RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 833/2014
af 31. juli 2014
om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2014/512/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (1),
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 (2) giver visse foranstaltninger i afgørelse 2014/145/FUSP virkning (3). Disse foranstaltninger omfatter indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer, der tilhører visse fysiske og juridiske personer, enheder og organer, og restriktioner for visse investeringer som reaktion på den ulovlige indlemmelse af Krim og Sevastopol.
(2)
Den 22. juli 2014 konkluderede Rådet, at hvis Rusland ikke opfyldte de krav, der er anført i Det Europæiske Råds konklusioner af 27. juni 2014 og i Rådets egne konklusioner af 22. juli, ville det være rede til straks at indføre en pakke af yderligere væsentlige restriktive foranstaltninger. Det anses derfor for at være hensigtsmæssigt at træffe yderligere restriktive foranstaltninger for at gøre Ruslands handlinger med henblik på at underminere Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed mere omkostningsfulde og fremme en fredelig løsning på krisen. Foranstaltningerne vil blive taget op til revision og kan blive suspenderet eller trukket tilbage eller suppleret med andre restriktive foranstaltninger, afhængigt af hvordan situationen på stedet udvikler sig.
(3)
Der bør anvendes restriktioner på eksporten af visse produkter og teknologi med dobbelt anvendelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 428/2009 (4), og på leveringen af dertil hørende tjenester, og der bør anvendes restriktioner på visse tjenester i forbindelse med leveringen af våben og militært udstyr, hvis medlemsstaterne har indført en embargo på sådanne varer. Dette forbud bør ikke berøre eksporten af produkter og teknologi med dobbelt anvendelse, herunder til luftfarts- og rumindustrien, til ikkemilitær anvendelse eller en ikkemilitære slutbruger.
(4)
Der bør også anvendes restriktioner på direkte eller indirekte salg, levering, overførsel eller eksport af visse former for teknologi til olieindustrien i Rusland i form af krav om forudgående tilladelse.
(5)
Der bør ligeledes anvendes restriktioner på adgangen til kapitalmarkedet for visse finansielle institutter, undtagen institutter med base i Rusland, der har international status, og som er etableret ved mellemstatslige aftaler med Rusland som en af aktionærerne. Andre finansielle tjenester, som f.eks. indlånsforretning, betalingstjenester og lån til eller fra de institutter, der er omfattet af denne forordning, men som ikke er omhandlet i artikel 5, er ikke omfattet af denne forordning.
(6)
Disse foranstaltninger hører under traktatens anvendelsesområde, og der bør derfor indføres lovgivning på EU-plan især for at sikre, at alle medlemsstaterne anvender dem på samme måde.
(7)
For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør den træde i kraft øjeblikkeligt -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a) »produkter og teknologi med dobbelt anvendelse«: de produkter, der er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 428/2009
b) »kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilag I
c) »teknisk bistand«: enhver form for teknisk bistand i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller enhver anden form for teknisk tjeneste, uanset at bistanden ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab eller færdigheder eller konsulentservice; teknisk bistand omfatter også mundtlig bistand
d) »mæglervirksomhed«:
i)
forhandling eller styring af transaktioner med henblik på køb, salg eller levering af produkter og teknologi eller af finansielle og tekniske tjenester, herunder fra et tredjeland til et andet tredjeland, eller
ii)
salg eller køb af produkter og teknologi eller af finansielle og tekniske tjenester, herunder hvis de befinder sig i tredjelande med henblik på overførsel til et andet tredjeland.
e) »mægling«: følgende tjenester og aktiviteter:
i)
modtagelse og overførsel af ordrer vedrørende et eller flere finansielle instrumenter
ii)
udførelse af ordrer på kunders vegne
iii)
transaktioner for egen regning
iv)
porteføljepleje
v)
investeringsrådgivning
vi)
emissionsgaranti for finansielle instrumenter og/eller anbringelse af finansielle instrumenter i et forpligtende engagement
vii)
placering af finansielle instrumenter uden en fast forpligtelse
viii)
enhver tjeneste i forbindelse med optagelse til handel på et reguleret marked eller handel på en multilateral handelsfacilitet.
f) »værdipapirer«: de kategorier af værdipapirer, der kan omsættes på kapitalmarkedet, bortset fra betalingsinstrumenter, som f.eks.:
i)
kapitalandele i selskaber og andre værdipapirer, der kan sidestilles med kapitalandele i selskaber, partnerskaber og andre foretagender, samt kapitalandelsbeviser
ii)
obligationer og andre gældsinstrumenter, herunder beviser for sådanne værdipapirer
iii)
andre værdipapirer, der giver ret til at købe eller sælge sådanne værdipapirer eller til en kontantafregning.
g) »pengemarkedsinstrumenter«: de kategorier af instrumenter, der normalt omsættes på pengemarkedet, som f.eks. skatkammerbeviser, indlånsbeviser og commercial papers (virksomhedscertifikater), dog ikke betalingsinstrumenter
h) »kreditinstitut«: en virksomhed, hvis aktivitet består i fra offentligheden at tage imod indskud eller andre midler, der skal tilbagebetales, samt i at yde lån for egen regning
i) »Unionens område«: de af medlemsstaternes områder, hvorpå traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum.
Artikel 2
1. Det er forbudt direkte eller indirekte at sælge, levere, overføre eller eksportere produkter og teknologi med dobbelt anvendelse, uanset om de har oprindelse i Unionen, til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller til brug i Rusland, hvis de pågældende produkter og den pågældende teknologi helt eller delvist er eller kan være beregnet til militær brug eller en militære slutbruger.
Hvis slutbrugeren er det russiske militær, skal alle produkter og al teknologi med dobbelt anvendelse, som det køber, anses for at være til militær brug.
2. Når de kompetente myndigheder træffer afgørelse om anmodninger om tilladelser, jf. Rådets forordning (EF) nr. 428/2009, må de ikke give tilladelse til eksport til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller til brug i Rusland, hvis de har rimelig grund til at tro, at slutbrugeren måske er en slutbruger inden for militæret, eller hvis varerne kan have en militær slutanvendelse.
De kompetente myndigheder kan dog give tilladelse, hvis eksporten vedrører opfyldelse af en forpligtelse som følge af en kontrakt eller en aftale, som blev indgået inden den 1. august 2014.
Eksportørerne skal give de kompetente myndigheder alle relevante oplysninger til brug for behandlingen af ansøgningen om eksporttilladelse.
Artikel 3
1. Der kræves forudgående tilladelse i forbindelse med direkte eller indirekte salg, overførsel eller eksport af teknologier, jf. bilag II, uanset om dette har oprindelse i Unionen eller ej, og til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller i ethvert andet land, hvis udstyret eller teknologien skal anvendes i Rusland.
2. Ved al salg, levering, overførsel eller eksport, hvortil der kræves tilladelse i henhold til denne artikel, udstedes en sådan tilladelse af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor eksportøren er etableret, efter bestemmelserne i artikel 11 i forordning (EF) nr. 428/2009. Tilladelsen er gyldig i hele Unionen.
3. Bilag II omfatter visse teknologier, der er beregnet til oliesektoren til brug ved efterforskning og fremstilling af olie på dybt vand, efterforskning og fremstilling af olie på Arktis eller skiferolieprojekter i Rusland.
4. Eksportørerne skal give de kompetente myndigheder alle relevante oplysninger til brug for behandlingen af deres ansøgning om eksporttilladelse.
5. De kompetente myndigheder giver ikke tilladelse til salg, levering, overførsel eller eksport af teknologierne i bilag II, hvis de har rimelig grund til at formode, at salget, leveringen, overførslen eller eksporten af teknologierne sker med henblik på projekter, der vedrører efterforskning og fremstilling af olie på dybt vand, efterforskning og fremstilling af olie på Arktis eller skiferolieprojekter i Rusland.
De kompetente myndigheder kan dog give tilladelse, hvis eksporten vedrører opfyldelse af en forpligtelse som følge af en kontrakt eller en aftale, som blev indgået inden den 1. august 2014.
6. De kompetente myndigheder kan på de i stk. 5 fastsatte betingelser annullere, suspendere, ændre eller tilbagekalde en eksporttilladelse, de har udstedt.
7. Hvis en kompetent myndighed afslår at udstede en tilladelse eller annullerer, suspenderer, i væsentlig grad begrænser eller tilbagekalder en tilladelse i overensstemmelse med stk. 5 eller 6, underretter den berørte medlemsstat de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom og forsyner dem med de relevante oplysninger under overholdelse af bestemmelserne om sådanne oplysningers fortrolighed i Rådets forordning (EF) nr. 515/97 af 13. marts 1997 (5).
8. Før en medlemsstat udsteder en tilladelse i henhold til stk. 5 til en i alt væsentligt identisk transaktion, som i henhold til stk. 6 og 7 er blevet afslået af en eller flere andre medlemsstater, og hvor afslaget stadig er gyldigt, hører den først den eller de medlemsstater, der gav afslaget. Hvis den berørte medlemsstat efter de pågældende høringer beslutter at udstede en tilladelse, underretter den de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom og forelægger samtlige relevante oplysninger for at redegøre for beslutningen.
Artikel 4
1. Det er forbudt:
a)
direkte eller indirekte at levere teknisk bistand i tilknytning til de produkter og den teknologi, der er opført på den fælles liste over militært udstyr (6), eller i tilknytning til levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af varer på denne liste, til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller til brug i Rusland
b)
direkte eller indirekte at levere finansiering eller finansiel bistand i tilknytning til de produkter og den teknologi, der er opført på den fælles liste over militært udstyr, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring eller -garanti, til salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne produkter eller sådan teknologi eller til levering af dertil knyttet teknisk bistand til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller til brug i Rusland
c)
direkte eller indirekte at levere teknisk bistand eller mæglervirksomhed i tilknytning til produkter og teknologi med dobbelt anvendelse, eller i tilknytning til levering, fremstilling, vedligeholdelse og brug af sådanne produkter og sådan teknologi til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller til brug i Rusland, hvis produkterne eller teknologien helt eller delvist er eller kan være beregnet til militær brug eller til en militær slutbruger
d)
direkte eller indirekte at levere finansiering eller finansiel bistand i tilknytning til produkter og teknologi med dobbelt anvendelse, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, til salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne produkter eller sådan teknologi eller til levering af dertil knyttet teknisk bistand til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller til brug i Rusland, hvis produkterne eller teknologien helt eller delvist er eller kan være beregnet til militær brug eller til en militær slutbruger.
2. Forbuddene i stk. 1 berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse som følge af en kontrakt eller aftale, der er indgået inden den 1. august 2014, eller den levering af bistand, der er nødvendig for at opretholde og sikre eksisterende kapaciteter i Unionen.
3. Levering af følgende kræver tilladelse fra den pågældende kompetente myndighed:
a)
teknisk bistand eller mæglervirksomhed i tilknytning til teknologier i bilag II og direkte eller indirekte levering, fremstilling, vedligeholdelse og brug af disse produkter eller denne teknologi til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland eller, hvis bistanden vedrører teknologier til brug i Rusland, til personer, enheder eller organer i ethvert andet land
b)
finansiering eller finansiel bistand i tilknytning til teknologier i bilag II, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, til direkte eller indirekte salg, levering, overførsel eller eksport af disse produkter eller denne teknologi eller direkte eller indirekte levering af dertil knyttet teknisk bistand til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i Rusland, eller hvis bistanden vedrører teknologier til brug i Rusland, til personer, enheder eller organer i ethvert andet land.
4. Hvis der kræves tilladelse i henhold til denne artikels stk. 2, finder artikel 3, og især artikel 3, stk. 2 og 5, tilsvarende anvendelse.
Artikel 5
Det er forbudt direkte eller indirekte at købe, sælge, yde mægling eller bistand i forbindelse med udstedelse af eller på anden vis handle med værdipapirer og pengemarkedsinstrumenter med en løbetid på over 90 dage, der er udstedt efter den 1. august 2014 af:
a)
større kreditinstitutter eller andre større institutter, hvoraf staten ejer eller kontrollerer over 50 % fra den 1. august 2014, jf. listen i bilag III, som udtrykkeligt har mandat til at fremme den russiske økonomis konkurrenceevne og diversificering og tilskynder til investeringer, og som er etableret i Rusland, eller
b)
juridiske personer, enheder eller organer etableret uden for Unionen, hvoraf mere end 50 % af ejendomsrettighederne ejes af en enhed, som er opført på listen i bilag III, eller
c)
juridiske personer, enheder eller organer, der handler på vegne af eller efter anvisning fra en enhed som omhandlet i dettes stykkes litra b), eller som er opført på listen i bilag III.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne og Kommissionen underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler andre relevante oplysninger, som de råder over i forbindelse denne forordning, navnlig oplysninger om:
a)
tilladelser i henhold til artikel 3
b)
overtrædelses- og håndhævelsesproblemer samt domme afsagt af nationale domstole.
2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive gennemførelse af denne forordning.
Artikel 7
Kommissionen bemyndiges til at ændre bilag I på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne fastsætter reglerne for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de i stk. 1 omhandlede regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilag I. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilag I.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.
3. Når denne forordning indeholder krav om, at der gives meddelelse eller underretning til Kommissionen eller på anden måde kommunikeres med den, er adressen og andre kontaktoplysninger, der skal bruges dertil, oplysningerne i bilag I.
Artikel 10
Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke nogen form for ansvar for disse, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handlinger ville være i strid med de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning.
Artikel 11
1. Ingen fordringer må indfries i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte er blevet påvirket helt eller delvis af foranstaltninger i henhold til denne forordning, herunder erstatningskrav og andre tilsvarende fordringer, såsom krav om modregning og erstatning i henhold til garanti, særlig fordringer, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af obligationer, garantier eller modgarantier, navnlig finansielle garantier eller modgarantier uanset form, såfremt disse fordringer gøres gældende af:
a)
enheder som omhandlet i artikel 5, litra b) eller c), eller opført i bilag III
b)
andre russiske personer, enheder eller organer
c)
personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af personer, enheder eller organer som omhandlet i dette stykkes litra a) eller b).
2. I forbindelse med enhver procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den person, der søger at få fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.
3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede personer, enheder og organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af kontraktlige forpligtelser i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 12
Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i artikel 2, 4 og 5, herunder ved at agere som stedfortræder for enhederne som omhandlet i artikel 5.
Artikel 13
Denne forordning finder anvendelse:
a)
på Unionens område
b)
om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion
c)
på personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på juridiske personer, enheder eller organer for så vidt angår forretningsvirksomhed, der helt eller delvis foregår inden for Unionen.
Artikel 14
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. juli 2014.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 833/2014
ze dne 31. července 2014
o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EU) č. 269/2014 (2) provádí určitá opatření stanovená v rozhodnutí 2014/145/SZBP (3). Uvedená opatření zahrnují zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů určitých fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů a omezení určitých investic v reakci na nezákonnou anexi Krymu a Sevastopolu.
(2)
Dne 22. července 2014 dospěla Rada k závěru, že pokud by Rusko nereagovalo na požadavky uvedené v závěrech Evropské rady ze dne 27. června 2014 a v závěrech Rady ze dne 22. července, je připravena neprodleně zavést soubor dalších důrazných omezujících opatření. Považuje se proto za vhodné uplatnit dodatečná omezující opatření s cílem zvýšit náklady na akce Ruska, které narušují územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny, a podpořit mírové urovnání krize. Tato opatření budou předmětem přezkumu a mohou být s ohledem na vývoj situace na místě pozastavena či odvolána nebo doplněna jinými omezujícími opatřeními.
(3)
Je vhodné uplatnit omezení na vývoz určitého zboží a technologií dvojího užití, jak je stanoveno v nařízení Rady (ES) č. 428/2009 (4), a na poskytování souvisejících služeb a uplatnit omezení na určité služby související s dodávkami zbraní a vojenského zařízení, pokud je embargo na takové zboží uplatněno členskými státy. Tímto zákazem by neměl být dotčen vývoz zboží a technologií dvojího užití, včetně zboží a technologií pro kosmické odvětví, pro nevojenské použití nebo pro nevojenské koncové uživatele.
(4)
Je rovněž vhodné uplatnit omezení na prodej, dodávky, převod nebo vývoz, přímý či nepřímý, určitých technologií pro ropný průmysl v Rusku v podobě požadavku na udělení povolení.
(5)
Je rovněž vhodné omezit přístup na kapitálové trhy určitým finančním institucím, s výjimkou v Rusku sídlících institucí s mezinárodním statusem stanoveným mezivládními dohodami s Ruskem jakožto jedním z akcionářů. Na jiné finanční služby, jako jsou například přijímání vkladů, platební služby a poskytování půjček ve vztahu k institucím neuvedeným v článku 5 tohoto nařízení, se toto nařízení nevztahuje.
(6)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto je, zejména z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování ve všech členských státech, k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(7)
K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením by mělo toto nařízení vstoupit v platnost neprodleně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zbožím a technologiemi dvojího užití“ položky uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 428/2009;
b)
„příslušnými orgány“ příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze I;
c)
„technickou pomocí“ jakákoliv technická podpora týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiných technických služeb, která může mít například formu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
d)
„zprostředkovatelskými službami“:
i)
sjednávání nebo organizování operací týkajících se nákupu, prodeje nebo dodávek zboží a technologií nebo finančních a technických služeb, mimo jiné ze třetí země do jakékoli jiné třetí země, nebo
ii)
prodej nebo nákup zboží a technologií nebo finančních a technických služeb, včetně těch, které jsou umístěny ve třetích zemích, za účelem jejich převodu do jiné třetí země;
e)
„zprostředkováním“ tyto služby a činnosti:
i)
přijímání a převody příkazů vztahujících se k jednomu či několika finančním nástrojům,
ii)
provádění klientských příkazů,
iii)
obchodování na vlastní účet,
iv)
správa portfolií,
v)
investiční poradenství,
vi)
upisování finančních nástrojů nebo umisťování finančních nástrojů na základě pevného závazku převzetí,
vii)
umisťování finančních nástrojů bez pevného závazku převzetí,
viii)
jakákoli služba v souvislosti s přijetím k obchodování na regulovaném trhu nebo obchodování v mnohostranném obchodním systému;
f)
„převoditelnými cennými papíry“ druhy cenných papírů, které jsou obchodovatelné na kapitálovém trhu (s výjimkou platebních nástrojů), jako jsou:
i)
akcie společností a další cenné papíry rovnocenné akciím společností, podílům v osobních společnostech či jiných subjektech, včetně cenných papírů nahrazujících akcie,
ii)
dluhopisy a jiné formy dluhových cenných papírů, včetně cenných papírů nahrazujících tyto cenné papíry,
iii)
všechny ostatní cenné papíry, se kterými je spojeno právo nabývat nebo prodávat takové převoditelné cenné papíry nebo ze kterých vyplývá právo na vypořádání v penězích;
g)
„nástroji peněžního trhu“ takové druhy nástrojů, s nimiž se obvykle obchoduje na peněžním trhu, například státní pokladniční poukázky, vkladové certifikáty a směnky, s výjimkou platebních nástrojů;
h)
„úvěrovou institucí“ podnik, jehož činnost spočívá v přijímání vkladů nebo jiných splatných peněžních prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na vlastní účet;
i)
„územím Unie“ území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru.
Článek 2
1. Zakazuje se prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet, ať už přímo či nepřímo, zboží a technologie dvojího užití bez ohledu na to, zda pocházejí z Unie či nikoli, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Rusku nebo pro použití v Rusku, pokud uvedené položky jsou nebo by mohly být celé nebo z části určeny pro vojenské použití nebo pro vojenské koncové uživatele.
Jsou-li koncovým uživatelem ruské vojenské síly, považuje se veškeré jim dodávané zboží a technologie za zboží a technologie dvojího užití určené pro vojenské použití.
2. Při rozhodování o žádosti o povolení podle nařízení Rady (ES) č. 428/2009 neudělí příslušné orgány povolení k vývozu žádné fyzické ani právnické osobě, žádnému subjektu ani orgánu v Rusku nebo pro použití v Rusku, pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že koncovým uživatelem by mohl být vojenský koncový uživatel nebo že by zboží mohlo být určeno ke koncovému vojenskému použití.
Příslušné orgány však mohou udělit povolení, pokud se vývoz týká plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo dohody uzavřené přede dnem 1 srpna 2014.
Vývozci poskytnou příslušným orgánům ke svým žádostem o vývozní povolení veškeré nezbytné informace.
Článek 3
1. K prodeji, dodávkám, převodu nebo vývozu, ať už přímému či nepřímému, technologií uvedených v příloze II bez ohledu na to, zda pochází z Unie či nikoliv, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Rusku nebo v jakékoli jiné zemi, pokud jsou taková zařízení nebo technologie určeny pro použití v Rusku, je nutné získat povolení.
2. V případě veškerého prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu, pro něž je podle tohoto článku vyžadováno povolení, udělí toto povolení příslušné orgány členského státu, v němž je vývozce usazen, v souladu s podrobnými pravidly stanovenými v článku 11 nařízení (ES) č. 428/2009. Povolení je platné v celé Unii.
3. V příloze II jsou uvedeny určité technologie, které jsou vhodné pro ropný průmysl pro použití při průzkumu a těžbě ropy v hlubinných vodách, arktickém průzkumu a těžbě ropy nebo v projektech zaměřených na ropu z břidlic v Rusku.
4. Vývozci poskytnou příslušným orgánům ke svým žádostem o vývozní povolení veškeré nezbytné informace.
5. Příslušné orgány neudělí žádné povolení k prodeji, dodávkám, převodu nebo vývozu technologií uvedených v příloze II, pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že daný prodej, dodávka, převod nebo vývoz těchto technologií je určen pro projekty, které se týkají průzkumu a těžby ropy v hlubinných vodách, arktického průzkumu a těžby ropy nebo projektů zaměřených na ropu z břidlic v Rusku.
Příslušné orgány však mohou udělit povolení, pokud se vývoz týká plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo dohody uzavřené přede dnem 1 srpna 2014.
6. Za podmínek uvedených v odstavci 5 mohou příslušné orgány zrušit, pozastavit platnost, změnit nebo zrušit vývozní povolení, která udělily.
7. Jestliže příslušný orgán odmítne udělit povolení nebo zruší, pozastaví platnost, podstatně omezí nebo zruší povolení podle odstavce 5 nebo 6, uvědomí o tom dotčený členský stát ostatní členské státy a Komisi a poskytne jim nezbytné informace, přičemž dodrží ustanovení o důvěrnosti těchto informací podle nařízení Rady (ES) č. 515/97 (5).
8. Předtím, než členský stát udělí povolení podle odstavce 5 pro operaci, která je v podstatě totožná s operací, pro niž bylo jiným členským státem či členskými státy povolení podle odstavce 6 a 7 odepřeno a toto odepření je stále v platnosti, konzultuje nejdříve členský stát nebo členské státy, které povolení odepřely. Jestliže po těchto konzultacích dotčený členský stát rozhodne, že povolení udělí, uvědomí o tom ostatní členské státy a Komisi a poskytne veškeré nezbytné informace pro vysvětlení svého rozhodnutí.
Článek 4
1. Zakazuje se:
a)
poskytovat, ať už přímo či nepřímo, technickou pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu (6) nebo s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním zboží uvedeného na tomto seznamu jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Rusku nebo pro použití v Rusku;
b)
poskytovat, ať už přímo či nepřímo, financování nebo finanční pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru nebo záruky za vývozní úvěr pro jakýkoli prodej, dodávky, převod nebo vývoz těchto položek nebo pro poskytování související technické pomoci jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Rusku nebo pro použití v Rusku;
c)
poskytovat, ať už přímo či nepřímo, technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se zbožím a technologiemi dvojího užití nebo s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním takového zboží nebo technologií jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Rusku nebo pro použití v Rusku, pokud jsou uvedené položky nebo by mohly být zcela nebo z části určeny pro vojenské použití nebo pro vojenské koncové uživatele;
d)
poskytovat, ať už přímo či nepřímo, financování nebo finanční pomoc související se zbožím a technologiemi dvojího užití, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávky, převod nebo vývoz těchto položek nebo pro poskytování související technické pomoci jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Rusku nebo pro použití v Rusku, pokud jsou uvedené položky nebo by mohly být zcela nebo z části určeny pro vojenské použití nebo pro vojenské koncové uživatele.
2. Zákazy uvedenými v odstavci 1 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod, které byly uzavřeny přede dnem 1 srpna 2014, ani poskytování pomoci nezbytné pro údržbu a bezpečnost stávajících kapacit v Unii.
3. Povolení dotčeného příslušného orgánu podléhá poskytování:
a)
technické pomoci nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s technologiemi uvedenými v příloze II a s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním takových položek, ať už přímo či nepřímo, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Rusku, nebo pokud se taková pomoc týká technologií pro použití v Rusku, jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v jakékoli jiné zemi;
b)
financování nebo finanční pomoci souvisejících s technologiemi uvedenými v příloze II, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávky, převod nebo vývoz těchto položek, nebo pro poskytování související technické pomoci, ať už přímo či nepřímo, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Rusku, nebo pokud se taková pomoc týká technologií pro použití v Rusku, jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v jakékoli jiné zemi.
4. Je-li vyžadováno povolení podle odstavce 2 tohoto článku, článek 3, a zejména odst. 2 a 5 uvedeného článku, se použije obdobně.
Článek 5
Zakazuje se přímý či nepřímý nákup nebo prodej převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu se splatností delší než 90 dnů, zprostředkování či pomoc při jejich vydávání nebo jakékoli jiné obchodování s nimi, jestliže jsou vydány po 1 srpna 2014:
a)
velkou úvěrovou institucí nebo jinou velkou institucí mající výslovný mandát podporovat konkurenceschopnost ruské ekonomiky, její diverzifikaci a podněcování investic, usazenou v Rusku, které jsou ke dni 1 srpna 2014 z více než 50 % ve veřejném vlastnictví či pod veřejnou kontrolou a které jsou uvedeny příloze III; nebo
b)
právnickou osobou, subjektem nebo orgánem usazenými mimo Unii, které jsou z 50 % nebo více vlastněny některým ze subjektů uvedených v příloze III; nebo
c)
právnickou osobou, subjektem nebo orgánem, které jednají jménem nebo na pokyn subjektu uvedeného v písmeni b) tohoto odstavce nebo v příloze III.
Článek 6
1. Členské státy a Komise se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o:
a)
povoleních udělených podle článku 3;
b)
porušování tohoto nařízení a problémech s jeho prosazováním a o rozhodnutích vnitrostátních soudů.
2. Členské státy neprodleně předají ostatním členským státům a Komisi jakékoli další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 7
Komise je oprávněna měnit přílohu I na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 8
1. Členské státy stanoví sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi sankce podle odstavce 1 neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli pozdější změny.
Článek 9
1. Členské státy určí příslušné orgány uvedené v tomto nařízení a zveřejní je na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze I. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je v příloze I.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli jejich pozdější změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze I.
Článek 10
Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů nebo orgánů nezakládá jejich odpovědnost, pokud nevěděly a neměly rozumný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 11
1. Nesmí být uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto rozhodnutím, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li uplatněn:
a)
subjekty uvedenými v čl. 5 písm. b) nebo c) nebo v příloze III;
b)
jinými ruskými osobami, subjekty či orgány;
c)
osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů nebo orgánů uvedených v písmenech a) či b) tohoto odstavce.
2. Ve všech řízeních týkajících se nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, osoba domáhající se tohoto nároku.
3. Tímto článkem není dotčeno právo osob, subjektů a orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkum zákonnosti neplnění smluvních závazků podle tohoto nařízení.
Článek 12
Zakazuje se vědomá a záměrná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v článcích 2, 4 a 5, včetně jednání jako zástupců subjektů uvedených v článku 5.
Článek 13
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie;
b)
na palubě všech letadel nebo plavidel spadajících do jurisdikce některého členského státu;
c)
na všechny osoby nacházející se na území Unie nebo mimo něj, které jsou státními příslušníky některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nacházejí na území Unie nebo mimo něj;
e)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány v souvislosti s jakoukoli obchodní činností, která je provozována zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. července 2014.