KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 13. juni 2013
om ændring af afgørelse 2011/30/EU om ligeværdigheden af visse tredjelandes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer og en overgangsperiode for visse tredjelandsrevisorers og revisionsfirmaers revisionsvirksomhed i Den Europæiske Union
(meddelt under nummer C(2013) 3491)
(EØS-relevant tekst)
(2013/288/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (1), særlig artikel 46, stk. 2, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens afgørelse 2011/30/EU (2) gav revisorer og revisionsfirmaer i de i bilaget til nævnte afgørelse anførte tredjelande og territorier mulighed for at fortsætte deres virksomhed i Unionen i forbindelse med revisionspåtegninger til årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for regnskabsår, der begynder i perioden 2. juli 2010 til 31. juli 2012.
(2)
Kommissionen har foretaget vurderinger af de offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer fra de i bilaget til afgørelse 2011/30/EU anførte tredjelande og territorier. Disse vurderinger blev foretaget med bistand fra den europæiske sammenslutning af revisortilsynsorganer (EGAOB). De offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer fra disse tredjelande og territorier blev vurderet på grundlag af kriterierne i artikel 29, 30 og 32 i direktiv 2006/43/EF, der indeholder bestemmelserne om offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer fra medlemsstaterne. Samarbejdet mellem medlemsstaternes og tredjelandenes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer bør i sidste ende have til formål at bero gensidigt på hinandens tilsynssystemer på grundlag af deres ligeværdighed.
(3)
Det fremgår af disse vurderinger, at Abu Dhabi, Brasilien, Det Internationale Finanscenter Dubai, Guernsey, Indonesien, øen Man, Jersey, Malaysia, Taiwan og Thailand har offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer, der er underlagt bestemmelser, som kan sidestilles med bestemmelserne i artikel 29, 30 og 32 i direktiv 2006/43/EF. Disse tredjelandes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer og medlemsstaternes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer bør således betragtes som ligeværdige.
(4)
Bermuda, Caymanøerne, Egypten, Mauritius, New Zealand, Rusland og Tyrkiet har etableret eller er i færd med at etablere offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer. For at foretage en vurdering af ligeværdigheden er det imidlertid ikke tilstrækkeligt kun at have oplysninger om, hvorledes disse systemer fungerer, og hvilke regler de er underlagt. For at foretage en yderligere vurdering med henblik på at træffe en endelig beslutning om, hvorvidt sådanne systemer skal betragtes som ligeværdige, er det nødvendigt at indhente supplerende oplysninger fra disse tredjelande og territorier for bedre at forstå deres systemer. Det er således hensigtsmæssigt at udvide overgangsperioden i afgørelse 2011/30/EU for revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i disse tredjelande og territorier.
(5)
Revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i Hongkong, Indien og Israel, har været omfattet af overgangsperioden i afgørelse 2011/30/EU. Disse tredjelande eller territorier har efterfølgende ikke etableret et uafhængigt offentligt tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystem. De har ikke indgivet oplysninger om deres revisorlovgivning og tilsynssystemer. Det må således konstateres, at disse tredjelande eller territorier ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan anerkende deres revisionslovgivning som værende ligeværdig med medlemsstaternes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer. Overgangsperioden, som de er omfattet af i henhold til afgørelse 2011/30/EU, bør således ikke udvides til også at gælde revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i disse tredjelande.
(6)
For at beskytte investorer bør revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande, kun være i stand til at fortsætte deres revisionsvirksomhed i Unionen i overgangsperioden, uden at være registreret i henhold til artikel 45 i direktiv 2006/43/EF, hvis de indgiver de nødvendige oplysninger. Såfremt disse oplysninger indgives, bør revisorer og revisionsfirmaer kunne fortsætte deres virksomhed i forbindelse med revisionspåtegninger på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for regnskabsår, der begynder i perioden 1. august 2012 til 31. juli 2015. Denne afgørelse berører ikke medlemsstaternes ret til at anvende deres undersøgelses- og sanktionssystemer i forhold til sådanne revisorer og revisionsfirmaer.
(7)
Afgørelse 2011/30/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(8)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 48, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I afgørelse 2011/30/EU foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 tilføjes følgende som stk. 2:
»Med henblik på artikel 46, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF skal de offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer i nedenstående tredjelande og territorier betragtes som ligeværdige med medlemsstaternes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer for så vidt angår revisionsaktiviteter i forbindelse med årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for regnskabsår, der starter efter den 1. august 2012:
1)
Abu Dhabi
2)
Brasilien
3)
Det Internationale Finanscenter Dubai
4)
Guernsey
5)
Indonesien
6)
Øen Man
7)
Jersey
8)
Malaysia
9)
Taiwan
10)
Thailand«
2)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
I den indledende tekst i stk. 1 ændres »bilaget« til »bilag I«.
b)
Stk. 2, 3 og 4 affattes således:
»2. Medlemsstaterne anvender ikke artikel 45 i direktiv 2006/43/EF i forhold til revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande og territorier, og hvortil der henvises i artikel 45, stk. 1, i nævnte direktiv, for regnskabsår, der begynder i perioden 2. juli 2010 til 31. juli 2015, når den pågældende revisor eller det pågældende revisionsfirma indgiver følgende oplysninger til medlemsstatens kompetente myndigheder:
a)
navn og adresse på den pågældende revisor eller det pågældende revisionsfirma og oplysninger om juridisk struktur
b)
hvis revisoren eller revisionsfirmaet tilhører et netværk, en beskrivelse af dette
c)
de revisionsstandarder og uafhængighedskrav, der er blevet anvendt ved den pågældende revision
d)
en beskrivelse af revisionsfirmaets interne kvalitetskontrolsystem
e)
en angivelse af, om og hvornår den seneste kvalitetssikringskontrol af revisoren eller revisionsfirmaet blev udført, medmindre denne oplysning fremlægges af tredjelandets kompetente myndighed, og de fornødne oplysninger om kontrolresultaterne. Hvis de nødvendige oplysninger om resultaterne af den seneste kvalitetssikringskontrol ikke er offentligt tilgængelige, behandler medlemsstaternes kompetente myndigheder sådanne oplysninger fortroligt.
3. Medlemsstaterne sørger for, at offentligheden underrettes om navn og adresse for de revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande, og om, at disse tredjelandes eller territoriers offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer endnu ikke er blevet anerkendt som ligeværdige i henhold til artikel 46, stk. 2, i direktiv 2006/43/EF. Til dette formål kan de i artikel 45 i direktiv 2006/43/EF omhandlede kompetente myndigheder i medlemsstaterne også registrere revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande.
4. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne gennemføre undersøgelser af og anvende sanktioner over for revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande.«
c)
Som stk. 5 tilføjes følgende:
»5. Stk. 2 er ikke til hinder for, at der indgås samarbejdsaftaler om kvalitetssikringskontrol mellem en medlemsstats kompetente myndigheder og de kompetente myndigheder i et af de i bilag II nævnte tredjelande, hvis en sådan aftale opfylder følgende kriterier:
a)
aftalen indebærer, at der gennemføres kvalitetssikringskontrol på grundlag af ligebehandling
b)
Kommissionen er forud blevet underrettet om aftalen
c)
aftalen foregriber ikke afgørelser, som Kommissionen måtte træffe efter artikel 47 i direktiv 2006/43/EF.«
3)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Artikel 1, stk. 1, nr. 10), ophører med at gælde den 31. juli 2013.«
4)
Bilaget erstattes af bilag I til denne afgørelse.
5)
Bilag II tilføjes som affattet i bilag II til denne afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juni 2013.
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.