KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 235/2013
af 15. marts 2013
om fastsættelse af de faste værdier, der skal benyttes ved beregningen af den finansielle udligning og forskuddet i forbindelse hermed for så vidt angår fiskevarer, der tages tilbage fra markedet i fangståret 2013
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter (1), særlig artikel 21, stk. 5 og 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EF) nr. 104/2000 er det fastsat, at der ydes finansiel udligning til producentorganisationer, der under visse betingelser tager varer som anført i afsnit A og B i bilag I til nævnte forordning tilbage. Værdien af sådan finansiel udligning skal nedsættes med faste værdier, når der er tale om varer, som er bestemt til andre formål end konsum.
(2)
I Kommissionens forordning (EF) nr. 2493/2001 af 19. december 2001 om afsætning af visse tilbagetagne fiskevarer (2) fastsættes det, hvilke afsætningsmuligheder der er for tilbagetagne varer. Det er nødvendigt at fastsætte en fast værdi for sådanne varer for hver afsætningsmulighed under hensyntagen til den gennemsnitlige indtægt, som kan opnås ved sådan afsætning i de forskellige medlemsstater.
(3)
I henhold til artikel 7 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2509/2000 af 15. november 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 for så vidt angår finansiel udligning for tilbagetagelse af visse fiskevarer (3) er der fastsat særlige bestemmelser, ifølge hvilke det organ, som er ansvarligt for at udbetale den finansielle udligning, skal underrettes, hvis en producentorganisation eller et af dens medlemmer udbyder sine varer til salg i en anden medlemsstat end den, hvor organisationen er anerkendt. Det pågældende organ er organet i den medlemsstat, hvor producentorganisationen blev anerkendt. Den faste værdi, der skal fratrækkes, bør derfor være den, der anvendes i sidstnævnte medlemsstat.
(4)
Der bør anvendes samme beregningsmetode for forskuddet på den finansielle udligning som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 2509/2000.
(5)
For ikke at hindre interventionsordningen i at fungere i 2013 bør denne forordning anvendes med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2013.
(6)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra den komité, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 104/2000 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
For fangståret 2013 fastsættes de faste værdier, der skal benyttes ved beregning af den finansielle udligning og forskuddet i forbindelse hermed for fiskevarer, der tages tilbage af producentorganisationerne, og som anvendes til andre formål end konsum, jf. artikel 21, stk. 5, i forordning (EF) nr. 104/2000, som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Den faste værdi, der skal fratrækkes i den finansielle udligning og forskuddet i forbindelse hermed, er den værdi, der anvendes i den medlemsstat, hvor producentorganisationen blev anerkendt.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2013.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 235/2013
ze dne 15. března 2013,
kterým se stanoví paušální hodnoty, jež se použijí pro výpočet finančního vyrovnání a příslušné zálohy, pokud jde o produkty rybolovu stažené z trhu během rybářského hospodářského roku 2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury (1), a zejména na čl. 21 odst. 5 a 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 104/2000 stanoví, že organizacím producentů, které za určitých podmínek stáhnou z trhu produkty uvedené v částech A a B přílohy I uvedeného nařízení, bude poskytnuto finanční vyrovnání. Výše tohoto finančního vyrovnání je snížena o paušálně stanovenou hodnotu produktu určeného k jiným účelům než k lidské spotřebě.
(2)
Nařízení Komise (ES) č. 2493/2001 ze dne 19. prosince 2001 o odbytu některých produktů rybolovu stažených z trhu (2) stanoví způsoby odbytu produktů stažených z trhu. Hodnota takovýchto produktů by měla být stanovena na úrovni běžné pro každý z těchto způsobů odbytu s ohledem na průměrné příjmy, které lze při takovém odbytu získat v různých členských státech.
(3)
Podle článku 7 nařízení Komise (ES) č. 2509/2000 ze dne 15. listopadu 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 104/2000, pokud jde o poskytování finančního vyrovnání za stažení některých produktů rybolovu (3), zvláštní pravidla stanoví, že pokud organizace producentů nebo jeden z jejích členů uvedou své produkty do prodeje v jiném členském státě, než ve kterém je organizace uznána, musí být o tom informován orgán, který je zodpovědný za poskytování finančního vyrovnání. Tímto orgánem se rozumí orgán v členském státě, ve kterém je organizace producentů uznána. Proto by paušální odpočitatelnou hodnotou měla být hodnota používaná v tomto členském státě.
(4)
Stejná metoda výpočtu by se měla používat pro zálohy na finanční vyrovnání podle článku 6 nařízení (ES) č. 2509/2000.
(5)
Aby nebylo omezeno fungování intervenčního systému v roce 2013, mělo by se toto nařízení použít zpětně od 1. ledna 2013.
(6)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu s vyjádřením výboru zřízeného nařízením (ES) č. 104/2000,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Na rybářský hospodářský rok 2013 jsou paušální hodnoty podle čl. 21 odst. 5 nařízení (ES) č. 104/2000, které se použijí pro výpočet finančního vyrovnání a příslušných záloh za produkty rybolovu stažené organizacemi producentů z trhu a určené k jiným účelům než k lidské spotřebě, stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Paušální hodnotou, která má být odečtena od finančního vyrovnání a příslušných záloh, je hodnota používaná v členském státě, ve kterém je organizace producentů uznána.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2013.