EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNINGNr. 1304/2013
af 17. december 2013
om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 164,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelser fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (3) fastlægges rammebestemmelserne for indsatsen under Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Fiskerifond, og navnlig fastlægges de tematiske mål, principper og regler for programmering, overvågning og evaluering samt forvaltning og kontrol. Det er derfor nødvendigt at fastsætte ESF opgaver og anvendelsesområde tillige med de tilknyttede investeringsprioriteter vedrørende de tematiske mål og at fastsætte særlige bestemmelser om den type aktiviteter, der kan finansieres af ESF.
(2)
ESF bør forbedre beskæftigelsesmulighederne, styrke den sociale inklusion, bekæmpe fattigdommen, fremme uddannelse, færdigheder og livslang læring og udvikle aktive, omfattende og bæredygtige inklusionspolitikker i overensstemmelse med de opgaver, der er tillagt ESF i artikel 162 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), og dermed bidrage til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i overensstemmelse med artikel 174 i TEUF. I henhold til artikel 9 i TEUF bør ESF tage hensyn til de krav, der er knyttet til fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse, bekæmpelse af social udelukkelse samt et højt niveau for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskyttelse af menneskers sundhed.
(3)
Det Europæiske Råd opfordrede den 17. juni 2010 til, at alle fælles politikker, herunder samhørighedspolitikken, støtter Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, som fastlagt i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 ("Europa 2020-strategien"). For at sikre fuld tilpasning af ESF til denne strategis mål, især med hensyn til beskæftigelse, uddannelse, erhvervsuddannelse og bekæmpelse af social udelukkelse, fattigdom og forskelsbehandling, bør ESF støtte medlemsstaterne under hensyn til de relevante Europa 2020 integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, artikel 148, stk. 4, i TEUF, samt, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer understøttet af nationale strategier for beskæftigelse, nationale sociale rapporter, nationale strategier for integration af romaer og nationale strategier for handicappede. ESF bør også bidrage til de relevante aspekter af gennemførelsen af flagskibsinitiativerne og særlig med hensyn til "En dagsorden for nye kvalifikationer og job", "Unge på vej" og "Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse". ESF bør også støtte relevante aktiviteter i "En digital dagsorden" og i "Innovation i EU".
(4)
Unionen står over for strukturelle udfordringer som følge af den økonomiske globalisering, teknologiske ændringer og en støt aldrende arbejdsstyrke og mangel på færdigheder og arbejdskraft i nogle sektorer og regioner. Udfordringerne forværredes yderligere af den nylige økonomiske og finansielle krise, som har resulteret i øget arbejdsløshed, som især rammer unge og andre dårligt stillede, f.eks. indvandrere og minoriteter.
(5)
ESF bør sigte mod at fremme beskæftigelse, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet med særlig vægt på dem, der er længst væk fra arbejdsmarkedet og støtte arbejdskraftens frivillige mobilitet. EFS bør også støtte aktiv og sund aldring, bl.a. via innovative former for tilrettelæggelse af arbejdet samt ved at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og øge beskæftigelsesegnetheden. Som led i indsatsen for at fremme velfungerende arbejdsmarkeder gennem styrkelse af arbejdstageres tværnationale geografiske mobilitet bør ESF navnlig støtte det europæiske arbejdsformidlingsnet Eures' aktiviteter i forbindelse med ansættelse og tilhørende oplysninger, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan. Operationer, der finansieres af ESF, bør overholde artikel 5, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, der fastslår, at ingen må pålægges at udføre tvangs- eller pligtarbejde.
(6)
ESF bør også fremme den sociale inklusion samt forebygge og bekæmpe fattigdom med henblik på at bryde den negative sociale arv, hvilket skal ske gennem en række politikker, der fokuserer på de dårligst stillede befolkningsgrupper uanset alder, herunder børn, arbejdende fattige og ældre kvinder. Der bør lægges vægt på deltagelsen af asylsøgere og flygtninge. ESF kan benyttes til at forbedre adgangen til prismæssigt overkommelige, bæredygtige og kvalitetsprægede tjenester af almen interesse, navnlig inden for sundhedspleje, beskæftigelse og faglig uddannelse, tjenester for hjemløse, pasning uden for skoletid, børnepasning og langtidspleje. Tjenester, som støttes, kan være offentlige, private og/eller lokalsamfundsbaserede, og kan ydes af forskellige typer af tjenesteydere, dvs. offentlige forvaltninger, private firmaer, sociale virksomheder, ikke-statslige organisationer.
(7)
EFS bør påtage sig at håndtere tidlig skoleafgang, fremme lige adgang til uddannelse af god kvalitet, investere i erhvervsuddannelse, forbedre uddannelsessystemers relevans for arbejdsmarkedet og øge livslang læring, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje.
(8)
Ud over disse prioriteter bør den offentlige forvaltnings effektivitet på nationalt og regionalt plan samt de offentlige forvaltningers evne til at handle på aktiv vis forbedres i de regioner og medlemsstater, der er bagefter i udvikling, med henblik på at øge den økonomiske vækst og beskæftigelsesmuligheder. Den institutionelle kapacitet bør styrkes hos de aktører, herunder ikke-statslige organisationer, som står for politikker inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale forhold, herunder på området for bekæmpelse af forskelsbehandling.
(9)
Støtte under investeringsprioriteten "lokaludvikling styret af lokalsamfundet" kan bidrage til alle de tematiske mål, der er fastlagt i denne forordning. ESF-støttede lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet, bør være inklusive i forhold til dårligt stillede personer, der er til stede i området, både hvad angår den lokale aktionsgruppes styring og med hensyn til strategiens indhold.
(10)
Samtidig er det vigtigt at støtte Unionens mikrovirksomheders samt små og mellemstore virksomheders udvikling og konkurrenceevne i Unionen og at sikre, at folk gennem erhvervelse af passende færdigheder og gennem muligheder for livslang læring kan tilpasse sig nye udfordringer såsom overgangen til en videnbaseret økonomi, den digitale dagsorden og overgangen til en mere energieffektiv økonomi med lavere CO2-emissioner. ESF bør bidrage til at imødegå disse udfordringer ved at forfølge sine tematiske hovedmål. ESF bør i den forbindelse styrke arbejdsstyrkens overgang fra uddannelse til beskæftigelse i retning af grønnere færdigheder og arbejdspladser og bør fokusere på problemet med mangelen på færdigheder, bl.a. inden for energieffektivitet, vedvarende energi og bæredygtig transport. ESF bør også bidrage til kulturelle og kreative færdigheder. De sociokulturelle, kreative og kulturelle sektorer yder vigtige indirekte bidrag til ESF's mål, og deres potentiale bør derfor integreres bedre i ESF's projekter og programmering.
(11)
På baggrund af det vedvarende behov for at gøre en indsats for at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed i Unionen som helhed bør der iværksættes et ungdomsbeskæftigelsesinitiativ for de hårdest ramte regioner. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør i disse regioner støtte unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, og som er arbejdsløse eller erhvervsinaktive og således styrke og fremskynde gennemførelsen af aktiviteter, der modtager ESF-støtte. Der bør afsættes yderligere midler specifikt til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, og disse bør suppleres med investeringer fra ESF i de hårdest ramte regioner. Ved at være rettet mod enkeltpersoner snarere end strukturer bør ungdomsbeskæftigelsesinitiativet sigte mod at supplere andre ESF-støttede operationer og nationale aktioner rettet mod unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, bl.a. ved at gennemføre ungdomsgarantien i overensstemmelse med Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelse af en ungdomsgaranti (4), ifølge hvilken der er behov for, at unge modtager et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan også støtte aktioner til bekæmpelse af tidlig skoleafgang. Adgangen til sociale ydelser for de unge og deres familie eller andre, som forsørges af dem, bør ikke være betinget af de unges deltagelse i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
(12)
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør være fuldt integreret i ESF's programmering, men der bør i relevant omfang udarbejdes særlige bestemmelser vedrørende ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med henblik på at opfylde dets mål. Det er nødvendigt at forenkle og lette gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, især med hensyn til reglerne for økonomisk forvaltning og ordningerne for tematisk koncentration. For at sikre, at resultaterne af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bliver tydeligt demonstreret og formidlet, bør der tages højde for en specifik overvågning og evaluering samt for informations- og pr-arrangementer. Ungdomsorganisationer bør inddrages i overvågningsudvalgenes drøftelser om forberedelse og gennemførelse, herunder evaluering, af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
(13)
ESF bør bidrage til Europa 2020-strategien og sikre, at støtten i højere grad koncentreres om Unionens prioriteter. Mindsteandelen af midlerne til samhørighedspolitikken afsat til EFS er fastsat i artikel 92, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013. ESF bør navnlig øge sin støtte til kampen mod social udelukkelse og fattigdom gennem en mindste øremærket tildeling på 20 % af de samlede ESF-midler i hver medlemsstat. Alt efter udviklingsniveauet i de støttede regioner bør valget og antallet af investeringsprioriteter med henblik på støtte fra ESF også være begrænset.
(14)
Der bør i denne forordning fastlægges en række fælles output- og resultatindikatorer for at sikre en tættere overvågning og en bedre vurdering af de resultater, som opnås på EU-plan gennem aktioner, der støttes af ESF. Disse indikatorer bør svare til den investeringsprioritet og den type aktion, der støttes i overensstemmelse med nærværende forordning og de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1303/2013. Disse indikatorer bør om nødvendigt suppleres med programspecifikke resultat- og/eller outputindikatorer.
(15)
Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-investeringernes indvirkning på marginaliserede gruppers lige muligheder, lige adgang og integration i alle operationelle programmer.
(16)
Under hensyntagen til de databeskyttelseskrav, der er knyttet til indsamling og opbevaring af følsomme oplysninger om deltagere, bør medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt evaluere effektiviteten, nytten og virkningen af ESF-støtten til fremme af social inklusion og bekæmpelse af fattigdom, navnlig med hensyn til dårligt stillede personer såsom romaer. Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-finansierede initiativer i de nationale sociale rapporter, de vedføjer deres nationale reformprogrammer, navnlig vedrørende marginaliserede befolkningsgrupper såsom romaer og migranter;
(17)
En effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de aktioner, der støttes af ESF, forudsætter god forvaltningsskik og partnerskab mellem alle relevante territoriale og socioøkonomiske aktører under hensyntagen til de aktører, der opererer på regionalt og lokalt plan, herunder navnlig paraplyorganisationer, der repræsenterer lokale og regionale myndigheder, det organiserede civilsamfund, økonomiske interesseorganisationer og navnlig arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer deltager i den strategiske styring af ESF, lige fra opstillingen af prioriteter for de operationelle programmer til gennemførelsen af ESF og evalueringen af resultaterne.
(18)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrager til at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd i overensstemmelse med artikel 8 i TEUF. Evalueringer har vist betydningen af, at målene om ligestilling mellem kønnene på rettidig og konsekvent vis inddrages i alle dimensioner og på alle trin af forberedelsen, overvågningen, gennemførelsen og evalueringen af operationelle programmer, samtidig med at det sikres, at der iværksættes specifikke aktioner for at fremme ligestillingen mellem kønnene, kvinders økonomiske uafhængighed, uddannelse og opkvalificering samt reintegreringen af voldsramte kvinder på arbejdsmarkedet og i samfundet.
(19)
I overensstemmelse med artikel 10 i TEUF bør gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrage til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering og i den forbindelse tage særligt hensyn til personer, som er udsat for flere former for forskelsbehandling. Forskelsbehandling på grund af køn bør fortolkes i bred forstand, således at det også dækker andre kønsrelaterede aspekter i overensstemmelse med EU-Domstolens praksis. Gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bør også bidrage til at fremme lige muligheder. ESF bør støtte opfyldelsen af Unionens forpligtelse i henhold til FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, bl.a. med hensyn til uddannelse, arbejde, beskæftigelse og tilgængelighed. ESF bør også fremme overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet. ESF bør ikke støtte tiltag, der bidrager til segregation eller social udstødelse.
(20)
Støtte til social innovation bidrager til at afpasse politikker bedre efter sociale forandringer. ESF bør fremme og støtte innovative sociale virksomheder og iværksættere samt innovative projekter, som ikke-statslige organisationer og andre aktører inden for den sociale økonomi tager initiativ til. Blandt andet er afprøvning og evaluering af innovative løsninger, inden de indføres i stor skala, afgørende for at forbedre politikkers effektivitet og dermed berettiget til særlig ESF-støtte. Innovative løsninger kan omfatte udvikling af sociometri som f.eks. social mærkning, forudsat at dette viser sig at være effektivt.
(21)
Tværnationalt samarbejde har betydelig merværdi og bør derfor støttes af alle medlemsstaterne undtagen i behørigt begrundede tilfælde under hensyn til proportionalitetsprincippet. Det er også nødvendigt at styrke Kommissionens rolle i forbindelse med at lette erfaringsudveksling og koordinere gennemførelsen af relevante initiativer.
(22)
Med henblik på at fremme en integreret og holistisk tilgang til beskæftigelse og social inklusion bør ESF støtte tværsektorielle og territorialt baserede partnerskaber.
(23)
Mobilisering af regionale og lokale aktører bør bidrage til at opfylde Europa 2020-strategien og dens overordnede mål. Territoriale pagter, lokale beskæftigelsesinitiativer og social inklusion, bæredygtige og inklusive lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, og strategier for bæredygtig udvikling af byområder kan anvendes og støttes for mere aktivt at inddrage regionale og lokale myndigheder, byer, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer i hele processen fra forberedelsen til gennemførelsen af de operationelle programmer.
(24)
Ved forordning (EU) nr. 1303/2013 fastsættes det, at reglerne om udgifters støtteberettigelse afgøres på nationalt niveau, dog med visse undtagelser for hvilke der fastsættes særlige bestemmelser i henseende til ESF.
(25)
Det er hensigtsmæssigt at vedtage bestemmelser, som supplerer forordning (EU) nr. 1303/2013, for så vidt angår udgifters støtteberettigelse, for at forenkle anvendelsen af ESF og mindske fejlrisikoen under hensyntagen til særlige forhold i de operationer, der støttes af ESF.
(26)
Anvendelsen af standardskalaer for enhedsomkostninger, faste beløb og finansiering efter en fast takst bør føre til en forenkling for støttemodtageren og mindske den administrative byrde for alle ESF-projektpartnere.
(27)
Det er vigtigt at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af hvert operationelt program, og at det gennemføres på den mest effektive og brugervenlige måde. Medlemsstaterne bør afstå fra at tilføje regler, der komplicerer anvendelsen af støtten for modtagerne.
(28)
Medlemsstaterne og regionerne bør tilskyndes til at skabe en løftestangseffekt med ESF via finansielle instrumenter for at støtte f.eks. studerende, jobskabelse, arbejdstageres mobilitet, social inklusion og social iværksætterkultur.
(29)
ESF bør supplere andre EU-programmer, og der bør udvikles tætte synergier mellem ESF og Unionens andre finansielle instrumenter.
(30)
Investeringer i den menneskelige kapital er den hovedkraft, som Unionen kan anvende til at sikre sin internationale konkurrenceevne og en holdbar genopretning af økonomien. Ingen form for investering kan udvirke strukturreformer, hvis ikke den ledsages af en sammenhængende, vækstorienteret strategi for udvikling af den menneskelige kapital. Det er derfor nødvendigt i programmeringsperioden 2014-2020 at sikre, at de midler, der afsættes til at forbedre færdigheder og øge beskæftigelsesniveauet, gør det muligt at iværksætte aktioner i den fornødne skala.
(31)
Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF bør delegeres til Kommissionen med hensyn til at definere standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale beløb for forskellige typer af operationer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(32)
Kommissionen bør i forvaltningen af ESF bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 163 i TEUF.
(33)
Da denne forordning træder i stedet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 (5) bør nævnte forordning ophæves. Nærværende forordning bør dog ikke være til hinder for videreførelse eller ændring af støtte, som Kommissionen har godkendt på grundlag af forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der finder anvendelse på denne støtte pr. 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning bør derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning. Ansøgninger om bistand, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006, bør fortsat være gyldige -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes Den Europæiske Socialfonds (ESF) missioner, herunder ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, anvendelsesområdet for støtten, de særlige bestemmelser samt hvilke typer udgifter, der er støtteberettigede.
Artikel 2
Missioner
1. ESF skal fremme høj beskæftigelse og jobkvalitet, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet, støtte arbejdstageres geografiske og faglige mobilitet og lette deres tilpasning til industrielle forandringer og til forandringer i produktionssystemet, der er nødvendige for en bæredygtig udvikling, fremme et højt niveau for uddannelse for alle og støtte overgangen fra uddannelsessektoren til arbejdsmarkedet for unge, bekæmpe fattigdom og styrke den sociale inklusion samt fremme ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og lige muligheder og derigennem bidrage til Unionens prioriteter om at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed.
2. ESF fuldfører de i stk. 1 nævnte missioner ved at bistå medlemsstaterne med opfyldelsen af prioriteterne og de overordnede mål i EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020-strategien") og ved at give dem mulighed for at imødegå deres specifikke udfordringer i forbindelse med at nå Europa 2020-strategi-målene. ESF skal støtte udformningen og gennemførelsen af politikker og aktioner i forbindelse med dens opgaver under hensyntagen til de relevante integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4, i TEUF og, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer samt andre relevante nationale strategier og rapporter.
3. ESF skal være til gavn for personer, herunder dårligt stillede såsom langtidsledige, handicappede, indvandrere, etniske minoriteter, marginaliserede befolkningsgrupper og personer i alle aldre, der risikerer fattigdom og social udelukkelse. ESF skal også yde støtte til arbejdstagere, virksomheder, herunder aktører i den sociale økonomi og iværksættere, samt til systemer og strukturer med henblik på at lette deres tilpasning til nye udfordringer, herunder ved at mindske misforholdet mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer, og fremme en god forvaltningsskik, sociale fremskridt og gennemførelse af reformer navnlig inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale politikker.
Artikel 3
Anvendelsesområdet for støtten
1. ESF skal under de tematiske mål i artikel 9, stk. 1, nr. 8), 9), 10) og 11), i forordning (EU) nr. 1303/2013, der svarer til litra a), b), c) og d), i nærværende stykke og i overensstemmelse med sine missioner støtte følgende investeringsprioriteter:
a)
For så vidt angår det tematiske mål "fremme af bæredygtig beskæftigelse af høj kvalitet og støtte til arbejdskraftens mobilitet":
i)
adgang til beskæftigelse for arbejdssøgende og erhvervsinaktive, herunder langtidsledige og personer, der er langt fra arbejdsmarkedet, også gennem lokale beskæftigelsesinitiativer og støtte til arbejdstagernes mobilitet
ii)
varig integration af unge på arbejdsmarkedet, navnlig unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, herunder unge, der er i fare for social udstødelse, og unge fra marginaliserede samfundsgrupper, herunder gennem gennemførelsen af ungdomsgarantien
iii)
selvstændig virksomhed, iværksætteri og virksomhedsetablering, herunder innovative mikro-, små og mellemstore virksomheder
iv)
ligestilling mellem mænd og kvinder på alle områder, herunder i adgang til beskæftigelse, avancementsmuligheder, forening af arbejde og privatliv samt fremme af lige løn for lige arbejde
v)
arbejdsstyrkens, virksomheders og iværksætteres tilpasning til forandringer
vi)
aktiv og sund aldring
vii)
modernisering af arbejdsmarkedets institutioner, såsom offentlige og private arbejdsformidlinger og forbedring af matchning til arbejdsmarkedets behov, herunder gennem aktioner, som fremmer arbejdskraftens mobilitet på tværs af landegrænser, og gennem mobilitetsordninger og bedre samarbejde mellem institutioner og relevante interessenter.
b)
For så vidt angår det tematiske mål "fremme af social inklusion, bekæmpelse af fattigdom og enhver forskelsbehandling":
i)
aktiv inklusion, herunder med henblik på at fremme lige muligheder og aktiv deltagelse og forbedre beskæftigelsesevnen
ii)
socioøkonomisk integration af marginaliserede samfund såsom romasamfundet
iii)
bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling og fremme af lige muligheder
iv)
bedre adgang til prismæssigt overkommelige, bæredygtige tjenester af høj kvalitet og herunder sundhedspleje og sociale tjenesteydelser af almen interesse
v)
fremme af socialt iværksætteri og erhvervsmæssig integration i sociale virksomheder og den sociale og solidariske økonomi med henblik på at lette adgangen til beskæftigelse
vi)
lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet.
c)
For så vidt angår det tematiske mål "investeringer i uddannelse og erhvervsuddannelse med henblik på færdigheder og livslang læring":
i)
nedbringe og forebygge tidlig skoleafgang og fremme lige adgang til førskoleundervisning og undervisning på primær og sekundærtrinnet af høj kvalitet, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje med henblik på tilbagevenden til uddannelse
ii)
forbedre kvaliteten og effektiviteten af samt adgangen til videregående eller tilsvarende uddannelser med henblik på at øge deltagelsen og succesraten, navnlig for dårligt stillede grupper
iii)
forbedre den lige adgang til livslang læring for alle aldersgrupper i formelt, ikke-formelt og uformelt regi, forbedre arbejdsstyrkens viden, færdigheder og kompetencer og fremme fleksible læringsveje, herunder via erhvervsvejledning og validering af erhvervede kompetencer
iv)
forbedre uddannelsessystemers arbejdsmarkedsrelevans, lette overgangen fra skole til arbejdsmarked, styrke erhvervsuddannelsessystemerne og deres kvalitet, herunder gennem mekanismer til forudsigelse af efterspurgte færdigheder, tilpasning af læseplaner samt etablering og udvikling af arbejdsbaserede læringssystemer, herunder systemer med kombineret teoretisk og praktisk læring samt praktikpladsordninger
d)
For så vidt angår det tematiske mål "styrkelse af den institutionelle kapacitet for offentlige myndigheder og interessenter og af effektiviteten i den offentlige forvaltning":
i)
investering til gavn for den institutionelle kapacitet og de offentlige forvaltningers og offentlige tjenesteydelsers effektivitet på nationalt, regionalt og lokalt plan med henblik på reformer, bedre regulering og god forvaltningsskik.
Denne investeringsprioritet gælder kun i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, eller i medlemsstater, som har en eller flere regioner på NUTS 2-niveau som omhandlet i artikel 90, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013
ii)
kapacitetsopbygning hos alle de aktører, som tilvejebringer politikker for almen uddannelse, livslang læring, erhvervsuddannelse, beskæftigelse og sociale forhold, herunder gennem sektorielle og territoriale pagter med henblik på at mobilisere tilslutning til reformer på nationalt, regionalt og lokalt plan.
2. Gennem de investeringsprioriteter, der er angivet i stk. 1 i nærværende artikel, bidrager ESF også til de andre tematiske mål, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, primært ved at:
a)
støtte overgangen til en klimaresistent, ressourceeffektiv og miljømæssigt bæredygtig økonomi med lave CO2-emissioner gennem den forbedring af uddannelsessystemerne, som er nødvendig for tilpasning af færdigheder og kvalifikationer, opkvalificering af arbejdsstyrken og skabelse af nye arbejdspladser på miljø- og energiområdet
b)
forbedre adgangen til, udnyttelsen og kvaliteten af informations- og kommunikationsteknologier gennem udvikling af digitale færdigheder og e-læring, investering i e-inddragelse, e-færdigheder og beslægtede iværksætterfærdigheder
c)
styrke forskning, teknologisk udvikling og innovation gennem ph.d.-studier og udvikling af iværksætterfærdigheder, videreuddannelse af forskere, netværksaktiviteter og partnerskaber mellem højere læreanstalter, forsknings- og teknologicentre og virksomheder
d)
forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne og langsigtede levedygtighed ved at fremme tilpasningsevnen hos virksomheder, ledere og arbejdstagere, øge investeringen i menneskelig kapital og yde støtte til organer, der udbyder praktisk orienteret erhvervsuddannelse.
Artikel 4
Sammenhæng og tematisk koncentration
1. Medlemsstaterne sikrer, at den strategi og de aktioner, der er fastlagt i de operationelle programmer, er sammenhængende med og reagerer på de udfordringer, som er identificeret i de nationale reformprogrammer, samt, hvor det er relevant, i deres øvrige nationale strategier, som tilsigter at bekæmpe arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse, og også i Rådets relevante henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 148 stk. 4, i TEUF for at bidrage til virkeliggørelsen af de overordnede mål vedrørende beskæftigelse, uddannelse og fattigdom i Europa 2020-strategien.
2. Mindst 20 % af ESF's samlede ressourcer i hver medlemsstat tildeles det tematiske mål "fremme af social inklusion, fattigdomsbekæmpelse og enhver form for forskelsbehandling", der er fastsat i artikel 9, stk. 1, nr. 9), i forordning (EU) nr. 1303/2013.
3. Medlemsstaterne skal forfølge tematisk koncentration efter følgende retningslinjer:
a)
I mere udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 80 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
b)
I overgangsregioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 70 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
c)
I mindre udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 60 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
4. De prioritetsakser, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, medregnes ikke i beregningen af procentsatserne i nærværende artikels stk. 2 og 3.
Artikel 5
Indikatorer
1. Fælles output- og resultatindikatorer, jf. bilag I til nærværende forordning og, hvor det er relevant, programspecifikke indikatorer skal anvendes i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, og artikel 96, stk. 2, litra b), nr. ii) og iv), i forordning (EU) nr. 1303/2013. Alle fælles output- og resultatindikatorer skal indberettes for alle investeringsprioriteters vedkommende. De i bilag II til nærværende forordning fastsatte resultatindikatorer skal indberettes i overensstemmelse med stk. 2 i nærværende artikel. Hvor det er muligt, skal data opdeles efter køn.
For fælles og programspecifikke outputindikatorer sættes udgangspunkterne til nul. Hvis det er relevant for arten af de operationer, som modtager støtte, fastsættes kumulative, kvantificerede målværdier for disse indikatorer for 2023. Outputindikatorer skal udtrykkes i absolutte tal.
For de fælles og programspecifikke resultatindikatorer, for hvilke der er fastsat en kumulativ, kvantificeret målværdi for 2023, skal udgangspunkterne fastsættes under anvendelse af de nyeste disponible data eller andre relevante informationskilder. Programspecifikke resultatindikatorer og relaterede mål kan udtrykkes kvantitativt eller kvalitativt.
2. I tillæg til stk. 1 skal de i bilag II til denne forordning fastlagte resultatindikatorer anvendes til alle operationer, der støttes under den i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), nævnte investeringsprioritet, til gennemførelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Alle de i bilag II til denne forordning omhandlede indikatorer skal være forbundet med en kvantificeret, kumulativ målværdi for 2023 og et udgangspunkt.
3. Sammen med de årlige gennemførelsesrapporter forelægger hver forvaltningsmyndighed elektronisk strukturerede data for hver prioritetsakse opdelt efter investeringsprioritet. Dataene skal fremlægges for interventionskategorierne omhandlet i artikel 96, stk. 2, litra b), nr. vi), i forordning (EU) nr. 1303/2013 og for output- og resultatindikatorerne. Uanset artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal data, der fremsendes med henblik på output- og resultatindikatorer, vedrøre værdier i forbindelse med delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.
KAPITEL II
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR PROGRAMMERING OG GENNEMFØRELSE
Artikel 6
Inddragelse af partnere
1. De i artikel 5 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede partneres deltagelse i gennemførelsen af operationelle programmer kan tage form af globaltilskud, jf. artikel 123, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013. I dette tilfælde skal det operationelle program udpege den del af det operationelle program, der berøres af globaltilskuddet, og herunder en vejledende finansiel tildeling hertil fra hver prioritetsakse.
2. For at sikre arbejdsmarkedets parter en passende deltagelse i de aktioner, der støttes af ESF, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der efter behov afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til kapacitetsopbygningsaktiviteter i form af erhvervsuddannelse, netværksforanstaltninger, styrkelse af den sociale dialog og til aktiviteter, som arbejdsmarkedets parter gennemfører i fællesskab.
3. For at sikre ikke-statslige organisationer en passende deltagelse i og adgang til de aktioner, der støttes af ESF, navnlig inden for social inklusion, ligestilling mellem kønnene og lige muligheder, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til ikke-statslige organisationers kapacitetsopbygning.
Artikel 7
Fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder
Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme ligestilling mellem mænd og kvinder gennem integrering som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013 i alle faser i forbindelse med forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af de operationelle programmer. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes støtte specifikke målrettede aktioner inden for investeringsprioriteterne som nævnt i artikel 3, og navnlig i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), i nærværende forordning med henblik på at øge kvinders erhvervsdeltagelse og avancementsmuligheder varigt og dermed bekæmpe feminiseringen af fattigdom, mindske den kønsbaserede opdeling og bekæmpe kønsstereotyper på arbejdsmarkedet og inden for uddannelse, gøre det lettere at forene arbejde og privatliv for alle samt fremme en ligelig fordeling af pasningsansvar mellem kvinder og mænd.
Artikel 8
Fremme af lige muligheder og ikke-forskelsbehandling
Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme lige muligheder for alle uden forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller overbevisning, handicap, alder eller seksuel orientering, gennem integrering af princippet om ikke-forskelsbehandling som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes fremme særlige aktioner inden for enhver af investeringsprioriteterne, jf. artikel 3 og særlig artikel 3, stk. 1, litra b), nr. iii), i nærværende forordning. Sådanne aktioner skal tilsigte at bekæmpe alle form for forskelsbehandling og forbedre tilgængeligheden for handicappede for at fremme integrering på arbejdsmarkedet og i uddannelse, og således øge social inklusion, mindske ulighederne i gennemførelsesraten på uddannelser og sundhedstilstand og desuden lette overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet, navnlig for dem, som er udsat for flere former for forskelsbehandling.
Artikel 9
Social innovation
1. ESF skal i partnerskab med de relevante partnere og navnlig arbejdsmarkedets parter fremme social innovation på alle områder, der falder ind under ESF's anvendelsesområde, jf. artikel 3 i denne forordning, navnlig med henblik på afprøvning, evaluering og opskalering af innovative løsninger, herunder på lokalt eller regionalt plan, med henblik på at imødekomme sociale behov.
2. Medlemsstaterne skal enten i deres operationelle programmer eller på et senere tidspunkt i løbet af gennemførelsen udpege områder for social innovation, der svarer til medlemsstaternes specifikke behov.
3. Kommissionen fremmer kapacitetsopbygning med henblik på social innovation, navnlig ved at støtte gensidig læring, oprettelse af netværk og formidling og fremme af god praksis og metoder.
Artikel 10
Tværnationalt samarbejde
1. Medlemsstaterne skal støtte tværnationalt samarbejde med henblik på at fremme gensidig læring og derved øge effektiviteten af politikker, der støttes af ESF. Partnere fra mindst to medlemsstater skal deltage i et tværnationalt samarbejde.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstater med et enkelt operationelt program, som støttes af ESF eller et enkelt operationelt multifond-program, i behørigt begrundede tilfælde og under hensyntagen til proportionalitetsprincippet undtagelsesvist vælge ikke at støtte tværnationale samarbejdsaktioner.
3. Medlemsstaterne kan i partnerskab med relevante partnere vælge temaer til tværnationalt samarbejde fra en liste over fælles temaer, som foreslås af Kommissionen og godkendes af det i artikel 25 omhandlede udvalg, eller vælge andre temaer, som svarer til deres specifikke behov.
4. Kommissionen skal lette tværnationalt samarbejde om de fælles temaer på listen, der er omhandlet i stk. 3, og, hvor det er relevant, andre temaer valgt af medlemsstaterne, gennem gensidig læring og samordnede eller fælles aktioner. Kommissionen skal navnlig etablere en EU-platform for at lette opbygningen af tværnationale partnerskaber, erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt kapitalisering og formidling af relevante resultater. Desuden skal Kommissionen udvikle en ramme for en koordineret gennemførelse, herunder fælles støtteberettigelseskriterier, typer af og tidsplan for aktioner og fælles overvågnings- og evalueringsmetoder med henblik på at lette tværnationalt samarbejde.
Artikel 11
Fondsspecifikke bestemmelser for operationelle programmer
1. Uanset artikel 96, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan der fastsættes prioritetsakser i de operationelle programmer med henblik på gennemførelsen af social innovation og tværnationalt samarbejde som omhandlet i artikel 9 og 10 i nærværende forordning.
2. Uanset artikel 120, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013 forhøjes den maksimale medfinansieringssats for en prioritetsakse med ti procentpoint, dog ikke over 100 %, når en samlet prioritetsakse er øremærket til social innovation, tværnationalt samarbejde eller en kombination af begge.
3. Ud over det i artikel 96, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlagte skal de operationelle programmer også redegøre for, hvordan planlagte ESF-støttede aktioner bidrager til:
a)
de tematiske mål, der er anført i artikel 9, stk. 1, nr. 1)-7), i forordning (EU) nr. 1303/2013 per prioritetsakse, hvis dette er relevant
b)
social innovation og tværnationalt samarbejde, der er nævnt i artikel 9 og 10 i nærværende forordning, hvis de ikke er omfattet af en særlig prioritetsakse.
Artikel 12
Særlige bestemmelser for områder med særlige territoriale karakteristika
1. ESF bør støtte lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, jf. artikel 32, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1303/2013, territoriale pagter og lokale initiativer for beskæftigelse, herunder ungdomsbeskæftigelse, uddannelse og social inklusion samt integrerede territoriale investeringer (ITI), jf. artikel 36 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
2. Som supplement til EFRU-interventionerne, jf. artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 (6) kan ESF støtte bæredygtig byudvikling gennem strategier med integrerede aktioner, hvormed der tages fat på de økonomiske, miljømæssige og sociale udfordringer, som påvirker de byområder, som medlemsstaterne har udvalgt på grundlag af principperne i deres respektive partnerskabsaftaler.
KAPITEL III
SÆRLIGE FINANSFORVALTNINGSBESTEMMELSER
Artikel 13
Udgifters støtteberettigelse
1. ESF yder støtte til støtteberettigede udgifter, der som omhandlet i artikel 120, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan omfatte finansielle midler, som arbejdsgivere og arbejdstagere har bidraget med i fællesskab.
2. ESF kan yde støtte til udgifter til operationer uden for programområdet, men inden for Unionen, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:
a)
operationen skal være til gavn for programområdet
b)
forpligtelser, som er pålagt det operationelle programs myndigheder med hensyn til forvaltning, kontrol og revision vedrørende operationen, opfyldes af myndighederne med ansvar for det operationelle program, hvorunder den pågældende operation støttes, eller også indgår de aftaler med myndighederne i den medlemsstat, hvor operationen finder sted, forudsat at forpligtelserne i relation til forvaltning, kontrol og revision af operationen opfyldes i denne medlemsstat.
3. Op til en grænse på 3 % af budgettet for et operationelt ESF-program eller ESF-andelen af et operationelt multifond-program er udgifter afholdt uden for Unionen berettigede til et bidrag fra ESF, forudsat at de vedrører de tematiske mål i artikel 3, stk. 1, litra a) eller c), og forudsat at det relevante overvågningsudvalg har givet sit samtykke til den pågældende operation eller de pågældende typer af operationer.
4. Foruden de udgifter, der er omhandlet i artikel 69, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er erhvervelse af infrastruktur, jord og fast ejendom heller ikke berettiget til støtte fra ESF.
5. Bidrag i naturalydelser i form af ydelser eller lønninger, som tredjemand har afholdt til fordel for deltagerne i en operation, kan være berettiget til støtte fra ESF, forudsat at bidrag i naturalydelser er afholdt i overensstemmelse med nationale regler, herunder regnskabsregler, og ikke overstiger de udgifter, som tredjeparten har afholdt.
Artikel 14
Metoder med forenklede omkostninger
1. Ud over de muligheder, der er omhandlet i artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan Kommissionen refundere udgifter, der er betalt af medlemsstaterne på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb, som er defineret af Kommissionen. De således beregnede beløb skal betragtes som offentlig støtte, der er udbetalt til støttemodtagerne, og som støtteberettigede udgifter med henblik på anvendelse af forordning (EU) nr. 1303/2013.
Med henblik på første afsnit tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse artikel 24 angående omfattede typer af operationer, definitionerne af standardskalaerne for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale størrelse, der kan tilpasses efter alment accepterede metoder, under behørig hensyntagen til erfaringerne fra den foregående programmeringsperiode.
Finansiel revision skal udelukkende tilsigte at kontrollere, at betingelserne for Kommissionens godtgørelser på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb er opfyldt.
Når finansiering på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb som omhandlet i første afsnit benyttes, må medlemsstaterne anvende deres egen regnskabspraksis til at støtte operationer. I forbindelse med nærværende forordning og forordning (EU) nr. 1303/2013 må denne regnskabspraksis og de heraf følgende beløb ikke revideres af revisionsmyndigheden eller af Kommissionen.
2. I overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra d), og stk. 5, litra d), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan en fast takst på op til 40 % af de støtteberettigede direkte personaleomkostninger anvendes til at dække de resterende støtteberettigede omkostninger ved en operation uden krav om, at medlemsstaten skal fastsætte den gældende takst på grundlag af en beregning.
3. Ud over de metoder, der er fastsat i artikel 67, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013, såfremt den offentlige støtte til tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, ikke overstiger 100 000 EUR, kan de beløb, der er omhandlet i artikel 67, stk. 1, litra b), c) og d), i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlægges på et individuelt grundlag med henvisning til et budgetforslag, som på forhånd er aftalt med forvaltningsmyndigheden.
4. Med forbehold af artikel 67, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, for hvilke den offentlige støtte ikke overstiger 50 000 EUR, ydes i form af standardskalaer for enhedsomkostninger eller faste beløb i overensstemmelse med stk. 1 i nærværende artikel eller med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller faste takster i overensstemmelse med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 undtagen for operationer, der modtager støtte inden for rammerne af en statsstøtteordning. For finansiering efter faste takster kan de kategorier af udgifter, der anvendes til beregning af taksten refunderes i overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 15
Finansielle instrumenter
I henhold til artikel 37 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan ESF støtte aktioner og politikker inden for dens anvendelsesområde gennem finansielle instrumenter, herunder mikrokreditter og garantifonde.
KAPITEL IV
UNGDOMSBESKÆFTIGELSESINITIATIVET
Artikel 16
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet skal støtte bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløshed i de støtteberettigede områder i Unionen gennem ydelse af støtte til aktioner i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), i nærværende forordning. Det er rettet mod alle unge under 25 år, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, som bor i de støtteberettigede regioner, og som er erhvervsinaktive eller arbejdsløse (herunder langtidsledige), og uanset om de er registreret som arbejdssøgende eller ej. Enhver medlemsstat kan på frivillig basis beslutte at udvide målgruppen til også at omfatte unge under 30 år.
Med henblik på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for 2014-2015 forstås ved "støtteberettigede regioner": regioner på NUTS 2-niveau, hvor arbejdsløsheden blandt unge i alderen 15 til 24 år var over 25 % i 2012, og, for så vidt angår medlemsstater, hvor ungdomsarbejdsløsheden steg med mere end 30 % i 2012, regioner på NUTS 2-niveau, hvor ungdomsarbejdsløshed var over 20 % i 2012.
Midlerne til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan opjusteres i perioden 2016 til 2020 inden for rammerne af budgetproceduren i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EU) nr. 1311/2013. Med henblik på fastlæggelsen af, hvilke regioner der vil være støtteberettigede under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i 2016-2020, skal referencen til 2012-data i definitionen i andet afsnit forstås som en reference til det seneste år, for hvilket der foreligger data. Fordelingen af de supplerende midler på medlemsstaterne skal følge de samme trin som den oprindelige fordeling i overensstemmelse med bilag VIII i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaterne beslutte at afsætte et begrænset beløb, der ikke må overstige 10 % af midlerne under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til unge med bopæl i subregioner, som har en høj ungdomsarbejdsløshed, og som er uden for de støtteberettigede regioner på NUTS 2-niveau.
Artikel 17
Tematisk koncentration
Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet tages ikke i betragtning ved beregning af den i artikel 4 omhandlede tematiske koncentration.
Artikel 18
Programmering
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er integreret i ESF-programmeringen under artikel 96 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Medlemsstaterne fastsætter, hvor det er relevant, programmeringsordninger for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i deres respektive partnerskabsaftaler og i deres operationelle programmer.
Programmeringsordningerne kan antage en eller flere af følgende former:
a)
et særligt operationelt program
b)
en særlig prioritetsakse inden for et operationelt program
c)
en del af en eller flere prioritetsakser.
Artikel 9 og 10 i nærværende forordning finder også anvendelse på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
Artikel 19
Overvågning og evaluering
1. Ud over de funktioner for overvågningsudvalget, som er fastsat i artikel 110 i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal overvågningsudvalget mindst en gang om året undersøge gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i forbindelse med det operationelle program og fremskridtene med hensyn til opfyldelse af dets formål.
2. De årlige gennemførelsesrapporter og den endelige rapport, jf. artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal indeholde yderligere oplysninger om gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Kommissionen deltager i Europa-Parlamentets årlige debat om disse rapporter.
3. Med virkning fra april 2015 og for efterfølgende år og samtidig med de i artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter, fremsender forvaltningsmyndigheden hvert år elektronisk strukturerede data til Kommissionen for hver prioritetsakse eller del heraf til støtte for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Fremsendte indikatordata skal referere til værdier for de i bilag I og II i nærværende forordning fastsatte indikatorer og, hvor det er relevant, til programspecifikke indikatorer. De skal vedrøre delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.
4. De i artikel 50, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter eller, i givet fald, den i artikel 111, stk. 4, i samme forordning omhandlede statusrapport og den årlige gennemførelsesrapport, der skal indgives senest den 31. maj 2016, skal omhandle de vigtigste resultater af de i nærværende artikels stk. 6 omhandlede evalueringer og vurdere ungdomsbeskæftigelsesinitiativets effektivitet og virkninger Rapporterne skal også indeholde en beskrivelse og vurdering af kvaliteten af de beskæftigelsestilbud, som deltagerne i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder dårligt stillede unge, unge fra marginaliserede samfundsgrupper og unge, der har forladt undervisningssystemet uden kvalifikationer, modtager. Rapporterne skal endvidere give en beskrivelse og vurdering af de pågældendes fremskridt med hensyn til at vende tilbage til uddannelsessektoren, finde et holdbart og anstændigt arbejde, eller finde en læreplads eller en seriøs praktikplads.
5. De i artikel 52 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede statusrapporter skal omfatte supplerende oplysninger om og vurdere gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 2, i nævnte forordning og deltager i Europa-Parlamentets debat om disse rapporter.
6. Mindst to gange i løbet af programmeringsperioden evalueres effektiviteten og virkningerne af støtte fra ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder til gennemførelsen af ungdomsgarantien.
Den første evaluering skal være tilendebragt senest den 31. december 2015 og den anden evaluering senest den 31. december 2018.
Artikel 20
Informations- og kommunikationsforanstaltninger
1. Støttemodtagerne skal sikre, at deltagerne i en operation er specifikt underrettet om den støtte, ungdomsbeskæftigelsesinitiativet modtager gennem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
2. Alle dokumenter, der vedrører gennemførelsen af en operation, og som er rettet mod offentligheden eller deltagerne, herunder deltagerbeviser eller andre attester, skal indeholde oplysning om, at operationen modtog støtte under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
Artikel 21
Teknisk bistand
Medlemsstaterne kan tage den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i betragtning ved beregningen af det samlede beløb, der afsættes til teknisk bistand for hver medlemsstat.
Artikel 22
Finansiel støtte
1. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et operationelt program fastsætter den maksimale støtte fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og den tilsvarende ESF-støtte, som et samlet beløb og opdelt efter regionskategori for hver prioritetsakse. Den tilsvarende EFS- støtte skal mindst svare til støtten fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for hver prioritetsakse.
2. På grundlag af det i stk. 1 omhandlede beløb fastsætter Kommissionens afgørelse som omhandlet i stk. 1, også forholdet mellem regionskategorierne for så vidt angår ESF-støtten til hver prioritetsakse.
3. Hvis ungdomsbeskæftigelsesinitiativet gennemføres under en specifik prioritetsakse, der omfatter støtteberettigede regioner fra mere end én kategori, finder den højeste medfinansieringssats anvendelse i forbindelse med tildelingen fra ESF.
Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er ikke omfattet af kravet om national medfinansiering.
Den overordnede medfinansieringssats for prioritetsaksen, der er fastsat ved Kommissionens afgørelse, jf. stk. 1, beregnes ved at tage hensyn til medfinansieringssatsen for ESF-tildelingen samt den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet."
Artikel 23
Finansiel forvaltning
Ud over at opfylde artikel 130 i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal Kommissionen, når den refunderer mellemliggende betalinger og betaler saldoen for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet opdelt efter prioritetsakser, fordele refusionen fra EU-budgettet ligeligt mellem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Når alle midlerne fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er blevet refunderet, fordeler Kommissionen de resterende refusioner fra EU-budgettet til ESF.
Kommissionen fordeler refusionerne fra ESF mellem regionskategorierne i overensstemmelse med det forhold, der er fastsat i artikel 22, stk. 2.
KAPITEL V
DELEGEREDE BEFØJELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 24
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 14, stk. 1, tillægges Kommissionen fra den 21. december 2013 indtil den 31. december 2020.
3. Den i artikel 14, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 14, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 25
Udvalg i henhold til artikel 163 TEUF
1. Kommissionen bistås af et udvalg ("ESF-udvalget") nedsat i henhold til artikel 163 i TEUF.
2. Det medlem af Kommissionen, der leder ESF-udvalget, kan delegere dette ansvar til en højtstående tjenestemand ved Kommissionen. ESF-udvalgets sekretariatsopgaver varetages af Kommissionen.
3. Hver medlemsstat udpeger en repræsentant for regeringen, en repræsentant for arbejdstagerorganisationerne, en repræsentant for arbejdsgiverorganisationerne og en suppleant for hvert medlem for en periode på højst syv år. Er et medlem ikke til stede, har suppleanten automatisk ret til at deltage i drøftelserne.
4. ESF-udvalget skal omfatte en repræsentant fra hver af de organisationer, der repræsenterer arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer på EU-plan.
5. ESF-udvalget kan indbyde repræsentanter uden stemmeret fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond samt repræsentanter uden stemmeret fra civilsamfundsorganisationer til dets møder, hvis dagsordenen for mødet nødvendiggør deres deltagelse.
6. ESF-udvalget skal:
a)
høres om udkastene til Kommissionens afgørelser vedrørende operationelle programmer og programmering, hvis der ydes ESF-støtte
b)
høres om den planlagte brug af teknisk bistand, hvis der ydes støtte fra ESF, samt om andre spørgsmål, der har indvirkning på gennemførelsen af strategierne på EU-plan af relevans for EFS
c)
godkende listen over fælles temaer for tværnationalt samarbejde, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3.
7. ESF-udvalget kan afgive udtalelser om:
a)
spørgsmål i relation til ESF's bidrag til gennemførelsen af Europa 2020-strategien
b)
spørgsmål vedrørende forordning (EU) nr. 1303/2013 af relevans for ESF
c)
andre end de i stk. 6 nævnte spørgsmål i relation til ESF, som henvises til udvalget af Kommissionen.
8. Udtalelserne fra ESF-udvalget vedtages med absolut flertal af de gyldigt afgivne stemmer og meddeles Europa-Parlamentet til orientering. Kommissionen underretter ESF-udvalget om, hvordan den har taget hensyn til dets udtalelser.
Artikel 26
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning berører ikke fortsættelsen eller ændringen, herunder hel eller delvis annullering, af støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der gælder for denne støtte den 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning skal derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning.
2. Ansøgninger om støtte, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 før den 1. januar 2014, er fortsat gyldige.
Artikel 27
Ophævelse
Med forbehold af de i artikel 26 i nærværende forordning omhandlede bestemmelser ophæves forordning (EF) nr. 1081/2006 med virkning fra den 1. januar 2014.
Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 28
Revision
Europa-Parlamentet og Rådet tager senest den 31. december 2020 denne forordning op til revision efter proceduren i artikel 164 i TEUF.
Artikel 29
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1304/2013
ze dne 17. prosince 2013
o Evropském sociálním fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1081/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 164 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) vymezuje rámec pro činnost Evropského sociálního fondu (ESF), Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu a stanoví zejména tematické cíle, zásady a pravidla pro programování, monitorování a hodnocení, řízení a kontrolu. Proto je nutné upřesnit úlohu a působnost ESF a také investiční priority související s uvedenými tematickými cíli a přijmout zvláštní ustanovení ohledně typu činností, které mohou být z ESF financovány.
(2)
ESF by měl v rámci úkolů, které mu byly svěřeny článkem 162 Smlouvy o fungování EU zlepšovat možnosti zaměstnávání pracovníků, posilovat sociální začleňování, bojovat proti chudobě, podporovat vzdělávání, dovednosti a celoživotní učení a vytvářet komplexní a udržitelné politiky aktivního začleňování, a tím by měl v souladu s článkem 174 Smlouvy o fungování EU přispívat k hospodářské, sociální a územní soudržnosti. V souladu s článkem 9 Smlouvy o fungování EU by měl ESF přihlížet k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochrany lidského zdraví.
(3)
Evropská rada na svém zasedání dne 17. června 2010 vyzvala k tomu, aby všechny společné politiky, včetně politiky soudržnosti, podpořily strategii Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, (dále jen „strategie Evropa 2020“). Aby se zajistilo plné sladění ESF s cíli této strategie, zejména pokud jde o zaměstnanost, vzdělávání, odborné vzdělávání a boj proti sociálnímu vyloučení, chudobě a diskriminaci, měl by ESF podporovat členské státy s přihlédnutím k příslušným integrovaným hlavním směrům a příslušnými doporučeními pro jednotlivé země přijímanými podle čl. 121 odst. 2 nebo čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a případně, na vnitrostátní úrovni k národním programům reforem podloženým národními strategiemi zaměstnanosti, zprávám o vnitrostátní sociální situaci, národním strategiím pro integraci Romů a národním strategiím týkajícím se osob se zdravotním postižením. ESF by měl rovněž přispět k příslušným aspektům provádění stěžejních iniciativ, zejména pokud jde o „Agendu pro nové dovednosti a pracovní místa“, „Mládež v pohybu“ a „Evropskou platformu pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení“. Měl by rovněž podpořit příslušné činnosti v rámci iniciativy „Digitální agenda“ a iniciativy „Unie inovací“.
(4)
Unie se nyní potýká se strukturálními problémy vyplývajícími z hospodářské globalizace, z technologických změn a stárnutí pracovní síly a se stále častějšími nedostatky, pokud jde o dovednosti a pracovní síly v některých odvětvích a regionech. Tyto problémy se ještě zhoršily kvůli současné hospodářské a finanční krizi, jejímž důsledkem je zvýšená míra nezaměstnanosti zasahující zejména mladé lidi a jiné znevýhodněné skupiny, například migranty a menšiny.
(5)
Cílem ESF by měla být podpora zaměstnanosti, zlepšování přístupu na trh práce, přičemž musí být věnována zvláštní pozornost osobám nejvíce vzdáleným trhu práce a podpora dobrovolné mobility pracovníků. ESF by měl rovněž podporovat aktivní a zdravé stárnutí, a to i prostřednictvím inovativních forem organizace práce, kladením důrazu na zdraví a bezpečnost na pracovišti a zvyšováním zaměstnatelnosti. ESF by měl přispívat k lepšímu fungování trhů práce tím, že zlepší nadnárodní geografickou mobilitu pracovníků, a zejména by měl podporovat činnosti sítě EURES (činnosti Evropské služby zaměstnanosti), pokud jde o přijímání zaměstnanců a související informace, poradenské a konzultační služby na vnitrostátní i přeshraniční úrovni. Operace financované ESF by měly být v souladu s čl. 5 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, který stanoví, že se od nikoho nesmí vyžadovat, aby vykonával nucené nebo povinné práce.
(6)
ESF by měl rovněž podporovat sociální začlenění a předcházet chudobě a bojovat s ní s cílem přerušit koloběh znevýhodnění napříč generacemi, což znamená, že je třeba mobilizovat široký rejstřík politik zaměřených na nejvíce znevýhodněné osoby bez ohledu na jejich věk, včetně dětí, chudých pracujících a starších žen. Je třeba věnovat pozornost zapojení osob žádajících o azyl a uprchlíků. ESF lze využít k posílení přístupu k dostupným, udržitelným a vysoce kvalitním službám obecného zájmu, zejména v oblasti zdravotní péče, služeb v oblasti zaměstnanosti a odborné přípravy, služeb pro osoby bez domova, mimoškolní péče, služeb v oblasti péče o děti a dlouhodobé péče. Služby, kterým je poskytována podpora, mohou být veřejného, soukromého nebo komunitního charakteru a mohou je poskytovat různé druhy poskytovatelů, tedy veřejná správa, soukromé společnosti, sociální podniky či nevládní organizace.
(7)
ESF by se měl zaměřit na řešení problematiky předčasného ukončení školní docházky, podporu rovného přístupu ke kvalitnímu vzdělání, investování do odborného vzdělávání a přípravy, zlepšení relevantnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na trhu práce a podporu celoživotního učení, včetně formálního a neformálního způsobu učení.
(8)
Za účelem posílení hospodářského růstu a zvýšení počtu pracovních příležitostí by se kromě těchto priorit v méně rozvinutých regionech a členských státech měla zlepšit efektivnost veřejné správy na celostátní i regionální úrovni a rovněž její schopnost fungovat na bázi spoluúčasti. Měla by se posílit institucionální kapacita zúčastněných stran, včetně nevládních organizací, které provádějí politiky zaměstnanosti, vzdělávání, odborné přípravy a sociální politiky, a to včetně oblasti boje proti diskriminaci.
(9)
Podpora v rámci investic do „komunitně vedeného místního rozvoje“ může přispět k plnění všech tematických cílů stanovených v tomto nařízení. Strategie komunitně vedeného místního rozvoje podporované z ESF by měly být inkluzivní ve vztahu ke znevýhodněným osobám žijícím na daném území, a to jak pokud jde o správu místních akčních skupin, tak pokud jde o obsah těchto strategií.
(10)
Zároveň je nezbytné podpořit rozvoj a konkurenceschopnost unijních mikropodniků a malých a středních podniků a zajistit, aby se lidé s pomocí vhodných dovedností získaných díky celoživotnímu učení dokázali přizpůsobit novým podmínkám, jako je přechod na znalostní ekonomiku, digitální agenda a přechod na nízkouhlíkové hospodářství účinněji využívající energie. Tím, že se ESF bude snažit dosáhnout svých hlavních tematických cílů, by měl přispět k řešení těchto problémů. V této souvislosti by měl ESF podporovat přechod pracovních sil z oblasti vzdělávání do zaměstnání, na ekologičtější dovednosti a pracovní místa a měl by řešit nedostatek dovedností, a to i v odvětvích účinného využívání energie, obnovitelných zdrojů energie a udržitelné dopravy. ESF by měl rovněž přispívat ke kulturním a tvůrčím dovednostem. Sociokulturní, tvůrčí a kulturní odvětví mají nepřímý význam pro plnění cílů ESF; jejich potenciál by měl být proto lépe začleněn do projektů a programování ESF.
(11)
Vzhledem k přetrvávající potřebě bojovat proti nezaměstnanosti mladých v celé Unii by v jejích nejvíce postižených regionech měla být zahájena Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Tato iniciativa by měla v těchto regionech podporovat mladé lidi, kteří nejsou v zaměstnání, ve vzdělávání ani v profesní přípravě, kteří jsou nezaměstnaní či neaktivní tím, že podpoří a urychlí provádění opatření finančně podporovaných z ESF. Navíc by v nejvíce postižených regionech k investicím z ESF měly být přiděleny dodatečné prostředky právě pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Iniciativa by tím, že se zaměřuje spíše na jednotlivé osoby než na struktury, měla doplňovat další opatření ESF a vnitrostátní opatření ve prospěch mladých lidí, kteří nejsou ve vzdělávání, v zaměstnání ani v profesní přípravě, a to i prostřednictvím provádění záruky pro mladé lidi v souladu s doporučením Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruky pro mladé lidi (4), která stanoví, že by mladí lidé do čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělání, měli obdržet kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovské přípravy nebo výcviku. Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí může rovněž podporovat opatření na potírání předčasného ukončení školní docházky. Přístup k sociálním dávkám pro mladou osobu nebo její rodinu či závislé osoby by neměl být podmíněn zapojením této mladé osoby do Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí.
(12)
Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí by měla být plně začleněna do programování ESF, avšak ve vhodných případech by měla být stanovena zvláštní ustanovení týkající se iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí s cílem dosáhnout jejích cílů. Je nutné zjednodušit a usnadnit provádění této iniciativy, zejména pokud jde o ustanovení týkající se finančního řízení a opatření související s tematickým zaměřením. S cílem zajistit, aby výsledky uvedené iniciativy byly jednoznačně viditelné a došlo k jejich sdělení, je třeba, aby byla stanovena konkrétní opatření týkající se monitorování, hodnocení, informování a zveřejňování. Do diskusí monitorovacích výborů týkajících se přípravy a provádění iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí včetně jejího hodnocení by měly být zapojeny mládežnické organizace.
(13)
ESF by měl přispět ke strategii Evropa 2020 tím, že více soustředí svou podporu na priority Unie. Minimální podíl financování kohezní politiky pro ESF je stanoven v souladu s čl. 92 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013. ESF by zejména měl více podporovat boj proti sociálnímu vyloučení a chudobě, a to prostřednictvím minimálních účelově vyčleněných přídělů ve výši 20 % celkových zdrojů ESF pro jednotlivé členské státy. Volba a počet investičních priorit pro podporu z ESF by se měly rovněž omezit v závislosti na úrovni rozvoje podporovaných regionů.
(14)
Aby se zajistilo důkladnější monitorování a hodnocení výsledků dosažených na úrovni Unie prostřednictvím opatření podporovaných z ESF, měl by být v tomto nařízení stanoven společný soubor ukazatelů výstupů a výsledků. Tyto ukazatele by měly odpovídat investičním prioritám a druhu podporovaného opatření v souladu s tímto nařízením a příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 1303/2013. Tyto ukazatele by měly být případně doplněny ukazateli výsledků nebo výstupů specifickými pro jednotlivé programy.
(15)
Členské státy jsou povzbuzovány, aby podávaly zprávy o vlivu investic ESF na rovné příležitosti, rovný přístup a integraci marginalizovaných skupin v operačních programech.
(16)
S ohledem na požadavky, které se týkají ochrany údajů, spojených se sběrem a uchováváním citlivých údajů o účastnících by členské státy a Komise měly provádět pravidelné hodnocení účinnosti a dopadu podpory ESF, pokud jde o podporu sociálního začleňování a boj proti chudobě, zejména v souvislosti se znevýhodněnými osobami, jako jsou Romové. Členské státy jsou povzbuzovány k tomu, aby o iniciativách financovaných z ESF podávaly informace ve svých zprávách o vnitrostátní sociální situaci přiložených k národním programům reforem, zejména pokud jde o marginalizované komunity, jako jsou Romové a migranti.
(17)
Účinné a účelné provádění činností podporovaných z ESF závisí na řádné správě věcí veřejných a na partnerství mezi všemi příslušnými územními a socioekonomickými činiteli, přičemž je třeba zohlednit subjekty působící na regionální a místní úrovni, zejména zastřešující sdružení zastupující místní a regionální orgány, organizované občanské společnosti a hospodářské a zejména sociální partnery a nevládní organizace. Proto je nutné, aby členské státy zajistily účast sociálních partnerů a nevládních organizací na strategickém řízení ESF, a to od fáze formulování operačních programů až po fázi provádění a hodnocení výsledků ESF.
(18)
Členské státy a Komise by měly zajistit, aby provádění priorit financovaných z ESF přispělo k podpoře rovnosti žen a mužů v souladu s článkem 8 Smlouvy o fungování EU. Z hodnocení vyplynulo, že včasné a důsledné zohlednění cílů týkajících se rovnosti mužů a žen ve všech dimenzích a ve všech fázích přípravy, monitorování, provádění a hodnocení operačních programů je velmi důležité a že je zároveň třeba zajistit, aby byla přijata konkrétní opatření na podporu rovnosti žen a mužů, ekonomické nezávislosti žen, zlepšování vzdělání a dovedností a znovuzačlenění žen, které se staly obětí násilí, na trh práce a do společnosti.
(19)
V souladu s článkem 10 Smlouvy o fungování EU by provádění priorit financovaných z ESF mělo přispět k boji proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, a to tím, že osobám čelícím vícero formám diskriminace bude věnována zvláštní pozornost. Diskriminace na základě pohlaví by měla být chápána v širším slova smyslu, aby zahrnovala i jiné aspekty související s genderem v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie. Prováděním priorit financovaných z ESF by se mělo přispět k podpoře rovných příležitostí. ESF by měl podporovat plnění povinností Unie vyplývajících z Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením, mimo jiné pokud jde o vzdělání, zaměstnání a přístupnost. ESF by měl také napomoci přechodu z péče v institucionálním prostředí na komunitní péči. ESF by neměl podporovat žádnou činnost, která přispívá k segregaci nebo sociálnímu vyloučení.
(20)
Podpora sociálních inovací přispívá k tvorbě politik, které budou lépe reagovat na sociální změny. ESF by měl podporovat inovativní sociální podniky a podnikatele, jakož i inovativní projekty nevládních organizací a dalších subjektů v rámci sociálního hospodářství. Pro účinnost takových politik má zásadní význam zejména zkoušení a hodnocení inovativních řešení před jejich rozšířením, a proto si zaslouží zvláštní podporu z ESF. Inovativní řešení by mohla zahrnovat rozvoj sociálních měřítek, jako je například sociální označování, prokáží-li svoji účinnost.
(21)
Významnou přidanou hodnotu představuje nadnárodní spolupráce a proto by měla být podporována všemi členskými státy s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy je třeba zohlednit zásadu proporcionality. Je rovněž nezbytné posílit úlohu Komise při usnadňování výměny zkušeností a koordinaci provádění příslušných iniciativ.
(22)
S cílem posilovat integrovaný a celostní přístup k zaměstnanosti a sociálnímu začleňování by měl ESF podporovat partnerství fungující napříč odvětvími a na územním základě.
(23)
K provádění strategie Evropa 2020 a dosažení jejích hlavních cílů by měla přispět mobilizace zúčastněných stran na regionální a místní úrovni. Lze použít a podporovat územní pakty, místní iniciativy pro zaměstnanost a sociální začleňování, udržitelné a inkluzivní strategie komunitně vedeného místního rozvoje v městských a venkovských oblastech a strategie udržitelného rozvoje měst, aby se do přípravy a provádění operačních programů aktivněji zapojily regionální a místní orgány, města, sociální partneři a nevládní organizace.
(24)
Nařízení (EU) č. 1303/2013 stanoví, že pravidla pro způsobilost výdajů mají být stanovena na vnitrostátní úrovni s některými výjimkami, pro něž je nutné určit specifická ustanovení, pokud jde o ESF.
(25)
Aby se zjednodušilo používání ESF a snížilo riziko chybovosti, a s ohledem na zvláštní charakteristiky operací podporovaných z ESF je vhodné přijmout ustanovení, která doplní nařízení (EU) č. 1303/2013 pokud jde o způsobilost výdajů.
(26)
Využívání standardních stupnic jednotkových nákladů, paušálních částek a paušálních sazeb by mělo vést ke zjednodušení pro příjemce a mělo by snížit administrativní zátěž všech projektových partnerů ESF.
(27)
Je důležité zajistit řádnou finanční správu každého operačního programu a jeho provádění co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem. Členské státy by měly upustit od zavádění dalších pravidel, která příjemcům znesnadňují využívání prostředků.
(28)
Členské státy a regiony by měly být motivovány k využívání ESF prostřednictvím finančních nástrojů, aby podporovaly například studenty, tvorbu pracovních míst, mobilitu pracovníků, sociální začleňování a sociální podnikání.
(29)
ESF by měl doplňovat jiné programy Unie a mezi ESF a jinými finančními nástroji Unie by se měla vytvářet úzká součinnost.
(30)
Investice do lidského kapitálu představují základní prostředek pro zajištění mezinárodní konkurenceschopnosti Unie a trvalého rozmachu jejího hospodářství. Žádný druh investice nemůže vést ke strukturálním reformám, aniž by byl doprovázen soudržnou strategií zaměřenou na rozvoj lidského kapitálu, která zabezpečí růst. Z tohoto důvodu je zapotřebí dbát na to, aby po programové období 2014-2020 finanční zdroje, které jsou určeny na zlepšování dovedností a zvyšování zaměstnanosti, umožňovaly provádět činnosti v odpovídajícím rozsahu.
(31)
Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, aby mohla vymezit standardní stupnici jednotkových nákladů a paušální částky a jejich maximální výši podle různých typů operací. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(32)
Komisi by měl být při správě ESF nápomocen výbor uvedený v článku 163 Smlouvy o fungování EU.
(33)
Jelikož se tímto nařízením nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1081/2006 (5), mělo by být uvedené nařízení zrušeno. Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1081/2006 nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc vztahuje ke dni 31. prosince 2013. V důsledku toho by se uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis měly na takovou pomoc nebo dotyčné operace vztahovat i po 31. prosinci 2013 až do jejich ukončení. Žádosti o pomoc podané nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1081/2006 by měly zůstat v platnosti,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví úlohu Evropského sociálního fondu (ESF), včetně iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, rozsah jeho podpory, zvláštní ustanovení a druhy výdajů způsobilých pro poskytnutí pomoci.
Článek 2
Úloha
1. ESF podporuje vysokou úroveň zaměstnanosti a kvalitu pracovních míst, zlepšuje přístup na trh práce, podporuje geografickou a profesní mobilitu pracovníků a usnadňuje jejich přizpůsobování se průmyslovým změnám a změnám ve výrobním systému nutným z hlediska udržitelného rozvoje, přispívá k vysoké úrovni vzdělávání a odborné přípravy pro všechny a usnadňuje mladým lidem přechod od vzdělávání k zaměstnání, bojuje proti chudobě, zlepšuje sociální začleňování a podporuje rovnost mužů a žen, nediskriminaci a rovné příležitosti, a tím přispívá k plnění priorit Unie, pokud jde o posilování hospodářské, sociální a územní soudržnosti.
2. ESF plní úlohu stanovenou v odstavci 1 tím, že podporuje členské státy při dosahování priorit a hlavních cílů strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“) a poskytuje jim dostatečnou flexibilitu k řešení jejich specifických problémů s ohledem na dosažení cílů strategie Evropa 2020. ESF podporuje tvorbu a provádění politik a činností souvisejících s jeho úlohou s přihlédnutím k příslušným integrovaným hlavním směrům a příslušnými doporučeními pro jednotlivé země přijatými podle čl. 121 odst. 2 nebo čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a případně, na vnitrostátní úrovni, k národním programům reforem a k dalším relevantním vnitrostátním strategiím a zprávám.
3. Z ESF by měli mít prospěch lidé, včetně znevýhodněných osob, jako jsou dlouhodobě nezaměstnaní, lidé se zdravotním postižením, migranti, národnostní menšiny, marginalizované komunity a lidé všech věkových skupin, kteří čelí chudobě a sociálnímu vyloučení. ESF rovněž podporuje pracovníky, podniky, včetně subjektů sociální ekonomiky, a podnikatele a také systémy a struktury, aby se snáze přizpůsobily novým problémům, aby se mimo jiné zmírnila nerovnováha v nabídce a poptávce po dovednostech a aby se podpořila řádná správa, sociální pokrok, a provádění reforem, zejména v oblasti zaměstnanosti, vzdělávání, odborné přípravy a sociálních politik.
Článek 3
Rozsah pomoci
1. Podle tematických cílů stanovených v čl. 9 prvním pododstavci bodech 8, 9, 10, 11 nařízení (EU) č. 1303/2013, které odpovídají písmenům a), b), c) a d) tohoto odstavce, a v souladu se svou úlohou podporuje ESF tyto investiční priority:
a)
v rámci tematického cíle „podpora udržitelné a kvalitní zaměstnanosti a mobility pracovníků“:
i)
přístup k zaměstnání pro osoby hledající zaměstnání a neaktivní osoby, včetně dlouhodobě nezaměstnaných a osob vzdálených trhu práce, také prostřednictvím místních iniciativ na podporu zaměstnanosti a mobility pracovníků;
ii)
trvalé začlenění mladých lidí na trh práce, mimo jiné pomocí „záruky pro mladé lidi”, a to zejména těch, kteří nejsou ve vzdělávání, v zaměstnání nebo v profesní přípravě, včetně těch mladých lidí, kterým hrozí sociální vyloučení, a mladých lidí z marginalizovaných komunit;
iii)
samostatná výdělečná činnost, podnikání a zakládání firem včetně inovativních mikropodniků a malých a středních podniků;
iv)
rovnost žen a mužů ve všech oblastech, a to i pokud jde o přístup k zaměstnání a kariérní postup, sladění pracovního a soukromého života a podpora stejné odměny za stejnou práci;
v)
pomoc pracovníkům, podnikům a podnikatelům přizpůsobovat se změnám;
vi)
aktivní a zdravé stárnutí;
vii)
modernizace institucí trhu práce, jako jsou veřejné a soukromé služby zaměstnanosti a přispívání k adaptaci na potřeby trhu práce, včetně prostřednictvím opatření pro zlepšení nadnárodní mobility pracovníků a programů mobility a lepší spolupráce mezi institucemi a příslušnými zúčastněnými stranami;
b)
v rámci tematické cíle Podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě a jakékoli diskriminaci:
i)
aktivní začleňování, včetně začleňování s ohledem na podporu rovných příležitostí a aktivní účast a zlepšení zaměstnatelnosti;
ii)
socioekonomická integrace marginalizovaných komunit, jako jsou Romové;
iii)
boj proti všem formám diskriminace a prosazování rovných příležitostí;
iv)
zlepšování přístupu k dostupným, udržitelným a vysoce kvalitním službám, včetně zdravotnictví a sociálních služeb obecného zájmu;
v)
podpora sociálního podnikání a profesního začlenění do sociálních podniků a sociální a solidární ekonomiky, s cílem usnadnit přístup k zaměstnání;
vi)
strategie komunitně vedeného místního rozvoje;
c)
v rámci tematického cíle „investice do vzdělávání, školení, odborné přípravy, dovedností a celoživotního učení“:
i)
omezování a prevence předčasného ukončování školní docházky a podpora rovného přístupu ke kvalitním programům předškolního rozvoje, k primárnímu a sekundárnímu vzdělávání, možnostem formálního a neformálního vzdělávání, které umožňuje zpětné začlenění do procesu vzdělávání a odborné přípravy;
ii)
zlepšování kvality a účinnosti a přístupu k terciárnímu a rovnocennému vzdělávání, zejména v případě znevýhodněných skupin, aby se zvýšila účast a úrovně dosaženého vzdělání;
iii)
zajišťování rovného přístupu k celoživotnímu učení pro všechny věkové skupiny ve formální i neformální podobě, zdokonalování znalostí, dovedností a schopností pracovníků a prosazování flexibilních metod učení, a to i prostřednictvím kariérního poradenství a validace získaných dovedností;
iv)
zvyšování významu systémů vzdělávání a odborné přípravy pro trh práce, usnadňování přechodu od vzdělávání k zaměstnání, upevňování systémů odborné přípravy a vzdělávání, zvyšování jejich kvality, a to i prostřednictvím mechanismů pro rozpoznávání schopností, uzpůsobení osnov a vytvoření a rozvoje učebních systémů zaměřených na praxi, a to i v rámci duálního vzdělávání a učňovské přípravy;
d)
v rámci tematického cíle „posilování institucionální kapacity veřejných orgánů a zúčastněných stran a efektivní veřejné správy“:
i)
investice do institucionální kapacity a efektivnosti veřejné správy a veřejných služeb na celostátní, regionální a místní úrovni za účelem reforem, zlepšování právní úpravy a řádné správy.
Tato investiční priorita je použitelná pouze v členských státech způsobilých pro podporu z Fondu soudržnosti nebo v členských státech, které mají jeden nebo více regionů úrovně NUTS 2 uvedených v čl. 90 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013;
ii)
vytváření kapacit v případě všech zúčastněných stran, které provádějí politiky vzdělávání, celoživotního učení, odborné přípravy a zaměstnanosti a sociální politiky, a to i prostřednictvím odvětvových a územních paktů za účelem podnícení reforem na celostátní, regionální a místní úrovni.
2. Prostřednictvím investičních priorit uvedených v odstavci 1 přispěje ESF rovněž k tematickým cílům uvedeným v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013, a to zejména prostřednictvím:
a)
podpory přechodu na nízkouhlíkové hospodářství, které bude odolné vůči změně klimatu, bude účinně využívat zdroje a bude udržitelné z hlediska životního prostředí, prostřednictvím zlepšení systémů vzdělávání a odborné přípravy nezbytných k přizpůsobení dovedností a kvalifikací, zvyšování kvalifikace pracovníků a vytváření nových pracovních míst v odvětvích souvisejících se životním prostředím a energií;
b)
zlepšení dostupnosti, využití a kvality informačních a komunikačních technologií prostřednictvím rozvíjení počítačové gramotnosti a elektronického učení a investic do začleňování občanů do informační společnosti (e-inclusion), elektronických dovedností a souvisejících podnikatelských dovedností;
c)
posílení výzkumu, technologického rozvoje a inovací prostřednictvím postgraduálního studia a podnikatelských dovedností, odborné přípravy výzkumných pracovníků, vytváření sítí a partnerství mezi vysokoškolskými institucemi, výzkumnými a technologickými středisky a podniky;
d)
zvyšování konkurenceschopnosti a dlouhodobé udržitelnosti malých a středních podniků tím, že se podpoří přizpůsobivost podniků, řídících a ostatních pracovníků, zvýší se investice do lidského kapitálu a podpoří prakticky zaměřené instituce odborného vzdělávání.
Článek 4
Provázanost a tematické zaměření
1. Členské státy zajistí, aby strategie a činnosti vymezené v operačních programech byly provázány a řešily problémy vymezené v jejich národních programech reforem a případně i v dalších vnitrostátních strategiích zaměřených na boj proti nezaměstnanosti, chudobě a sociálnímu vyloučení, a rovněž v příslušných doporučeních Rady přijatých podle čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU, aby přispěly k dosažení hlavních cílů strategie Evropa 2020 týkajících se zaměstnanosti, vzdělávání a zmírňování chudoby.
2. Nejméně 20 % celkových zdrojů ESF v každém členském státě je přiděleno na tematický cíl „podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě a jakékoli diskriminaci“ stanovený v čl. 9 prvním pododstavci bodu 9 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Členské státy usilují o tematické zaměření na základě těchto podmínek:
a)
u více rozvinutých regionů členské státy soustředí nejméně 80 % přídělů ESF pro každý operační program až na pět investičních priorit stanovených v čl. 3 odst. 1;
b)
u přechodných regionů členské státy soustředí nejméně 70 % přídělů ESF pro každý operační program až na pět investičních priorit stanovených v čl. 3 odst. 1;
c)
u méně rozvinutých regionů členské státy soustředí nejméně 60 % přídělů ESF pro každý operační program až na pět investičních priorit stanovených v čl. 3 odst. 1.
4. Prioritní osy uvedené v čl. 11 odst. 1 jsou z výpočtu procentních podílů uvedených v odstavcích 2 a 3 tohoto článku vyjmuty.
Článek 5
Ukazatele
1. Společné ukazatele výstupů a výsledků stanovené v příloze I tohoto nařízení a případně i specifické ukazatele pro jednotlivé programy se použijí v souladu s čl. 27 odst. 4 a čl. 96 odst. 2 písm. b) body ii) a iv) nařízení (EU) č. 1303/2013. Všechny společné ukazatele výstupů a výsledků se uvádějí u všech investičních priorit. Ukazatele výsledků stanovené v příloze II tohoto nařízení se vykazují v souladu s odstavcem 2 tohoto článku. Je-li to možné, uvádějí se údaje odděleně pro muže a ženy.
U společných ukazatelů výstupů a ukazatelů výstupů specifických pro jednotlivé programy se ukazatele výchozí hodnoty nastaví na nulu. Pokud je to z hlediska povahy podporovaných operací relevantní, nastaví se souhrnné kvantifikované cílové hodnoty těchto ukazatelů pro rok 2023. Ukazatele výstupů jsou vyjádřeny v absolutních číslech.
U společných ukazatelů výsledků a ukazatelů výsledků specifických pro jednotlivé programy, u nichž byla souhrnná kvantifikované cílová hodnota nastavena pro rok 2023, se ukazatele výchozí hodnoty stanoví na základě nejnovějších dostupných údajů nebo jiných relevantních zdrojů informací. Ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy a související cíle lze vyjádřit kvantitativně nebo kvalitativně.
2 Kromě ukazatelů zmiňovaných v odstavci 1 se ukazatele výsledků uvedené v příloze II tohoto nařízení použijí na všechny operace podporované v rámci investiční priority podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) pro účely provádění iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Všechny ukazatele stanovené v příloze II tohoto nařízení jsou spojeny se souhrnnou kvantifikovanou cílovou hodnotou pro rok 2023 a s výchozí hodnotou.
3. Spolu s výroční zprávou o provádění předloží řídicí orgán elektronicky strukturované údaje pro každou prioritní osu, roztříděné podle investičních priorit. Tyto údaje se předkládají pro kategorie intervencí uvedených v čl. 96 odst. 2 písm. b) bodu vi) nařízení (EU) č. 1303/2013 a ukazatelů výstupů a výsledků. Odchylně od čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 se údaje předkládané pro ukazatele výstupů a výsledků týkají hodnot u částečně nebo plně provedených operací.
KAPITOLA II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO PROGRAMOVÁNÍ A PROVÁDĚNÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 6
Zapojení partnerů
1. Účast partnerů na provádění operačních programů, jak je uvedena v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013, může mít formu globálních grantů podle definice v čl. 123 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013. V takovém případě je v operačním programu označena ta část programu, které se globální grant týká, včetně příslušného orientačního finančního přídělu z každé prioritní osy.
2. Aby se podpořila přiměřená účast sociálních partnerů na činnostech podporovaných ESF, řídicí orgány operačního programu v regionu ve smyslu čl. 90 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo v členském státě způsobilém pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byla ze zdrojů ESF podle potřeby přidělena odpovídající částka na činnosti spočívající ve vytváření kapacit, a sice formou odborné přípravy, opatření na vytváření sítí a posílení sociálního dialogu, a na činnosti prováděné sociálními partnery společně.
3. Aby se podpořila přiměřená účast nevládních organizací na činnostech podporovaných ESF a jejich přístup k nim, zejména v oblastech sociálního začleňování, rovnosti žen a mužů a rovných příležitostí, řídicí orgány operačního programu v regionu ve smyslu čl. 82 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo v členském státě způsobilém pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byla ze zdrojů ESF přidělena odpovídající částka na činnosti spočívající ve vytváření kapacit pro nevládní organizace.
Článek 7
Podpora rovnosti žen a mužů
Členské státy a Komise podporují rovnost žen a mužů prostřednictvím zohledňování rovnosti pohlaví podle článku 7 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to v průběhu přípravy, provádění, monitorování a vyhodnocování operačních programů. Prostřednictvím ESF členské státy a Komise rovněž podporují zvláštní cílená opatření v rámci jakýchkoli investičních priorit uvedených v článku 3, a zejména v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě iv) tohoto nařízení, za účelem zvýšení udržitelné zaměstnanosti žen a udržitelného postupu žen v zaměstnání, a tím i za účelem boje proti feminizaci chudoby, snížení segregace podle pohlaví a boje proti genderovým stereotypům na trhu práce a v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, za účelem podpory sladění pracovního a soukromého života jako možnosti pro všechny, jakož i za účelem rovného rozdělení odpovědnosti za péči mezi ženy a muže.
Článek 8
Podpora rovných příležitostí a nediskriminace
Členské státy a Komise podporují rovné příležitosti pro všechny, bez diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, prostřednictvím prosazování zásady nediskriminace podle článku 7 nařízení (EU) č. 1303/2013. Prostřednictvím ESF členské státy a Komise rovněž podporují zvláštní opatření v rámci jakýchkoli investičních priorit uvedených v článku 3, a zejména v čl. 3 odst. 1 písm. b) bodě iii) tohoto nařízení. Taková opatření jsou zaměřena na boj proti všem formám diskriminace a na zajištění lepšího přístupu pro osoby se zdravotním postižením, aby se lépe integrovaly v oblasti zaměstnání, vzdělávání a odborné přípravy, a tím se zlepšilo jejich sociální začlenění, snížily nerovnosti, pokud jde o úroveň dosaženého vzdělání a zdravotní stav, a zjednodušil přechod z péče v institucionálním prostředí na komunitní péči, a to zejména pokud jde o osoby, které se potýkají s vícero formami diskriminace.
Článek 9
Sociální inovace
1. ESF podporuje sociální inovace ve všech oblastech spadajících do jeho působnosti podle definice v článku 3 tohoto nařízení, zejména s cílem zkoušet a vyhodnocovat na místní či regionální úrovni inovativní řešení, která vyžadují sociální potřeby, a rozšiřovat je, a to ve spolupráci s příslušnými partnery a zejména se sociálními partnery.
2. Členské státy určí ve svých operačních programech oblasti pro sociální inovace, které odpovídají konkrétním potřebám těchto členských států, nebo tak učiní v pozdější fázi provádění.
3. Komise usnadňuje vytváření kapacit pro sociální inovace, zejména podporou vzájemného učení, zřizováním sítí a šířením a prosazováním osvědčených postupů a metodologií.
Článek 10
Nadnárodní spolupráce
1. Členské státy podporují nadnárodní spolupráci s cílem propagovat vzájemné učení, a tím zvyšují účinnost politik podporovaných z ESF. Nadnárodní spolupráce zahrnuje partnery alespoň ze dvou členských států.
2. Odchylně od odstavce 1 se mohou členské státy s jedním operačním programem podporovaným z ESF nebo s jedním operačním programem financovaným z několika fondů v řádně odůvodněných případech a s přihlédnutím k zásadě proporcionality, výjimečně rozhodnout, že nebudou nadnárodní spolupráci podporovat.
3. Členské státy ve spolupráci s příslušnými partnery si mohou samy zvolit téma nadnárodní spolupráce ze seznamu společných témat navrženého Komisí a přijatého výborem uvedeným v článku 25 nebo zvolit jiné téma odpovídající jejich konkrétním potřebám.
4. Komise usnadňuje nadnárodní spolupráci v případě seznamu společných témat uvedeného v odstavci 3 a, je-li to vhodné, i v případě jiných témat zvolených členskými státy prostřednictvím vzájemného učení a koordinovaných nebo společných činností. Komise jedná zejména na úrovni platformy EU, aby zjednodušila zakládání nadnárodních partnerství, výměnu informací, vytváření kapacit a sítí a rovněž využívání příslušných výstupů a jejich šíření. Kromě toho Komise vytvoří koordinovaný rámec provádění, včetně společných kritérií způsobilosti, typů a načasování činností a společných metodologických přístupů k monitorování a hodnocení, aby se nadnárodní spolupráce zjednodušila.
Článek 11
Zvláštní ustanovení fondu týkající se operačních programů
1. Odchylně od čl. 96 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013, mohou operační programy stanovit prioritní osy pro provádění sociálních inovací a nadnárodní spolupráce uvedených v článcích 9 a 10 tohoto nařízení.
2. Odchylně od čl. 120 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 se maximální míra spolufinancování pro určitou prioritní osu zvýší o deset procentních bodů, ale nepřesáhne 100 %, pokud je celá prioritní osa zaměřena na sociální inovace nebo nadnárodní spolupráci nebo jejich kombinaci.
3. Kromě ustanovení čl. 96 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 stanoví operační programy i příspěvek plánovaných činností podporovaných z ESF na:
a)
tematické cíle uvedené v čl. 9 prvním pododstavci bodech. 1 až 7 nařízení (EU) č. 1303/2013, případně podle prioritních os;
b)
sociální inovace a nadnárodní spolupráci uvedené v článcích 9 a 10 tohoto nařízení, pokud se na ně nevztahuje specifická prioritní osa.
Článek 12
Zvláštní ustanovení pro území se zvláštní charakteristikou
1. ESF může podporovat strategie komunitně vedeného místního rozvoje v městských a venkovských oblastech podle článků 32, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1303/2013, územní pakty a místní iniciativy na podporu zaměstnanosti, včetně zaměstnanosti mladých lidí, vzdělávání a sociálního začleňování a rovněž integrované územní investice podle článku 36 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Coby doplněk intervencí EFRR podle článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (6) může ESF podporovat udržitelný rozvoj měst prostřednictvím strategií vymezujících integrované činnosti pro řešení ekonomických a sociálních problémů, které postihují městská prostředí, a problémů souvisejících s životním prostředím, které určily členské státy na základě zásad stanovených v příslušných dohodách o partnerství.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO FINANČNÍ ŘÍZENÍ
Článek 13
Způsobilost výdajů
1. Evropský sociální fond poskytuje podporu pro způsobilé výdaje, které mohou podle čl. 120 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013, zahrnovat jakékoli finanční zdroje, jimiž kolektivně přispívají zaměstnavatelé a pracovníci.
2. ESF může poskytovat podporu pro výdaje vynaložené na operace, které se provádějí mimo programovou oblast, ale v rámci Unie, pokud jsou splněny tyto dvě podmínky:
a)
operace je prospěšná pro programovou oblast;
b)
povinnosti orgánů odpovědných za operační program, pokud jde o řízení, kontrolu a audit operace, jsou plněny orgány odpovědnými za operační program, v rámci nějž je operace podporována, nebo uzavřou smlouvu s orgány v členském státě, ve kterém se operace provádí, pokud jsou v tomto členském státě splněny povinnosti související s řízením, kontrolou a auditem operace.
3. Až do 3 % rozpočtu operačního programu ESF nebo části ESF, z níž je financován operační program využívající několika fondů, jsou výdaje vynaložené mimo Unii, způsobilé pro příspěvek z ESF, pokud se týkají tematických cílů stanovených v čl. 3 odst. 1 písm. a) a c), a pokud příslušný monitorovací výbor tyto operace nebo příslušný typ operací schválil.
4. Kromě výdajů uvedených v čl. 59 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 není způsobilý pro příspěvek z ESF ani nákup infrastruktury, pozemků a nemovitostí.
5. Věcné příspěvky ve formě dávek nebo platů vyplacené třetí stranou ve prospěch účastníků operace mohou být způsobilé pro příspěvek z ESF, pokud tyto věcné příspěvky byly vynaloženy v souladu s vnitrostátními pravidly, včetně účetních pravidel, a jejich výše nepřesahuje náklady vynaložené třetí stranou.
Článek 14
Zjednodušené vykazování nákladů
1. Kromě možností uvedených v článku 67 nařízení (EU) č. 1303/2013, může Komise uhradit náklady zaplacené členskými státy na základě standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek podle definice Komise. Částky vypočítané na tomto základě se považují za veřejnou podporu zaplacenou příjemci a za způsobilé výdaje pro účely použití nařízení (EU) č. 1303/2013.
Pro účely prvního pododstavce se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, pokud jde o druh zahrnutých operací, definice standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek a jejich maximální výše, které mohou být přizpůsobeny podle platných společně dohodnutých metod, s náležitým ohledem na zkušenosti získané v předchozím programovém období.
Cílem finančních auditů je výlučně ověření toho, že byly splněny podmínky pro úhrady ze strany Komise na základě standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek.
Pokud se použije financování na základě standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek v souladu s prvním pododstavcem, mohou členské státy uplatnit své vlastní účetní postupy na podporu operací. Pro účely tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1303/2013 nepodléhají tyto účetní postupy a výsledné částky auditu ze strany auditního orgánu ani Komise.
2. V souladu s čl. 67 odst. 1 písm. d) a odst. 5 písm. d) nařízení (EU) č. 1303/2013 lze použít paušální sazbu až do výše 40 % způsobilých přímých nákladů na zaměstnance za účelem pokrytí zbývajících nákladů na operaci, aniž by se na členském státu požadovalo, aby provedl výpočty ke stanovení použitelné sazby.
3. Kromě metod stanovených v čl. 67 odst. 5 nařízení (EU) č. 1303/2013, u nichž podpora z veřejných zdrojů na granty a návratnou pomoc nepřesahuje 100 000 EUR, lze částky podle čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013 stanovit v jednotlivých případech odkazem na návrh rozpočtu předem schválený řídicím orgánem.
4. Aniž je dotčen čl. 57 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, mají granty a vratná pomoc, u nichž podpora z veřejných zdrojů nepřesahuje 50 000 EUR, formu standardních stupnic jednotkových nákladů nebo paušálních částek v souladu s odstavcem 1 tohoto článku nebo s článkem 67 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo formu paušálních sazeb v souladu s článkem 67 nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou operací, které jsou podporovány v rámci režimu státní podpory. Pokud se použije financování paušální sazbou, mohou být kategorie nákladů použitých na výpočet sazby proplaceny v souladu s čl. 67 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 15
Finanční nástroje
Podle článku 37 nařízení (EU) č. 1303/2013 může ESF podporovat činnosti a politiky spadající do jeho působnosti prostřednictvím finančních nástrojů, včetně mikroúvěrů a záručních fondů.
KAPITOLA IV
INICIATIVA NA PODPORU ZAMĚSTNANOSTI MLADÝCH LIDÍ
Článek 16
Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí
Iniciativou na podporu zaměstnanosti mladých lidí se podpoří boj proti nezaměstnanosti mladých lidí ve způsobilých regionech Unie prostřednictvím podpory opatření podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) tohoto nařízení. Cílovou skupinou iniciativy jsou mladí lidé mladší 25 let, kteří nejsou v zaměstnání, ve vzdělávání nebo v profesní přípravě, žijící ve způsobilých regionech, kteří jsou nezaměstnaní nebo neaktivní (včetně dlouhodobě nezaměstnaných) nezávisle na tom, zda jsou hlášeni na úřadu práce jako žadatelé o práci či nikoli. Členské státy mohou dobrovolně rozhodnout, že tuto cílovou skupinu rozšíří na mladé lidi do 30 let.
Pro účely Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí na období 2014-2015 se „způsobilými regiony“ rozumí ty regiony úrovně NUTS 2, v nichž byla nezaměstnanost mladých lidí ve věku 15 až 24 let v roce 2012 vyšší než 25 %, a v případě členských států, v nichž nezaměstnanost mladých lidí v roce 2012 vzrostla o více než 30 %, se jimi rozumí regiony úrovně NUTS 2, v nichž nezaměstnanost mladých lidí v roce 2012 přesahovala 20 %.
Zdroje určené na iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí mohou být na období let 2016 až 2020 v rámci rozpočtového procesu navýšeny v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 1311/2013 K určení regionů, které jsou způsobilé pro využití Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí v období let 2016-2020, se odkaz na údaje z roku 2012 uvedené v druhém pododstavci považuje za odkaz na poslední dostupné roční údaje. Při rozčleňování dodatečných zdrojů podle jednotlivých členských států se postupuje stejně jako při původním přidělení zdrojů v souladu s přílohou VIII nařízení (EU) č. 1303/2013.
Členský stát se po dohodě s Komisí může rozhodnout přidělit omezenou částku, jež nepřesahuje 10 % finančních prostředků v rámci Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, těm mladým lidem, kteří žijí v subregionech s vysokou mírou nezaměstnanosti mladých, jež nespadají do způsobilých regionů NUTS 2.
Článek 17
Tématické zaměření
Zvláštní příděl pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí se při výpočtu tematického zaměření podle článku 4 nezohlední.
Článek 18
Programování
Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí je zahrnuta do programování ESF podle článku 96 nařízení (EU) č. 1303/2013. Členské státy v případě potřeby stanoví opatření ohledně programování pro tuto iniciativu v jejich dohodě o partnerství a v jejich operačním programu.
Programová opatření mohou mít jednu nebo více z těchto forem:
a)
specifický operační program;
b)
specifická prioritní osa v rámci operačního programu;
c)
část jedné nebo více prioritních os.
Články 9 a 10 tohoto nařízení se použijí také na Iniciativu pro podporu zaměstnanosti mladých lidí.
Článek 19
Monitorování a hodnocení
1. Kromě úkolů monitorovacího výboru stanovených v článku 110 nařízení (EU) č. 1303/2013 alespoň jednou ročně monitorovací výbor přezkoumá provádění Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, pokud jde o operační program a pokrok při plnění jejích cílů.
2. Výroční zprávy o provádění a závěrečná zpráva podle čl. 50 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 obsahují dodatečné informace o provádění Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Komise předloží Evropskému parlamentu souhrn těchto zpráv, jak je uvedeno v čl. 53 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Komise se zúčastní výroční rozpravy Evropského parlamentu o těchto zprávách.
3. Každý rok od dubna roku 2015 předloží řídicí orgán Komisi zároveň s výroční zprávou o provádění podle čl. 50 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1303/2013, elektronicky strukturované údaje pro každou prioritní osu nebo její část ve prospěch Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Předkládané údaje o ukazatelích se vztahují k hodnotám pro ukazatele stanovené v přílohách 1 a 2 tohoto nařízení a případně k ukazatelům specifickým pro jednotlivé programy. Týkají se částečně nebo plně provedených operací.
4. Výroční zpráva o provádění podle čl. 50 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo případně zpráva o pokroku uvedená v čl. 111 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 a výroční zpráva o provádění, jež bude předložena do 31. května 2016, obsahují hlavní zjištění vyplývající z hodnocení podle odstavce 6 tohoto článku: Tyto zprávy rovněž uvádí a hodnotí kvalitu nabídek zaměstnání, které dostávají účastníci této inciativy, včetně znevýhodněných osob, marginalizovaných komunit nebo těch, kteří opustili vzdělávací systém před dosažením kvalifikace. Tyto zprávy rovněž uvádí a posuzují jejich pokrok v dalším vzdělávání, při hledání udržitelného a důstojného pracovního místa nebo při nástupu do učňovské či odborné přípravy.
5. Zpráva o pokroku uvedená v článku 52 nařízení (EU) č. 1303/2013 obsahuje dodatečné informace o provádění Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí a toto provádění hodnotí. Komise předloží Evropskému parlamentu souhrn těchto zpráv, jak je uvedeno v čl. 53 odst. 2 uvedeného nařízení a zúčastní se rozpravy Evropského parlamentu o těchto zprávách.
6. Nejméně dvakrát během programového období se provádí hodnocení účinnosti, účelnosti a dopadu kombinované podpory z ESF a zvláštních přídělů pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí a provádění Záruky pro mladé lidi.
První hodnocení bude provedeno do 31. prosince 2015 a druhé hodnocení do 31. prosince 2018.
Článek 20
Informační a komunikační opatření
1. Příjemci zajistí, aby subjekty, které se na operaci podílí, byly o podpoře v rámci Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí prostřednictvím ESF a zvláštních přídělů pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí výslovně informovány.
2. Jakýkoli doklad týkající se provádění operace, vydaný pro veřejnost nebo pro účastníky, včetně potvrzení o účasti, nebo jakékoli jiné potvrzení týkající se takové operace obsahuje prohlášení o tom, že operace byla podporována v rámci Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí.
Článek 21
Technická pomoc
Členské státy mohou zvláštní příděl pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí zohlednit ve výpočtu limitu celkové částky finančních prostředků přidělených na technickou pomoc každého členského státu.
Článek 22
Finanční podpora
1. V rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu se stanoví maximální výše podpory ze zvláštního přídělu pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí a příslušné celkové podpory z ESF jako celkové částky a rovněž podle kategorie regionů na každou prioritní osu. Příslušná částka z ESF je nejméně stejně vysoká jako podpora ze zvláštního přídělu pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí na každou prioritní osu.
2. Na základě částek uvedených v odstavci 1 se v rozhodnutí Komise podle odstavce 1 rovněž stanoví poměr mezi kategoriemi regionů s ohledem na podporu z ESF pro účely každé prioritní osy.
3. Pokud je Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí prováděna podle zvláštní prioritní osy, která se vztahuje na způsobilé regiony více než jedné kategorie, použije se s ohledem na příděl ESF nejvyšší míra spolufinancování.
Na zvláštní příděl pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí se nevztahuje požadavek vnitrostátního spolufinancování.
Celková míra spolufinancování prioritní osy stanovená v rozhodnutí Komise uvedeném v odstavci 1 se vypočítá při zohlednění míry spolufinancování přídělu ESF spolu se zvláštním přídělem pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí.
Článek 23
Finanční řízení
Kromě článku 130 nařízení (EU) č. 1303/2013, Komise při proplácení průběžných plateb a placení konečného zůstatku pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí podle prioritní osy rozdělí prostředky z rozpočtu Unie rovným dílem mezi ESF a zvláštní příděl pro tuto iniciativu. Poté, co budou všechny prostředky ze zvláštních přídělů na Iniciativu pro podporu zaměstnanosti mladých lidí vyplaceny, přidělí Komise zbývající prostředky z rozpočtu Unie do ESF.
Komise rozdělí prostředky z ESF mezi kategorie regionů podle poměru stanoveného v čl. 22 odst. 2.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 14 odst. 1 je svěřena Komisi ode dne 21. prosince 2013 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 14 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 14 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada Komisi před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Výbor podle článku 163 Smlouvy o fungování EU
1. Komisi je nápomocen výbor (dále jen „výbor ESF“) zřízený podle článku 163 Smlouvy o fungování EU.
2. Člen Komise pověřený předsednictvím výboru ESF může pověřit výkonem této funkce vyššího úředníka Komise. Sekretariát výboru ESF zajišťuje Komise.
3. Každý členský stát jmenuje jednoho zástupce vlády, jednoho zástupce odborových organizací, jednoho zástupce organizací zaměstnavatelů a jednoho náhradníka v každé kategorii na období nejvýše sedmi let. V případě nepřítomnosti člena má náhradník automaticky právo účastnit se jednání.
4. Výbor EFS zahrnuje jednoho zástupce z každé organizace zastupující odborové organizace a organizace zaměstnavatelů na úrovni Unie.
5. Výbor ESF může pozvat zástupce Evropské investiční banky a Evropského investičního fondu bez hlasovacího práva, jakož i zástupce příslušných organizací občanské společnosti bez hlasovacího práva na své zasedání, pokud pořad jednání jejich přítomnost vyžaduje.
6. Výbor ESF:
a)
je konzultován ohledně návrhů rozhodnutí Komise týkajících se operačních programů a programování v případě poskytnutí podpory z ESF;
b)
je konzultován ohledně plánovaného využití technické podpory v případě poskytnutí podpory z ESF a dalších otázek t, které mají dopad na provádění strategií týkajících se ESF na úrovni Unie;
c)
schvaluje seznam společných témat nadnárodní spolupráce podle čl. 10 odst. 3.
7. Výbor ESF může vydat stanoviska:
a)
k otázkám souvisejícím s příspěvkem ESF při provádění strategie Evropa 2020;
b)
k otázkám týkajícím se nařízení (EU) č. 1303/2013 pro ESF;
c)
k otázkám týkajícím se ESF, které mu předala Komise a které nejsou uvedeny v odstavci 6.
8. Stanoviska výboru ESF se přijímají absolutní většinou platně odevzdaných hlasů a jsou pro informaci sdělována Evropskému parlamentu. Komise uvědomí výbor ESF, jakým způsobem jeho stanovisko zohlednila.
Článek 26
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1081/2006 či jiného právního předpisu, který se použije na uvedenou pomoc ke dni 31. prosince 2013. Uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis se tudíž na uvedenou pomoc nebo dotčené operace použijí i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení.
2. Žádosti o pomoc podané nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1081/2006 před 1. lednem 2014 zůstávají v platnosti.
Článek 27
Zrušení
Aniž je dotčen článek 26 tohoto nařízení, nařízení (ES) č. 1081/2006 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 28
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají do 31. prosince 2020 toto nařízení v souladu s článkem164 Smlouvy o fungování EU.
Článek 29
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013