným výrobním nákladům nebo je vyšší, činil více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku, a
-
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(24)
Analýza domácího prodeje, kterou vypracovala Komise, ukázala, že více než 90 % domácího prodeje bylo ziskových a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než jednotkové výrobní náklady. Běžná hodnota byla tudíž vypočtena jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje během období přezkumného šetření.
2. Stanovení vývozní ceny
(25)
Všechny prodeje na vývoz do Unie uskutečnil žadatel přímo nezávislým odběratelům v Unii nebo Thajsku. Vývozní cena byla proto stanovena na základě cen zaplacených nebo splatných v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3. Srovnání
(26)
Komise srovnala běžnou hodnotu a vývozní cenu na základě ceny ze závodu.
(27)
V odůvodněných případech upravila Komise běžnou hodnotu nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny, v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení.
(28)
V přípustných a řádně odůvodněných případech byly umožněny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, nákladech na pojištění, nákladech na manipulaci a nakládku, balení, provizích, úvěrových nákladech a bankovních poplatcích.
(29)
Žadatel požadoval úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení o rozdíl související s hodnotou značky při domácím prodeji pod vlastní značkou a při prodeji pod vlastní značkou na trhu Unie. Hodnota vlastní značky žadatele je údajně vyšší na thajském trhu než na trhu Unie. K odůvodnění svého požadavku se žadatel odkázal na úpravu provedenou v původním šetření a v rámci přezkumu před pozbytím platnosti.
(30)
Situace žadatele v tomto prozatímním přezkumu se však liší od situace ostatních vyvážejících výrobců, pro něž byly povoleny úpravy v původním šetření a v rámci přezkumu před pozbytím platnosti. Úprava provedená v původním šetření a v rámci přezkumu před pozbytím platnosti se konkrétně vztahuje na vyvážející výrobce, jejichž domácí prodej se uskutečňuje pod vlastní značkou, zatímco prodej do Unie pod značkou maloobchodníka. V tomto prozatímním přezkumu se prodej žadatele jak na domácím trhu, tak na trhu Unie uskutečňuje pod jeho značkou. Kromě toho se úprava provedená v rámci původního šetření a přezkumu před pozbytím platnosti týkala ziskového rozpětí při početním zjištění běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 6 základního nařízení. V rámci tohoto prozatímního přezkumu je však běžná hodnota založena na skutečných cenách žadatele na domácím trhu.
(31)
Pokud jde o údajnou nedostatečnou hodnotu značky při prodeji na trh Unie, dovozce dotčeného výrobku nesoucího značku žadatele se specializuje na dovoz značkových potravinářských produktů, zejména z Asie. Žadatel neobjasnil ani nezdůvodnil, proč by prodej tomuto dovozci měl mít nižší hodnotu, než je hodnota značky žadatele na domácím trhu. V důsledku toho Komise došla k závěru, že žadatel neprokázal, že by měl údajný rozdíl v hodnotě značky dopad na ceny nebo srovnatelnost cen.
(32)
Žadatel rovněž požadoval stejnou úpravu na základě čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení. Jelikož však žadatel neprokázal, že údajný rozdíl má dopad na ceny nebo srovnatelnost cen, nemohla být úprava povolena ani podle tohoto ustanovení.
(33)
Žádost o úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. d) a k) se proto zamítá.
(34)
S odkazem na čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení žadatel rovněž požadoval úpravu týkající se snížení vývozní daně poskytovaného vládou. Vláda vyplácí žadateli určitou částku v případě, že dotčený výrobek je prodáván na vývoz, včetně na trh Unie.
(35)
Žadatel mohl prokázat, že za vývoz na trh Unie je mu vyplácena částka odpovídající méně než 0,5 % fakturované hodnoty. Nicméně podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení se úprava provede, pokud jsou splněny podmínky stanovené v uvedeném článku, pro běžnou hodnotu, a nikoli pro vývozní ceny, jak tvrdil žadatel. Šetření navíc ukázalo, že nelze stanovit přímou souvislost mezi platbou přijatou žadatelem, pokud jde o dotčený výrobek při vývozu do Unie, a dovozními poplatky za suroviny, které jsou v něm přítomné.
(36)
Žadatel rovněž požadoval stejnou úpravu na základě čl. 2 odst. 10 písm. k). Jelikož však neprokázal žádnou souvislost mezi snížením vývozní daně a cenou dotčeného vyváženého výrobku, nemohlo být toto tvrzení přijato.
(37)
Žádost o úpravu týkající se snížení vývozní daně podle čl. 2 odst. 10 písm. b) a k) se proto zamítá.
4. Dumping během období přezkumného šetření
(38)
Vážená průměrná běžná hodnota každého typu dotčeného výrobku vyváženého do Unie byla srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(39)
Na základě toho činí vážené průměrné dumpingové rozpětí vyjádřené jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením 3,6 %.
4. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(40)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení Komise zkoumala, zda se okolnosti, na nichž bylo založeno stávající dumpingové rozpětí, změnily a zda je tato změna trvalé povahy.
(41)
V žádosti o přezkum žadatel odkazoval na změny v sortimentu výrobku, který prodává, s uvedením, že tyto změny přímo ovlivňují výrobní náklady. Šetření potvrdilo, že v důsledku podnikové reorganizace žadatel ve srovnání s obdobím původního šetření již nevyrábí a neprodává určité jiné výrobky a že tato skutečnost ovlivnila náklady na výrobu dotčeného výrobku.
(42)
AETMD uvedlo, že reorganizace provedená žadatelem nemusí být trvalé povahy, neboť provedené změny jsou snadno vratné.
(43)
Vedení společnosti má skutečně možnost, rozhodne-li se tak, provést reorganizaci do původního stavu. Neexistují však žádné důkazy, které by naznačovaly, že by rozhodnutí žadatele provést reorganizaci podniku a zjednodušit komercializaci skupiny výrobků mezi společnostmi skupiny nemělo mít trvalý účinek. Kromě toho reorganizace proběhla již před rokem 2009, což naznačuje, že nová podniková struktura je trvalé povahy.
(44)
Po poskytnutí informací AETMD zopakovalo své tvrzení, že změnu, na jejímž základě byl přezkum zahájen, nelze považovat za změnu trvalé povahy. Konkrétně zpochybnilo dopad na výrobní náklady v důsledku vnitřní reorganizace v rámci skupiny a tvrdilo, že náklady uvnitř skupiny lze jednoduše přerozdělit, a snížit tak běžnou hodnotu. Z tohoto důvodu nelze nové výrobní náklady považovat za okolnosti trvalé povahy. AETMD rovněž uvedlo, že dceřiná společnost odpovědná za výrobu a prodej čerstvých produktů má stejnou adresu jako žadatel. AETMD tvrdilo, že to je další náznak toho, že reorganizace není hloubková a trvalá.
(45)
V reakci na tvrzení AETMD v 44. bodě odůvodnění žadatel zdůraznil, že reorganizace zahrnovala i zlepšení systému nákladového účetnictví, kdy byly zjištěny a odstraněny nedostatky, s cílem optimalizovat výrobu a snížit výrobní náklady. Žadatel rovněž zdůraznil, že jakákoli zpětná změna reorganizace z roku 2009 by v této fázi znamenala velmi složitý proces, neboť mateřská společnost žadatele, Agripure Holding PLC, je kótována na thajské burze.
(46)
Riziko možné zpětné změny reorganizace již bylo řešeno v 43. bodě odůvodnění.
(47)
Kromě toho Komise v zájmu ověření správnosti tvrzení v žádosti o zahájení tohoto přezkumu porovnala výrobní náklady typů výrobku vyvážených do Unie během období původního šetření (tj. před reorganizací uskutečněnou žadatelem v roce 2009) a během období přezkumného šetření. Toto srovnání potvrdilo, že se výrobní náklady na jednotku ve značné míře změnily. Zjištěná změna ve výrobních nákladech na jednotku přesahuje rámec pouhého přerozdělení nákladů a je důsledkem skutečného snížení nepřímých výrobních nákladů, jako je výrobní režie a náklady práce.
(48)
Co se týče otázky stejné administrativní adresy žadatele a jeho dceřiné společnosti, jde o běžnou podnikatelskou praxi. Kromě toho Komise během inspekce na místě v prostorách žadatele zjistila, že výrobní linky a prostory pro skladování hotových výrobků v daných prostorách byly určeny pro výrobu kukuřice cukrové; žádné stopy výroby a skladování čerstvých výrobků prodávaných dceřiné společnosti nebyly viditelné.
(49)
S ohledem na tvrzení AETMD a tvrzení žadatele, jakož i na skutečnost, že bylo zjištěno faktické snížení výrobních nákladů na jednotku mezi obdobím původního šetření a obdobím přezkumného šetření, je třeba tvrzení AETMD zamítnout.
(50)
AETMD rovněž uvedlo, že žadatel plánuje zvýšit svou výrobní kapacitu v roce 2013 přibližně o 40 %. Podle AETMD by tato skutečnost odporovala tvrzení žadatele, že nové, pozměněné výrobní náklady (vyplývající z reorganizace) jsou trvalé povahy.
(51)
Šetření skutečně potvrdilo, že žadatel připravuje zvýšení své výrobní kapacity. Dopad zvýšené výrobní kapacity byl jedním z faktorů, na jejichž základě se během přezkumu před pozbytím platnosti dospělo k závěru, že existuje riziko pokračování dumpingu (6).
(52)
Po poskytnutí informací AETMD zopakovalo tvrzení, že investice do nové výrobní kapacity nutně ovlivní výrobní náklady, a tedy že převažující výrobní náklady, s nimiž byly domácí ceny srovnány v rámci tomto přezkumu (viz 24. bod odůvodnění), nejsou trvalé povahy. AETMD konkrétně provedlo výpočet vycházející z dostupných zdrojů a na jeho základě dospělo k závěru, že ve srovnání se současnými náklady by došlo ke zvýšení celkových nákladů vzhledem k nárůstu nákladů na odpisy přibližně o 10 %.
(53)
Žadatel tvrzení AETMD týkající se zvýšení nákladů na odpisy jako takové nevyvrátil, ale zdůraznil, že tyto zvýšené amortizační náklady budou vyrovnány zvýšením celkových příjmů (zvýšením prodeje) a snížením u jiných nákladů v důsledku vyšší automatizace.
(54)
Jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění, žadatel skutečně připravuje investice do nových výrobních zařízení. Tyto investice mohou mít za následek nárůst nákladů na odpisy. Na druhou stranu, a jak uvedl žadatel v odpovědi na připomínku AETMD, může nové výrobní zařízení rovněž přinést změny (oproti stávajícím výrobním linkám), jako je například úroveň automatizace. Tyto změny by měly mít přímý dopad na snížení práce a nákladů na energii a mohly by vyrovnat zvýšení za náklady na odpisy.
(55)
Při bližší úvaze se došlo k závěru, že celkový dopad na výrobní náklady na vyrobenou jednotku nelze měřit dříve, než budou nová zařízení uvedena do provozu a než se jakékoliv dodatečné náklady odrazí v účetní závěrce.
(56)
Nicméně s ohledem na cíl investice (zvýšení účinnosti a konkurenceschopnosti s cílem snížit výrobní náklady na jednotku) se očekává, že přinejmenším ve střednědobém až dlouhodobém horizontu nedojde k žádnému výraznému nárůstu výrobní nákladů na jednotku. Za těchto okolností se předpokládá, že běžná hodnota bude stále založena na cenách na domácím trhu stejně jako v rámci tohoto přezkumu. Tvrzení AETMD proto musí být zamítnuto.
(57)
Po poskytnutí informací AETMD rovněž zpochybnilo trvalou povahu nového dumpingového rozpětí. Tvrdilo, že vývozní ceny, které byly použity jako základ pro výpočet dumpingového rozpětí, nebyly reprezentativní. Konkrétně argumentovalo tím, že
a)
počet tun vyvezených během období přezkumného šetření byl příliš malý na to, aby mohl být považován za reprezentativní, a
b)
pokud jde o 29. bod odůvodnění, vzhledem k tomu, že vývozní transakce týkající se výrobků s vlastní značkou tvořily téměř polovinu veškerého vývozu během období přezkumného šetření, neměly by být vývozní ceny považovány za reprezentativní. AETMD uvedlo, že pokud by navrhované snížení opatření vstoupilo v platnost, hlavní část vývozu do Unie by pravděpodobně zahrnovala značky maloobchodníků s nižší vývozní cenou (7).
(58)
Vzhledem k tomu, že množství vyvezená do Unie nebyla významná, Komise se sama ujistila, že ceny žadatele zaplacené nebo splatné při vývozu do Unie byly ve srovnání s cenami žadatele zaplacenými nebo splatnými při vývozu do jiných třetích zemí reprezentativní. Na tomto základě se dospělo k závěru, že ceny účtované odběratelům při vývozu do Unie odpovídaly cenám účtovaným odběratelům na ostatních vývozních trzích.
(59)
Existence různých segmentů trhu, vlastní značky a značky maloobchodníků, byla uznána již v předchozích šetřeních (8). Představuje důležitou část definice různých typů výrobku spadajících do oblasti působnosti dotčeného výrobku. Na tomto základě byl porovnán vývoz výrobků s vlastní značkou oproti domácímu prodeji výrobků s vlastní značkou a prodej na vývoz pod značkami maloobchodníků oproti domácímu prodeji pod značkami maloobchodníků.
(60)
Tvrzení AETMD, že budoucí vývoz bude zahrnovat zejména značku maloobchodníků, je spekulativní, nepodpořený důkazy, a jako takový nemůže zpochybnit reprezentativnost vývozu výrobků s vlastní značkou během období přezkumného šetření. Tvrzení AETMD se proto zamítá.
(61)
AETMD rovněž tvrdilo, že by snížení cla mohlo přinést riziko obcházení opatření.
(62)
Je třeba připomenout, že platná cla jsou již mezi thajskými vyvážejícími výrobci příslušně rozlišena. Riziko obcházení (tj. použití doplňkového kódu TARIC s nižším clem) tedy existuje od zavedení původních opatření. Nižší clo pro jednoho z těchto vyvážejících výrobců samo o sobě nezvyšuje riziko, že opatření budou obcházena v rámci Thajska jako celku.
(63)
Kromě toho, budou-li k dispozici informace naznačující, že opatření platná pro cla jsou obcházena, může být za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 13 základního nařízení, zahájeno šetření.
(64)
AETMD rovněž uvedlo, že žadatel mohl uměle zvýšit ceny při vývozu do Unie prostřednictvím křížové kompenzace s paralelním prodejem ostatních výrobků na trh za uměle nízké ceny.
(65)
Jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, vývozní ceny dotčeného výrobku do Unie byly v souladu s vývozními cenami do třetích zemí. Proto nic nenasvědčuje tomu, že vývozní ceny do Unie během období přezkumného šetření byly uměle vysoké, a tvrzení se proto zamítá.
5. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(66)
Na základě výsledků šetření Komise považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku společnosti River Kwai International Food Industry Co. Ltd.
(67)
Kromě toho se na žádost žadatele rovněž mění jeho adresa v Thajsku.
6. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(68)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo rozhodnuto doporučit změnu prováděcího nařízení Rady (EU) č. 875/2013.
(69)
Po poskytnutí informací thajská vláda tvrdila, že průměrná celní sazba pro spolupracující vývozce nezařazené do vzorku by rovněž měla být přezkoumána, aby se tak zohlednila zjištění tohoto částečného prozatímního přezkumu. Je třeba poznamenat, že toto tvrzení přesahuje omezenou oblast působnosti tohoto přezkumu, jehož výhradním cílem je upravit stávající sazbu antidumpingového cla pro žadatele. Veškeré žádosti o změnu výše sazeb antidumpingového cla na základě údajné změny okolností by měly být předloženy v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Proto je nutné uvedené tvrzení zamítnout,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Položka týkající se společnosti River Kwai International Food Industry Co., Ltd v tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 875/2013 se nahrazuje tímto:
Společnost
Antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
„River Kwai International Food Industry Co., Ltd,
99 Moo 1 Thanamtuen Khaupoon Road
Kaengsian, Muang, Kanchanaburi 71000
Thajsko
3,6
A791“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2014.