KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 666/2014
af 12. marts 2014
om fastsættelse af væsentlige krav til Unionens opgørelsessystem og om hensyntagen til ændringer i de globale opvarmningspotentialer og internationalt aftalte retningslinjer for opgørelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 af 21. maj 2013 om en mekanisme til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og rapportering af andre oplysninger vedrørende klimaændringer på nationalt plan og EU-plan og om ophævelse af beslutning nr. 280/2004/EF (1), særlig artikel 6, stk., 2, og artikel 7, stk. 6, litra b), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Mekanismen til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner er nødvendig for at gøre det muligt at vurdere de faktiske fremskridt hen imod opfyldelsen af EU's og medlemsstaternes forpligtelser vedrørende begrænsning eller reduktion af alle drivhusgasemissioner i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), godkendt ved Rådets afgørelse 94/69/EF (2), dens Kyotoprotokol godkendt ved Rådets afgørelse 2002/358/EF (3) og samlingen af retlige EU-foranstaltninger, der blev vedtaget i 2009, og som går under fællesbetegnelsen »klima- og energipakken«.
(2)
I UNFCCC-partskonferencens beslutning 19/CMP.1 i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen opstilles de retningslinjer for systemer, som parterne skal anvende nationalt. Reglerne for EU's opgørelsessystem bør derfor specificeres for at opfylde forpligtelserne i henhold til denne beslutning, idet det sikres, at rapporteringen af drivhusgasemissioner til UNFCCC-sekretariatet er rettidig, gennemsigtig, nøjagtig, ensartet, sammenlignelig og fuldstændig.
(3)
Det er nødvendigt at fastsætte yderligere regler for Unionens program for kvalitetssikring og -kontrol af drivhusgasopgørelser for at sikre kvaliteten af Unionens opgørelsessystem.
(4)
For at sikre, at Unionens opgørelse er fuldstændig i henhold til retningslinjerne for forberedelse af de nationale drivhusgasopgørelser, er det nødvendigt at sørge for de metodologier og data som Kommissionen skal bruge, når den hører og samarbejder tæt med den relevante medlemsstat i forbindelse med forberedelsen af overslag over de data, der mangler i medlemsstatens opgørelse i henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 525/2013.
(5)
For at sikre rettidig og effektiv gennemførelse af Unionens forpligtelser i henhold til Kyotoprotokollen under UNFCCC er det nødvendigt at fastlægge tidsplanerne for samarbejdet og koordineringen mellem medlemsstaterne og Unionen i den årlige rapporteringsproces og UNFCCC-revisionen.
(6)
Der bør tages højde for ændringer i de globale opvarmningspotentialer og de internationalt aftalte retningslinjer for nationale opgørelser over menneskeskabte emissioner fordelt på kilder og optag gennem dræn i henhold til de relevante beslutninger, der er vedtaget af UNFCCC's og Kyotoprotokollens organer.
(7)
For at sikre ensartethed med gennemførelsen af overvågnings- og rapporteringskravene i henhold til UNFCCC og Kyotoprotokollen bør denne forordning være gældende fra 1. januar 2015 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
1. Unionens drivhusgasopgørelse er summen af medlemsstaternes drivhusgasemissioner fra kilder og optag gennem dræn i Den Europæiske Unions område i overensstemmelse med artikel 52 i traktaten om Den Europæiske Union, og den udarbejdes på baggrund af medlemsstaternes drivhusgasopgørelser, der rapporteres i henhold til artikel 7 i forordning (EU) nr. 525/2013 i den fuldstændige tidsrække af opgørelsesår.
2. Ved denne forordning fastsættes der regler vedrørende krav til Unionens opgørelsessystem, idet der uddybes regler om forberedelse og administration af Unionens drivhusgasopgørelse, herunder regler om samarbejde med medlemsstaterne under den årlige rapporteringsproces og opgørelsesrevisionen i henhold til De Forenede Nationers Rammekonvention om klimaændringer.
3. Ved denne forordning fastsættes også regler vedrørende de globale opvarmningspotentialer og de internationalt aftalte retningslinjer for opgørelser, som medlemsstaterne og Kommissionen anvender ved udarbejdelse og rapportering af drivhusgasopgørelsen.
Artikel 2
Unionens drivhusgasopgørelse
1. Når Kommissionen forbereder og administrerer Unionens drivhusgasopgørelse, sigter den mod at sikre:
a)
at Unionens drivhusgasopgørelse er fuldstændig ved at anvende proceduren i artikel 9, stk., 2, i forordning (EU) nr. 525/2013
b)
at Unionens drivhusgasopgørelse udgør en gennemsigtig opgørelse af medlemsstaternes drivhusgasemissioner og optag gennem dræn, og at den afspejler de emissioner og optag gennem dræn, som medlemsstaterne bidrager med til Unionens drivhusgasopgørelse på gennemsigtig vis
c)
at Unionens samlede drivhusgasemissioner og optag gennem dræn i et givet rapporteringsår svarer til summen af medlemsstaternes drivhusgasemissioner og optag gennem dræn, der rapporteres i henhold til artikel 7, stk. 1-5, i forordning (EU) nr. 525/2013 det givne år
d)
at Unionens drivhusgasopgørelse indeholder en ensartet tidsrække for emissioner og optag gennem dræn for alle rapporterede år.
2. Kommissionen og medlemsstaterne stræber efter at gøre medlemsstaternes drivhusgasopgørelser mere sammenlignelige.
Artikel 3
Unionens program for kvalitetssikring og -kontrol af drivhusgasopgørelser
1. Unionens program for kvalitetssikring og -kontrol, som der henvises til i artikel 6, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 525/2013, supplerer de programmer for kvalitetssikring og -kontrol, som medlemsstaterne har gennemført.
2. Medlemsstaterne sikrer kvaliteten af aktivitetsdataene, emissionsfaktorerne og de andre parametre, der anvendes i deres nationale drivhusgasopgørelser, bl.a. ved at anvende artikel 6 og 7.
3. Medlemsstaterne forsyner Kommissionen og det europæiske miljøagentur med alle relevante oplysninger fra deres arkiver, der er oprettet og bliver administreret i henhold til afsnit 16a i bilaget til beslutning 19/CMP.1 fra UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen, hvis dette er påkrævet under UNFCCC-revisionen af Unionens drivhusgasopgørelse.
Artikel 4
Afhjælpning af mangler
1. Kommissionens estimater over de data, der mangler i en medlemsstats drivhusgasopgørelse, som der henvises til i artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 525/2013, baseres på følgende metodologier og data:
a)
hvis en medlemsstat det foregående rapporteringsår har indgivet en ensartet tidsrække af estimater vedrørende den relevante kildekategori, der ikke er blevet justeret i medfør af artikel 5, stk. 2, i Kyotoprotokollen, og hvis et af følgende indtræffer:
i)
den pågældende medlemsstat har indgivet en tilnærmet drivhusgasopgørelse for året x - 1 i henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013, der indeholder det manglende estimat på baggrund af dataene fra denne tilnærmede drivhusgasopgørelse
ii)
den pågældende medlemsstat har ikke indgivet en tilnærmet drivhusgasopgørelse for året x - 1 i henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013, men Unionen har udarbejdet et estimat over tilnærmede drivhusgasemissioner for medlemsstaterne i året x - 1 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013 på baggrund af data fra Unionens tilnærmede drivhusgasopgørelse
iii)
det er ikke muligt at anvende data fra den tilnærmede drivhusgasopgørelse eller det kan føre til en meget upræcis vurdering, hvad angår manglende estimater for energisektoren, på baggrund af de data, der er indsamlet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1099/2008 (4)
iv)
det er ikke muligt at anvende data fra den tilnærmede drivhusgasopgørelse eller anvendelsen kan føre til en meget upræcis vurdering, hvad angår manglende estimater uden for energisektoren, på baggrund af et estimat, der er baseret på teknisk vejledning om metodologier til tilpasninger i henhold til artikel 5, stk. 2, i Kyotoprotokollen, dog uden brug af den i retningslinjerne fastsatte forsigtighedsfaktor.
b)
hvis estimatet for den berørte kildekategori i tidligere år har været genstand for justeringer efter Kyotoprotokollens artikel 5, stk. 2, og hvis medlemsstaten ikke har forelagt et revideret estimat vedrørende den grundlæggende justeringsmetode, der benyttes af ekspertgruppen efter de tekniske retningslinjer for justeringsmetoder i medfør af Kyotoprotokollens artikel 5, stk. 2, dog uden brug af den i retningslinjerne fastsatte forsigtighedsfaktor
c)
hvis et estimat inden for den relevante kategori i tidligere år har været genstand for tekniske ændringer i henhold til artikel 19, stk., 3, litra c), i forordning (EU) nr. 525/2013, og hvis den berørte medlemsstat ikke har forelagt et revideret estimat på baggrund af den metode, som den tekniske ekspertgruppe har anvendt til at beregne den tekniske ændring
d)
hvis der ikke foreligger en sammenhængende tidsrække af indberettede estimater for den berørte kildekategori, og hvis estimatet for kildekategorien ikke har været genstand for justeringer efter Kyotoprotokollens artikel 5, stk. 2, baseres beregningen på grundlag af de tekniske justeringsretningslinjer, dog uden brug af den i retningslinjerne fastsatte forsigtighedsfaktor.
2. Kommissionen forbereder de i stk. 1 omhandlede estimater inden den 31. marts i rapporteringsåret i samarbejde med den berørte medlemsstat.
3. Den berørte medlemsstat anvender de i stk. 1 omhandlede estimater til deres nationale indsendelser til UNFCCC-sekretariatet den 15. april for at sikre ensartethed mellem Unionens drivhusgasopgørelse og medlemsstaternes drivhusgasopgørelser.
Artikel 5
Tidsplaner for samarbejdet og koordineringen under den årlige rapporteringsproces og UNFCCC-revisionen
1. Hvis en medlemsstat har til hensigt at genindsende sin opgørelse til UNFCCC-sekretariatet senest den 27. maj, rapporterer den forud den samme opgørelse til Kommissionen senest den 8. maj. De oplysninger, der er indrapporteret til Kommissionen må ikke afvige fra dem, der indsendes til UNFCCC-sekretariatet.
2. Hvis en medlemsstat har til hensigt at genindsende sin opgørelse til UNFCCC-sekretariatet efter den 27. maj, og hvis den indsendte opgørelse indeholder oplysninger, der afviger fra det, der allerede er blevet rapporteret til Kommissionen, rapporterer medlemsstaten disse nye oplysninger til Kommissionen senest en uge efter at oplysningerne er blevet genindsendt til UNFCCC-sekretariatet.
3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om følgende:
a)
bemærkninger fra en ekspertgruppe om eventuelle potentielle problemer med medlemsstatens drivhusgasopgørelse vedrørende obligatoriske krav og som kunne føre til en justering eller et potentielt gennemførelsesspørgsmål (det såkaldte »Saturday paper«) indsendes senest en uge efter modtagelsen af oplysninger fra UNFCCC-sekretariatet
b)
ændringer til estimaterne vedrørende drivhusgasemissioner, der anvendes efter aftale mellem medlemsstaten og ekspertgruppen for revision, i forbindelse med indsendelsen af drivhusgasopgørelsen under revisionsprocessen som svar på bemærkningerne under litra a), indsendes senest en uge efter indsendelsen til UNFCCC-sekretariatet
c)
udkastet til den individuelle rapport om opgørelsen, der indeholder justerede estimater vedrørende drivhusgasemissioner eller et spørgsmål vedrørende gennemførelsen i tilfælde, hvor medlemsstaten ikke har løst det problem, som ekspertgruppen for revision har påpeget, indsendes senest en uge efter modtagelsen af rapporten fra UNFCCC-sekretariatet
d)
medlemsstatens reaktion på udkastet til den individuelle rapport om opgørelsen i tilfælde, hvor en foreslået justering ikke accepteres, sammen med et resumé, hvor medlemsstaten angiver, hvorvidt den accepterer eller afviser eventuelle justeringer, indsendes senest en uge efter indsendelse af svaret til UNFCCC-sekretariatet
e)
den endelige individuelle rapport om opgørelsen indsendes senest en uge efter modtagelsen af denne fra UNFCCC-sekretariatet
f)
eventuelle spørgsmål vedrørende gennemførelsen, der er forelagt Kyotoprotokollens overholdelseskomité, overholdelseskomitéens meddelelse om at fortsætte med et spørgsmål vedrørende gennemførelsen og alle forudgående konklusioner og beslutninger truffet af overholdelseskomitéen og dennes underafdelinger vedrørende medlemsstaten indsendes senest en uge efter, at medlemsstaten har modtaget oplysningerne fra UNFCCC-sekretariatet.
4. Kommissionens tjenestegrene udarbejder et resumé af oplysningerne i stk. 3 og sender det til alle medlemsstater.
5. Kommissionens tjenestegrene forsyner medlemsstaterne med oplysningerne som omhandlet i stk. 3, idet dette stykke finder tilsvarende anvendelse på Unionens drivhusgasopgørelse.
6. Eventuelle ændringer, som omhandlet i stk. 3, litra b), hvad angår indgivelsen af Unionens drivhusgasopgørelse gennemføres i samarbejde med den relevante medlemsstat.
7. I tilfælde, hvor der gennemføres justeringer af en medlemsstats drivhusgasopgørelse i henhold til Kyotoprotokollens overholdelsesmekanisme, koordinerer medlemsstaten sin reaktion på revisionsprocessen med Kommissionen i forhold til forpligtelserne i forordning (EU) nr. 525/2013 inden for følgende tidsfrister:
a)
inden for de i medfør af Kyotoprotokollen fastsatte frister, hvis de justerede estimater i et enkelt år eller de kumulative justeringer i flere på hinanden følgende år i forpligtelsesperioden for en eller flere medlemsstater ville medføre justeringer af Unionens drivhusgasopgørelse med en mængde, der ville resultere i misligholdelse af metode- og rapporteringskravene efter Kyotoprotokollens artikel 7, stk. 1, for så vidt angår opfyldelse af deltagelseskravene som fastsat i retningslinjerne efter Kyotoprotokollens artikel 7
b)
senest to uger inden indsendelse af:
i)
anmodning om generhvervelse af deltagelsesretten til de relevante organer under Kyotoprotokollen
ii)
en reaktion på en beslutning om viderebehandling af et spørgsmål vedrørende gennemførelsen eller på foreløbige konklusioner fra overholdelseskomitéen.
8. I den uge, hvor UNFCCC reviderer Unionens opgørelse, indgiver medlemsstaterne så hurtigt som muligt svar på spørgsmål fra UNFCCC-revisorerne, der vedrører deres ansvarsområder i henhold til artikel 4, stk. 2, og 3, i nærværende forordning.
Artikel 6
Retningslinjer for drivhusgasopgørelsen
Medlemsstaterne og Kommissionen fastlægger drivhusgasopgørelser som omhandlet i forordning (EU) nr. 525/2013, artikel 7, stk., 1-5, i overensstemmelse med:
a)
retningslinjerne fra 2006 for nationale drivhusgasopgørelser fra det mellemstatslige panel om klimaændringer (IPPC)
b)
IPCC's reviderede vejledning om supplerende metoder og god praksis med baggrund i Kyotoprotokollen fra 2013
c)
tilføjelsen fra 2013 til IPCC-retningslinjerne fra 2006 om nationale drivhusgasopgørelser: vådområder, der skal drænes eller genoprettes som anført i artikel 7, stk., 1, litra d), i forordning (EU) nr. 525/2013
d)
UNFCC-retningslinjerne (del I) om udarbejdelse af nationale meddelelser fra parterne i konventionens bilag I: UNFCCC's rapporteringsretningslinjer om årlige opgørelser som omhandlet i UNFCCC-partskonferencens beslutning 24/CP.19
e)
retningslinjer om forberedelse af information som påkrævet i artikel 7 i Kyotoprotokollen som vedtaget af UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen.
Artikel 7
Globale opvarmningspotentialer
Medlemsstaterne og Kommissionen anvender de globale opvarmningspotentialer i bilag III til UNFCCC-partskonferencens beslutning 24/CP.19 med henblik på udarbejdelse og rapportering af drivhusgasopgørelser i henhold til forordning (EU) nr. 525/2013, artikel 7, stk. 1-5, og Unionens drivhusgasopgørelse.
Artikel 8
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. marts 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 666/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie a zohledňují změny v souvislosti s potenciály globálního oteplování a mezinárodně dohodnutými pokyny k inventurám podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 6 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Mechanismus monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů je nutný k tomu, aby bylo možné vyhodnotit skutečný pokrok v plnění závazků Unie a jejích členských států souvisejících s omezením nebo snížením emisí všech skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie přijatých v roce 2009 a společně označovaných jako „klimaticko-energetický balíček“.
(2)
Rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu stanoví pokyny pro národní systémy, jež by smluvní strany měly použít. Měla by proto být upřesněna pravidla týkající se inventurního systému Unie s cílem dostát závazkům podle uvedeného rozhodnutí a zajistit včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost zpráv o emisích skleníkových plynů podávaných sekretariátu úmluvy UNFCCC.
(3)
K zabezpečení kvality inventurního systému Unie je nutné stanovit další pravidla týkající se program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie.
(4)
K zajištění úplnosti inventury Unie v souladu s obecnými zásadami pro vypracování národních inventur skleníkových plynů je nezbytné zajistit metodiky a údaje, které Komise využije, po konzultaci a v úzké spolupráci s dotčeným členským státem, při přípravě odhadu chybějících údajů v národní inventuře členského státu podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013.
(5)
K zajištění včasného a účinného provádění závazků Unie podle Kjótského protokolu úmluvy UNFCCC je nezbytné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi členskými státy a Unií během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC.
(6)
Je třeba zohlednit změny hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k národním inventurám antropogenních emisí ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(7)
V zájmu zajištění soudržnosti s prováděním požadavků na sledování a vykazování podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
1. Inventura skleníkových plynů Unie je součtem emisí skleníkových plynů členských států ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů na území Evropské unie podle čl. 52 Smlouvy o Evropské unii a je stanovena na základě inventur skleníkových plynů členských států, jak jsou vykazovány podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013, za úplné časové řady inventárních let.
2. Toto nařízení stanoví pravidla pro požadavky na inventurní systém Unie, dále konkretizuje pravidla týkající se přípravy a správy inventury skleníkových plynů Unie včetně pravidel pro spolupráci s členskými státy během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu inventur podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“).
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla týkající se hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k inventurám, které mají být používány členskými státy a Komisí při stanovení a vykazování inventury skleníkových plynů.
Článek 2
Inventura skleníkových plynů Unie
1. Při přípravě a správě inventury skleníkových plynů Unie se Komise snaží zajistit:
a)
úplnost inventury skleníkových plynů Unie použitím postupu stanoveného v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
že inventura skleníkových plynů Unie poskytne transparentní souhrn emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů a že transparentním způsobem odráží příspěvek členských států co do emisí a pohlcení pomocí propadů k inventuře skleníkových plynů Unie;
c)
že se celkový objem emisí skleníkových plynů Unie a jejich pohlcení pomocí propadů za vykazovaný rok rovná součtu emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů, jež byly za tentýž rok vykázány podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
že inventura skleníkových plynů Unie zahrnuje souvislé časové řady emisí a pohlcování pomocí propadů za všechny vykazované roky.
2. Komise a členské státy usilují o zvýšení srovnatelnosti inventur skleníkových plynů členských států.
Článek 3
Program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie
1. Unijní program zajišťování kvality a kontroly kvality uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 doplní programy zajišťování kvality a kontroly kvality prováděné členskými státy.
2. Členské státy zajistí kvalitu údajů o činnostech, emisních faktorů a dalších ukazatelů používaných v národní inventuře skleníkových plynů, rovněž použitím článků 6 a 7.
3. Členské státy poskytnou Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí všechny příslušné informace ze svých archivů zřízených a spravovaných v souladu s bodem 16 písm. a) přílohy k rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, pokud to bude vyžadováno během přezkumu inventury skleníkových plynů Unie podle úmluvy UNFCCC.
Článek 4
Doplnění chybějících údajů
1. Odhady Komise ohledně chybějících údajů v inventuře skleníkových plynů členského státu, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, jsou založeny na těchto metodikách a údajích:
a)
pokud členský stát předložil v předchozím vykazovaném roce souvislou časovou řadu odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů, které dosud nebyly upraveny dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, a pokud platí kterákoliv z těchto podmínek:
i)
daný členský stát předložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, která obsahuje chybějící odhad, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů,
ii)
daný členský stát nepředložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, ale odhad přibližných emisí skleníkových plynů za rok X - 1 v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 vypracovala pro členské státy Unie, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů Unie,
iii)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů v odvětví energetiky na základě údajů získaných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (4),
iv)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů neenergetických odvětví na základě odhadů vycházejících z technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
b)
pokud odhad pro příslušnou kategorii zdrojů byl v předchozích letech upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, přičemž dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě základní metody úpravy použité odborným přezkumným týmem podle technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
c)
pokud byl v předchozích letech odhad pro příslušnou kategorii předmětem technických oprav podle čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 a dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě metody použité technickým odborným přezkumným týmem pro výpočet technické opravy;
d)
pokud nejsou souvislé časové řady vykazovaných odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů dostupné a pokud nebyl odhad pro kategorii zdrojů upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, pak na základě technických pokynů pro metodiky úprav, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech.
2. Komise připraví odhady uvedené v odstavci 1 do 31. března vykazovaného roku v konzultaci s dotčeným členským státem.
3. Dotčený členský stát použije odhady uvedené v odstavci 1 pro svou národní zprávu podanou sekretariátu úmluvy UNFCCC dne 15. dubna s cílem zajistit soudržnost mezi inventurou skleníkových plynů Unie a inventurami skleníkových plynů členských států.
Článek 5
Lhůty pro spolupráci a koordinaci během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC
1. Jestliže členský stát zamýšlí opětovně předložit svou inventuru sekretariátu úmluvy UNFCCC do 27. května, oznámí nejprve tutéž inventuru Komisi, a to do 8. května. Údaje nahlášené Komisi se nesmí odlišovat od údajů předložených sekretariátu úmluvy UNFCCC.
2. Jestliže členský stát zamýšlí učinit jakékoli jiné opětovné předložení své inventury sekretariátu úmluvy UNFCCC po 27. květnu, jež obsahuje jiné informace, než které byly dříve sděleny Komisi, musí členský stát tuto informaci Komisi oznámit nejpozději do jednoho týdne od jejího opětovného předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC.
3. Členský stát sdělí Komisi tyto údaje:
a)
vyjádření odborného přezkumného týmu poukazující na potenciální problém s inventurou skleníkových plynů daného členského státu související s požadavky závazné povahy, jež by mohl vést k úpravě či potenciální otázce týkající se plnění závazků (tzv. „Saturday paper“), a to do jednoho týdne od obdržení informací od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
b)
opravy odhadů emisí skleníkových plynů provedené po dohodě mezi členským státem a odborným přezkumným týmem pro dané předložení inventury skleníkových plynů během procesu přezkumu, jak jsou uvedeny v odpovědi na vyjádření uvedené v písm. a), a to do jednoho týdne od jejího předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC;
c)
návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře, která obsahuje upravené odhady emisí skleníkových plynů nebo otázku týkající se plnění závazků v případě, kdy členský stát nevyřešil problém, na který poukázal odborný přezkumný tým, a to do jednoho týdne od obdržení této zprávy od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
d)
odpověď členského státu na návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře v případě, kdy navrhovaná úprava není přijata a je doplněna shrnutím, ve kterém členský stát uvádí, zda přijímá nebo odmítá kterékoli navrhované úpravy, a to do jednoho týdne od předložení odpovědi sekretariátu úmluvy UNFCCC;
e)
závěrečnou jednotlivou kontrolní zprávu o inventuře, a to do jednoho týdne od jejího obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC;
f)
případnou otázku týkající se plnění závazků, která byla předložena Výboru pro kontrolu plnění závazků dle Kjótského protokolu, oznámení ze strany Výboru pro kontrolu plnění závazků, že se bude otázkou týkající se plnění závazků zabývat, a veškeré předběžné nálezy a rozhodnutí Výboru pro kontrolu plnění závazků a jeho poboček týkajících se členského státu, a to do jednoho týdne od jejich obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC.
4. Útvary Komise předloží všem členským státům shrnutí informací uvedených v odstavci 3.
5. Útvary Komise poskytnou členským státům informace uvedené v odstavci 3 po použití uvedeného odstavce obdobně na inventuru skleníkových plynů Unie.
6. Jakékoli opravy podle odst. 3 písm. b), pokud jde o předložení inventury skleníkových plynů Unie, se provedou ve spolupráci s příslušným členským státem.
7. Pokud jsou na inventuru skleníkových plynů členského státu uplatněny úpravy podle mechanismu plnění závazků dle Kjótského protokolu, daný členský stát bude s Komisí koordinovat svou odezvu na postup přezkumu v souvislosti s povinnostmi podle nařízení (EU) č. 525/2013 v těchto lhůtách:
a)
v časovém rámci stanoveném v Kjótském protokolu, mají-li upravené odhady v jediném roku nebo kumulativní úpravy v po sobě jdoucích letech závazného období pro jeden či více členských států za následek úpravy inventury skleníkových plynů Unie v množství vedoucím k nesplnění metodických či vykazovacích požadavků dle čl. 7 odst. 1 Kjótského protokolu pro účely požadavků způsobilosti stanovených v pokynech přijatých podle článku 7 Kjótského protokolu;
b)
do dvou týdnů před předložením:
i)
žádosti o opětné nabytí způsobilosti příslušným orgánům v rámci Kjótského protokolu,
ii)
odpovědi na rozhodnutí zabývat se otázkou týkající se plnění závazků či na předběžné nálezy Výboru pro kontrolu plnění závazků.
8. Během týdne věnovaného přezkumu inventury Unie podle úmluvy UNFCCC poskytnou členské státy co nejdříve odpovědi na dotazy vznesené hodnotiteli UNFCCC týkající se otázek, které spadají do jejich odpovědnosti podle čl. 4 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
Článek 6
Pokyny k inventuře skleníkových plynů
Členské státy a Komise určí inventury skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s:
a)
pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů (2006);
b)
pokyny IPCC ohledně revidovaných doplňkových metod a správné praxe vyplývajících z Kjótského protokolu (2013);
c)
doplňkem z roku 2013 k pokynům IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: mokřady pro odvodňování mokřadů a zavodňování uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
pokyny podle úmluvy UNFCCC pro přípravu vnitrostátních sdělení stranami uvedenými v příloze I úmluvy, část 1: Pokyny podle úmluvy UNFCCC pro vykazování ročních inventur podle rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC;
e)
pokyny pro přípravu informací požadovaných podle čl. 7 Kjótského protokolu přijaté konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
Článek 7
Potenciály globálního oteplování
Členské státy a Komise pro účely stanovení a vykazování inventur skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013, jakož pro inventuru skleníkových plynů Unie, používají využívají potenciály globálního oteplování uvedené v příloze III rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.
Článek 8
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.