KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2015/160
af 28. november 2014
om ændring af delegeret forordning (EU) nr. 907/2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår betalingsorganer og andre organer, finansiel forvaltning, regnskabsafslutning, sikkerhedsstillelse og brug af euroen
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (1), særlig artikel 40 og artikel 53, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 5 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 907/2014 (2) fastsætter betingelserne for, hvornår udgifter afholdt efter udløbet af betalingsfristerne i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet kan anses for at være berettigede til Unionens finansiering.
(2)
Af hensyn til retssikkerheden og klarheden bør det til de bestemmelser, der allerede er fastlagt i artikel 5 i delegeret forordning (EU) nr. 907/2014, tilføjes, hvilke betingelser der er gældende for direkte betalinger, der er foretaget i regnskabsåret 2015 som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (3). Til det formål bør der navnlig henvises til de relevante lofter, der er fastsat for medlemsstaterne for kalenderåret 2014 i forordning (EF) nr. 73/2009, idet der skelnes mellem de medlemsstater, som anvender enkeltbetalingsordningen, og dem, som anvender den generelle arealbetalingsordning. Hvad angår den specifikke situation med hensyn til anvendelse af finansiel disciplin, bør der desuden henvises til bestemmelserne i artikel 11 i forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår betalinger vedrørende kalenderåret 2013 og til bestemmelserne i artikel 26 i forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår betalinger vedrørende kalenderåret 2014.
(3)
Stk. 8 i artikel 12 i delegeret forordning (EU) nr. 907/2014 bør tydeliggøres, da dets formulering utilsigtet kan få Kommissionen til at anvende en fast korrektion, som ligger for lavt i forhold til risikoen for Unionens budget. Stk. 8 i artikel 12 i den forordning bør derfor omformuleres, således at hvor det ved objektive oplysninger godtgøres, at det maksimale tab for fondene er lavere end det tab, der ville blive resultatet af anvendelsen af en standardsats, som er lavere end den, der er foreslået af Kommissionen, angives det tydeligt, at Kommissionen anvender denne lavere faste sats i forbindelse med beslutninger om de beløb, der skal udelukkes fra Unionens finansiering.
(4)
Den delegerede forordning (EU) nr. 907/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I delegeret forordning (EU) nr. 907/2014 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 5 indsættes som stk. 3a:
»3a. Hvad angår direkte betalinger som angivet i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009, gælder i løbet af regnskabsåret 2015 følgende betingelser uanset stk. 2:
a)
Når margenen i første afsnit i stk. 2 ikke er udnyttet helt for betalinger, der er foretaget for kalenderåret 2014, senest den 15. oktober 2015, og den resterende del af denne margen overskrider 2 %, nedsættes margenen til 2 %.
b)
Hvis en medlemsstat anvender enkeltbetalingsordningen i overensstemmelse med kapitel 3 i Afsnit III i forordning (EF) nr. 73/2009 kan direkte betalinger, bortset fra betalinger i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 (4) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 229/2013 (5) for kalenderåret 2013 eller tidligere, der er foretaget efter betalingsfristen, kun finansieres af EGFL, hvis det samlede beløb af direkte betalinger, der er foretaget i regnskabsåret 2015, i givet fald korrigeret til beløbene før tilpasningen som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 73/2009 eller i artikel 26 i forordning (EU) nr. 1306/2013, ikke overstiger det loft, der er fastsat i bilag VIII til forordning (EF) nr. 73/2009 for kalenderåret 2014 og under hensyntagen til de beløb, der bliver resultatet af anvendelsen af artikel 136b i forordning (EF) nr. 73/2009 for kalenderåret som omhandlet i Bilag VIIIa til den forordning.
c)
Hvis en medlemsstat anvender enkeltbetalingsordningen som fastsat ved artikel 122 i forordning (EF) nr. 73/2009 kan direkte betalinger for kalenderåret 2013 eller tidligere, der er foretaget efter betalingsfristen, kun finansieres af EGFL, hvis det samlede beløb af direkte betalinger, der er foretaget i regnskabsåret 2015, i givet fald korrigeret til beløbene før tilpasningen som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 73/2009 eller i artikel 26 i forordning (EU) nr. 1306/2013, ikke overstiger summen af de individuelle lofter, der er fastsat for direkte betalinger i kalenderåret 2014 for den pågældende medlemsstat.
d)
Udgifter, der overstiger margenerne i litra a), b) eller c), nedsættes med 100 %.
De godtgørelsesbeløb, der er nævnt i artikel 26, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1306/2013, lades ude af betragtning ved kontrol af, om betingelsen i dette stykkes første afsnit, litra b) eller c), er opfyldt.
2)
Stk. 8 i artikel 12 affattes således:
»8. Hvis medlemsstaten fremlægger objektive oplysninger, der ikke opfylder kravene i denne artikels stk. 2 og 3, men som viser, at fondenes maksimale tab er lavere, end hvis der anvendtes en lavere standardsats end den foreslåede, anvender Kommissionen den lavere standardsats for at afgøre, hvilket beløb der skal udelukkes fra Unionens finansiering i henhold til artikel 52 i forordning (EU) nr. 1306/2013.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/160
ze dne 28. listopadu 2014,
kterým se mění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schválení účetní závěrky, jistoty a použití eura
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na článek 40 a čl. 53 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (2) stanoví podmínky, za kterých jsou v souladu se zásadou proporcionality výdaje uhrazené po uplynutí platebních lhůt způsobilé pro financování Unií.
(2)
Z důvodů právní jistoty a jasnosti je třeba doplnit pravidla již stanovená v článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 o podmínky, které by se měly vztahovat na přímé platby uskutečněné v rozpočtovém roce 2015, jak je stanoveno v nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (3). Za tímto účelem je nutné odkázat zejména na příslušné stropy stanovené pro členské státy v kalendářním roce 2014 v nařízení (ES) č. 73/2009 a rozlišit při tom ty členské státy, které používají režim jednotné platby, od těch, které uplatňují režim jednotné platby na plochu. Kromě toho by se mělo v zájmu řešení konkrétní situace týkající se uplatňování finanční kázně odkázat na ustanovení článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 týkající se plateb pro kalendářní rok 2013 a na ustanovení článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platby pro kalendářní rok 2014.
(3)
Je nezbytné vyjasnit čl. 12 odst. 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, protože jeho znění by mohlo Komisi neúmyslně vést k tomu, že bude uplatňovat výši opravy na základě paušální částky, která je nižší než riziko pro rozpočet Unie. Ustanovení čl. 12 odst. 8 uvedeného nařízení by proto mělo být upraveno tak, aby jasně uvádělo, že pokud objektivní skutečnosti prokazují, že maximální ztráta pro fondy je nižší než ztráta, která by vyplynula z použití paušální sazby, jež je nižší, než navrhuje Komise, má Komise při rozhodování o částkách, které mají být vyloučeny z financování Unií, uplatnit onu nižší paušální sazbu.
(4)
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 907/2014 se mění takto:
1)
V článku 5 se vkládá nový odstavec 3a, který zní:
„3a. Odchylně od odstavce 2 se v průběhu rozpočtového roku 2015 v případě přímých plateb uvedených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 73/2009 použijí tyto podmínky:
a)
pokud pro platby pro kalendářní rok 2014 provedené nejpozději dne 15. října roku 2015 nebylo zcela vyčerpáno rozpětí podle odst. 2 prvního pododstavce a zbylá část tohoto rozpětí překračuje 2 %, snižuje se tato zbylá část na 2 %;
b)
v případě členských států, které uplatňují režim jednotné platby podle kapitoly 3 hlavy III nařízení (ES) č. 73/2009, jsou přímé platby jiné než platby podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (4) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (5) pro kalendářní rok 2013 a dřívější provedené po uplynutí platební lhůty pro financování z EZZF způsobilé pouze tehdy, pokud celková částka přímých plateb provedených v rámci rozpočtového roku 2015, popřípadě opravená na částky před úpravou uvedenou v článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepřesáhne strop stanovený v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní rok 2014 při zohlednění částek vyplývajících z použití článku 136b nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní rok 2014 v souladu s přílohou VIIIa uvedeného nařízení;
c)
v případě členských států, které uplatňují režim jednotné platby na plochu podle článku 122 nařízení (ES) č. 73/2009, jsou přímé platby pro kalendářní rok 2013 nebo dřívější provedené po uplynutí platební lhůty pro financování z EZZF způsobilé pouze tehdy, pokud celková částka přímých plateb provedených v rámci rozpočtového roku 2015, popřípadě opravená na částky před úpravou uvedenou v článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo v článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepřesáhne součet jednotlivých stropů stanovených pro přímé platby pro kalendářní rok 2014 pro dotčený členský stát;
d)
výdaje překračující limity uvedené v písmenech a), b) nebo c) se sníží o 100 %.
Částky úhrad uvedené v čl. 26 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013 se pro ověření dodržování podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. b) nebo c) tohoto odstavce nezohledňují.
2)
V článku 12 se odstavec 8 nahrazuje tímto:
„8. Pokud členský stát předloží určité objektivní skutečnosti, které nesplňují požadavky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, ale které prokazují, že maximální ztráta pro fondy je nižší než částka, která by vyplývala z uplatnění paušální částky nižší, než byla navrhována, použije Komise při rozhodování o částkách, které mají být vyloučeny z financování Unií podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, uvedenou nižší paušální částku.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. listopadu 2014.