RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 14. oktober 2014
om bemyndigelse af Tyskland til at anvende en reduceret afgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn, i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF
(2014/722/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1), særlig artikel 19,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/445/EU (2) fik Tyskland tilladelse til at anvende en reduceret afgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn (»strøm fra land«), i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF, indtil 16. juli 2014.
(2)
Ved brev af 26. februar 2014 anmodede Tyskland om tilladelse til fortsat at anvende en reduceret elafgiftssats på strøm fra land i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF.
(3)
Med den ønskede afgiftslempelse tilstræber Tyskland at fortsætte med at fremme en mere udbredt anvendelse af strøm fra land, som er en mere miljøvenlig måde for skibe at dække deres behov for elektricitet på, mens de ligger ved kaj i havne, end forbrænding af bunkerfuel om bord på fartøjerne.
(4)
For så vidt som anvendelsen af strøm fra land forhindrer emissioner af luftforurenende stoffer fra forbrændingen af bunkerfuel om bord på fartøjer, der ligger ved kaj, bidrager den til en forbedring af den lokale luftkvalitet i havnebyer. Foranstaltningen forventes derfor at bidrage til Unionens miljø-, sundheds- og klimapolitiske målsætninger.
(5)
At give Tyskland tilladelse til at anvende en reduceret elafgiftssats på strøm fra land går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå ovennævnte målsætning, idet produktion om bord fortsat vil være det mest konkurrencedygtige alternativ i de fleste tilfælde. Af samme årsag, og på grund af teknologiens nuværende forholdsvis lave markedsindtrængningsgrad, vil foranstaltningen sandsynligvis ikke resultere i væsentlige konkurrencefordrejninger i løbet af det tidsrum, den finder anvendelse, og den vil således ikke have en negativ indvirkning på det indre markeds rette funktion.
(6)
Det følger af artikel 19, stk. 2, i direktiv 2003/96/EF, at hver tilladelse, der gives i henhold til den bestemmelse, skal være strengt tidsbegrænset. Eftersom der er behov for en periode, der er tilstrækkelig lang til at foretage en ordentlig evaluering af foranstaltningen, men også fordi det er nødvendigt ikke at underminere den fremtidige udvikling af de eksisterende retlige rammer, er det hensigtsmæssigt at give den ønskede tilladelse for en periode på seks år.
(7)
For at give retssikkerhed for havne- og skibsoperatører og for at undgå en mulig forøgelse af den administrative byrde for virksomheder, der distribuerer og videredistribuerer elektricitet, som følge af ændringer i den afgiftssats, der opkræves på strøm fra land, bør det sikres, at Tyskland kan anvende den nuværende, specifikke afgiftslempelse, som denne afgørelse vedrører, uden afbrydelse. Den tilladelse, der anmodes om, bør derfor gives med virkning fra den 17. juli 2014 i umiddelbar tilslutning til den tidligere ordning i Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/445/EU.
(8)
Denne afgørelse bør ophøre med at finde anvendelse fra den dato, hvor generelle regler om skattemæssige fordele for strøm fra land finder anvendelse gennem en fremtidig EU-retsakt.
(9)
Denne afgørelse har ingen indflydelse på anvendelsen af Unionens regler vedrørende statsstøtte -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Det tillades herved Tyskland at anvende en reduceret elafgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, bortset fra fritidsfartøjer, som ligger ved kaj i havne (»strøm fra land«), forudsat at minimumsafgiftssatserne i henhold til artikel 10 i direktiv 2003/96/EF overholdes.
Artikel 2
Denne afgørelse finder anvendelse fra den 17. juli 2014 til den 16. juli 2020.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Luxembourg, den 14. oktober 2014.
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 14. října 2014,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů
(2014/722/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcím rozhodnutí Rady 2011/445/EU (2) bylo Německu v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoleno do 16. července 2014 uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).
(2)
Dopisem ze dne 26. února 2014 Německo požádalo o povolení nadále uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřiny pro pobřežní elektřinu podle článku 19 směrnice 2003/96/ES.
(3)
Cílem snížené daně, kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je další podpora širšího využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním ropných paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(4)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním ropných paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí, zdraví a klimatu.
(5)
Povolení, aby Německo na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro větší využívání pobřežní elektřiny, protože výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh nepovede opatření během své doby platnosti pravděpodobně k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(6)
Z čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby mohlo být opatření náležitě vyhodnoceno, ale zároveň nesmí narušovat budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu šesti let.
(7)
Aby provozovatelé přístavů a lodí měli právní jistotou a aby se zabránilo potenciálnímu zvýšení administrativní zátěže pro distributory a redistributory elektřiny, k němuž by mohlo dojít v důsledku změn v sazbě spotřební daně vybírané z pobřežní elektřiny, mělo by se zajistit, aby Německo mohlo bez přerušení uplatňovat stávající zvláštní snížení daně, jehož se týká toto rozhodnutí. Požadované povolení by tedy mělo být uděleno s účinkem od 17. července 2014, aby se plynule navázalo na předchozí ujednání v rámci prováděcího rozhodnutí 2011/445/EU.
(8)
Toto rozhodnutí by mělo pozbýt platnosti dnem použitelnosti obecných pravidel týkajících se daňového zvýhodnění pobřežní elektřiny přijatých na základě budoucího legislativního aktu Unie.
(9)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel Unie v oblasti státní podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německu se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech („pobřežní elektřina“), a to s výjimkou soukromých rekreačních plavidel a za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije ode dne 17. července 2014 do dne 16. července 2020.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Lucemburku dne 14. října 2014.