KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 180/2014
af 20. februar 2014
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 af 13. marts 2013 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 (1), særlig artikel 6, stk. 2, artikel 8, artikel 12, stk. 3, artikel 13, stk. 2, artikel 14, artikel 18, stk. 1, andet afsnit, artikel 19, stk. 3, artikel 21, stk. 4, artikel 27, stk. 1, og artikel 29, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EU) nr. 228/2013 ophæves og erstattes forordning (EF) nr. 247/2006 (2). Ved forordning (EU) nr. 228/2013 bemyndiges Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. For at sikre, at ordningen fungerer hensigtsmæssigt efter de nye retsregler, bør der vedtages regler ved hjælp af sådanne retsakter. De nye regler skal træde i stedet for gennemførelsesbestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 793/2006 (3). Nævnte forordning ophæves ved Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 (4).
(2)
Der gælder allerede nu et krav om, at der for visse landbrugsprodukter, som er fritaget for importtold, skal udstedes en importlicens. For at forenkle administrationen bør importlicensen bruges i forbindelse med ordningen med fritagelse af disse produkter for importtold.
(3)
Der bør også indføres et dokument til brug ved fritagelse for importtold for andre landbrugsprodukter, som der ikke skal udstedes importlicens for. Der bør i denne forbindelse anvendes en fritagelseslicens, der udstedes på grundlag af importlicensblanketten.
(4)
Der bør fastlægges regler for fastsættelsen af den støtte, der ydes til levering af produkter under den særlige forsyningsordning. Reglerne bør tage højde for de ekstraomkostninger ved levering, der er en følge af disse områders fjerne beliggenhed og østatus, og som medfører byrder, der udgør et stort handicap for områderne. For at opretholde EU-produkternes konkurrenceevne bør der i forbindelse med denne støtte tages højde for eksportpriserne.
(5)
Støtteordningen for produkter, der leveres fra EU's område, bør forvaltes ved hjælp af en licens, i det følgende benævnt »støttelicens«, og hertil anvendes importlicensblanketten.
(6)
Der bør med henblik på forvaltningen af den særlige forsyningsordning indføres regler om udstedelsen af støttelicenser, der afviger fra de bestemmelser, der normalt gælder for importlicenser i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 (5).
(7)
Forvaltningen af den særlige forsyningsordning bør have et dobbelt sigte. For det første skal den fremme hurtig udstedelse af licenserne, navnlig ved at den generelle forpligtelse til at stille forudgående sikkerhed afskaffes, og hurtig udbetaling af støtte i forbindelse med levering af produkter fra EU's område. For det andet bør reguleringen og overvågningen af transaktionerne sikres, og de myndigheder, der forvalter forsyningsordningen, bør have adgang til de instrumenter, der er nødvendige for at nå ordningens mål. Disse mål er at sikre regelmæssige forsyninger af visse landbrugsprodukter og at kompensere for virkningerne af fjernområdernes geografiske beliggenhed ved at sikre, at de indrømmede fordele reelt slår igennem på det stadium, hvor produkterne afsættes til de endelige brugere.
(8)
Reglerne for forvaltningen af den særlige forsyningsordning bør sikre, at der inden for de mængder, der er fastsat i den foreløbige forsyningsopgørelse, kan udstedes en licens til en registreret erhvervsdrivende for de produkter og mængder, der indgår i en handelstransaktion, som vedkommende gennemfører for egen regning, når denne dokumenterer, at transaktionen rent faktisk har fundet sted, og at licensansøgningen er berettiget.
(9)
Der må stilles en række krav i forbindelse med overvågningen af de transaktioner, der gennemføres under den særlige forsyningsordning, bl.a. må licensernes gyldighedsperiode afpasses efter sø- og lufttransportens varighed, der må være pligt til inden for korte frister at dokumentere, at den levering, der er omfattet af licensen, har fundet sted, og licensindehaveren må ikke kunne overdrage sine rettigheder og forpligtelser.
(10)
De fordele, der indrømmes i form af fritagelse for importafgift og støtte til levering af produkter fra EU's område, skal have en indvirkning både på produktionsomkostningerne og på de priser, som den endelige bruger skal betale. Det bør derfor kontrolleres, at dette reelt sker.
(11)
Der bør fastsættes regler om tilladelser til og overvågning af eksport af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, til tredjelande og forsendelse heraf til resten af Unionen. Det bør bl.a. fastsættes, hvor store mængder forarbejdede produkter der som led i traditionel samhandel kan eksporteres eller forsendes, og hvor store mængder lokalt forarbejdede produkter der kan eksporteres til bestemte destinationer for at fremme den regionale samhandel.
(12)
For at beskytte forbrugerne og de erhvervsdrivendes handelsinteresser bør produkter, som ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet, jf. artikel 28 i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 (6), udelukkes fra den særlige forsyningsordning, senest når de afsættes første gang, og der bør træffes passende foranstaltninger for de tilfælde, hvor dette krav ikke er opfyldt.
(13)
Det bør inden for rammerne af de gældende partnerskabsprocedurer for fjernområderne fastsættes, at medlemsstaternes kompetente myndigheder skal udforme de nødvendige administrative regler for forvaltningen og overvågningen af den særlige forsyningsordning.
(14)
For at det kan vurderes, hvordan ordningen gennemføres, bør det bestemmes, at medlemsstaternes kompetente myndigheder med regelmæssige mellemrum skal sende oplysninger til Kommissionen.
(15)
Det bør for hver støtteordning til fordel for den lokale produktion fastsættes, hvad støtteansøgningerne skal indeholde, og hvilke dokumenter der skal vedlægges som begrundelse.
(16)
Hvis støtteansøgningerne indeholder åbenlyse fejl, bør de når som helst kunne rettes.
(17)
Det er nødvendigt, at fristerne for indsendelse af støtteansøgninger og ændring af støtteansøgninger overholdes, for at de nationale myndigheder kan planlægge og efterfølgende føre en effektiv kontrol med, at ansøgningerne om støtte til den lokale produktion er korrekte. Derfor bør der fastsættes en sidste frist, hvorefter indsendte ansøgninger ikke længere tages i betragtning. Der bør desuden foretages en nedsættelse af støttebeløbet for at tilskynde ansøgerne til at overholde de fastsatte frister.
(18)
Ansøgerne bør til enhver tid kunne trække hele eller en del af deres ansøgning om støtte til lokal produktion tilbage, forudsat at de kompetente myndigheder endnu ikke har givet dem meddelelse om fejl i støtteansøgningen eller om kontrol på stedet, hvor der konstateres fejl i den del, der berøres af tilbagetrækningen.
(19)
Der bør føres effektiv kontrol med, at bestemmelserne om de støtteordninger, der forvaltes ved hjælp af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, overholdes. Med henblik herpå og for at opnå et ensartet kontrolniveau i alle medlemsstater bør der fastsættes præcise kriterier og tekniske procedurer for gennemførelsen af administrativ kontrol og kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør, hvor det er muligt, forsøge at kombinere de forskellige kontrolforanstaltninger i henhold til denne forordning med dem, der gælder i henhold til andre EU-bestemmelser.
(20)
Det bør fastlægges, hvor mange ansøgere der som et minimum skal kontrolleres på stedet under de forskellige støtteordninger
(21)
Det udsnit, der som et minimum skal kontrolleres på stedet, bør fastlægges dels på grundlag af en risikoanalyse, dels ved tilfældig udvælgelse. De faktorer, der hovedsagelig skal tages hensyn til ved risikoanalysen, bør fastlægges nærmere.
(22)
Konstateres der væsentlige uregelmæssigheder, bør det medføre, at kontrollen på stedet øges i det pågældende og efterfølgende år, så der opnås en acceptabel sikkerhed for, at de pågældende støtteansøgninger er korrekte.
(23)
For at kontrollen på stedet kan være effektiv, bør kontrollanterne informeres om grunden til, at de pågældende ansøgere er udvalgt til kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør registrere oplysningerne herom.
(24)
For at de nationale myndigheder og de kompetente EU-myndigheder kan følge op på kontrollen på stedet, bør kontroloplysningerne registreres i en kontrolrapport. Støtteansøgeren eller dennes repræsentant bør have mulighed for at underskrive rapporten. Foretages der kontrol ved telemåling, bør medlemsstaterne dog bemyndiges til kun at give ansøgeren mulighed herfor, hvis der konstateres uregelmæssigheder ved kontrollen. Uanset hvordan kontrollen på stedet foretages, bør støtteansøgeren modtage en kopi af rapporten, hvis der konstateres uregelmæssigheder.
(25)
Med henblik på en effektiv beskyttelse af EU's finansielle interesser bør der vedtages passende foranstaltninger til bekæmpelse af uregelmæssigheder og svig.
(26)
Nedsættelser og udelukkelser bør fastsættes under hensyntagen til proportionalitetsprincippet og til de særlige problemer i forbindelse med force majeure og usædvanlige og naturbetingede omstændigheder. Nedsættelserne og udelukkelserne bør stå i forhold til uregelmæssighedens alvor og bør i værste fald medføre total udelukkelse fra en eller flere ordninger for støtte til lokal produktion for en bestemt periode.
(27)
Generelt bør der ikke foretages nedsættelser og udelukkelser, hvis støtteansøgeren har givet sagligt korrekte oplysninger, eller hvis han på anden måde kan godtgøre, at han ikke har begået nogen fejl.
(28)
Støtteansøgere, der på et hvilket som helst tidspunkt giver de kompetente nationale myndigheder meddelelse om fejl i en støtteansøgning, bør ikke pålægges en nedsættelse eller udelukkelse, uanset grunden til fejlen, forudsat at ansøgeren ikke har fået meddelelse om, at de kompetente myndigheder har til hensigt at foretage kontrol på stedet, og forudsat at de kompetente myndigheder ikke allerede har underrettet ansøgeren om eventuelle uregelmæssigheder i ansøgningen. Det samme bør gælde med hensyn til ukorrekte data i den elektroniske database.
(29)
Hvis der for den samme ansøger skal foretages flere nedsættelser, bør de foretages uafhængigt af hinanden. Desuden bør de nedsættelser og udelukkelser, der foretages i henhold til denne forordning, ikke indskrænke anvendelsen af andre sanktioner i henhold til andre EU-bestemmelser eller national ret.
(30)
Hvis en ansøger som følge af force majeure eller usædvanlige omstændigheder ikke er i stand til at opfylde de forpligtelser, der er fastsat i reglerne for gennemførelsen af programmerne, bør han ikke miste retten til støtte. Det bør præciseres, hvilke tilfælde de kompetente myndigheder navnlig vil kunne anerkende som usædvanlige omstændigheder.
(31)
For at sikre at princippet om god tro anvendes ensartet i hele Unionen, bør det i forbindelse med inddrivelse af uberettiget udbetalte beløb fastlægges, på hvilke betingelser dette princip kan påberåbes, uden at dette berører behandlingen af de pågældende udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningen.
(32)
Der bør fastsættes de fornødne bestemmelser for anvendelsen af det logo, som skal øge kendskabet til og forbruget af forarbejdede eller uforarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter, der er specifikke for EU's fjernområder.
(33)
Det bør påhvile de kompetente myndigheder i de pågældende områder at vedtage de supplerende administrative bestemmelser, som er nødvendige for at få de mekanismer, der er indført med henblik på at kontrollere og overvåge anvendelsen af logoet, til at fungere korrekt og for at sikre, at forpligtelserne overholdes.
(34)
Med henblik på toldfritagelsen ved import af tobak til De Kanariske Øer bør den årlige periode til beregning af den maksimale mængde tobaksprodukter som omhandlet i artikel 29 i forordning (EF) nr. 228/2013 fastsættes. For at opnå størst mulig smidighed bør den samlede mænge strippet råtobak under anvendelse af en ækvivalenskoefficient også kunne bruges til import af andre produkter for at dække den lokale industris behov.
(35)
Procedurerne for ændring af programmerne bør forenkles for at sikre en mere fleksibel og gnidningsløs tilpasning af programmerne til de faktiske forhold, der gør sig gældende for forsyningsordningen og den lokale produktion af landbrugsprodukter. Derfor bør fristen for forelæggelsen af de årlige ændringer forlænges med to måneder, således at den er rettet ind efter den frist for fremsendelsen af den årlige gennemførelsesrapport, der er fastsat i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013. Større ændringer bør dog meddeles Kommissionen i god tid, således de kan gennemgås grundigt og der kan træffes afgørelse om godkendelse inden den dato, hvor ændringerne tages i anvendelse.
(36)
Medlemsstaterne bør forelægge Kommissionen alle de oplysninger vedrørende gennemførelsen af programmerne, der er nødvendige for at sikre korrekt overvågning af programmerne på lang sigt. Der bør derfor fastlægges en række fælles minimumsresultatindikatorer, og det bør fastsættes, hvilke oplysninger de periodiske meddelelser og statistikker vedrørende den specifikke forsyningsordning, foranstaltningerne til støtte for den lokale produktion samt de årlige gennemførelsesrapporter skal indeholde, og hvornår de skal forelægges. For at gøre det muligt at meddele mere pålidelige oplysninger om ansøgningerne om støtte til lokal produktion, bør fristen for meddelelsen af sådanne oplysninger forlænges med en måned.
(37)
Medlemsstaterne bør sende Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige, for at ordningen kan fungere efter hensigten, i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (7).
(38)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
DEN SÆRLIGE FORSYNINGSORDNING
AFDELING 1
Foreløbige forsyningsopgørelser
Artikel 1
Formålet med de foreløbige forsyningsopgørelser og ændring af dem
I de foreløbige forsyningsopgørelser, som medlemsstaterne skal opstille i henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013, angives de mængder af uundværlige produkter, der kræves pr. kalenderår for at dække hvert fjernområdes forsyningsbehov.
Medlemsstaterne kan ændre forsyningsopgørelsen. Artikel 40 i nærværende forordning finder anvendelse på sådanne ændringer.
AFDELING 2
Tilførsel af forsyninger ved import fra tredjelande
Artikel 2
Importlicens
1. Med henblik på artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013 fritages produkter, som der skal forelægges importlicens for, for importtold mod fremlæggelse af nævnte licens.
2. Importlicensen udformes efter forlægget i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008.
Artikel 7, stk. 5, artikel 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 og artikel 35-40 i forordning (EF) nr. 376/2008 anvendes med de fornødne ændringer, jf. dog bestemmelserne i nærværende forordning.
3. I rubrik 20 på importlicensansøgningen og importlicensen anføres en af angivelserne i bilag I, del A, og en af angivelserne i bilag I, del B.
4. I rubrik 12 på importlicensen anføres sidste gyldighedsdag.
5. Importlicensen udstedes af de kompetente myndigheder efter ansøgning fra de berørte parter og inden for de mængder, der er fastsat i de foreløbige forsyningsopgørelser.
6. Der opkræves importtold af de mængder, der overskrider de mængder, som er anført på importlicensen. Den tolerance på 5 %, der er fastsat i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 376/2008, indrømmes på betingelse af, at den tilsvarende importtold betales.
Artikel 3
Fritagelseslicens
1. Med henblik på artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013 fritages produkter, som der ikke skal forelægges importlicens for, for importtold mod fremlæggelse af en fritagelseslicens.
2. Fritagelseslicensen udformes efter det forlæg til importlicensblanket, der er vist i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008.
Artikel 7, stk. 5, artikel 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 og 35-40 i forordning (EF) nr. 376/2008 anvendes med de fornødne ændringer, jf. dog bestemmelserne i nærværende forordning.
3. En af de angivelser, der er nævnt i bilag I, del C, trykkes eller stemples i licensens øverste venstre rubrik.
4. I rubrik 20 på ansøgningen om fritagelseslicens og på selve fritagelseslicensen anføres en af angivelserne i bilag I, del D, og en af angivelserne i bilag I, del B.
5. I rubrik 12 på fritagelseslicensen anføres sidste gyldighedsdag.
6. Fritagelseslicensen udstedes af de kompetente myndigheder efter ansøgning fra de berørte og inden for de mængder, der er fastsat i de foreløbige forsyningsopgørelser.
AFDELING 3
Forsyninger fra unionen
Artikel 4
Fastsættelse og ydelse af støtte
1. Med henblik på artikel 10, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013 fastsætter medlemsstaten som led i programmet den støtte, som skal kompensere for områdets fjerne beliggenhed, status som øsamfund eller beliggenhed i den yderste periferi, under hensyntagen til følgende:
a)
hvad angår de særlige ekstraomkostninger ved transport, den mellemliggende omladning ved levering af varer til de pågældende fjernområder
b)
hvad angår de særlige ekstraomkostninger i forbindelse med lokal forarbejdning, markedets beskedne størrelse, nødvendigheden af at sikre varetilførslerne og de særlige kvalitetskrav, der må stilles til varer, som skal bruges i de pågældende fjernområder.
Artikel 5
Støttelicens og betaling
1. Støtten udbetales mod forelæggelse af en fuldt udnyttet licens (i det følgende benævnt »støttelicens«).
Forelæggelsen af støttelicensen for de udbetalende myndigheder gælder som støtteansøgning. Undtagen i tilfælde af force majeure eller udsædvanlige vejrforhold forelægges støttelicensen senest 30 dage efter dagen for afskrivningen på støttelicensen. Hvis denne frist overskrides, reduceres støttebeløbet med 5 % for hver dag, fristen overskrides.
Støtten udbetales af de kompetente myndigheder senest 90 dage efter dagen for indgivelse af den udnyttede licens, undtagen:
a)
i tilfælde af force majeure eller udsædvanlige vejrforhold
b)
hvis der er indledt en administrativ undersøgelse af støttens berettigelse; i så fald finder udbetalingen først sted, når retten til støtten er fastslået.
2. Støttelicensen udformes efter det forlæg til importlicensblanket, der er vist i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008.
Artikel 7, stk. 5, artikel 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 og 35-40 i forordning (EF) nr. 376/2008 anvendes med de fornødne ændringer, jf. dog bestemmelserne i nærværende forordning.
3. En af de angivelser, der er nævnt i bilag I, del E, trykkes eller stemples i licensens øverste venstre rubrik.
Rubrik 7 og 8 i licensen overstreges fuldstændigt.
4. I rubrik 20 på licensansøgningen og på selve støttelicensen anføres en af angivelserne i bilag I, del F, og en af angivelserne i bilag I, del G.
5. Støttelicensen skal i rubrik 12 indeholde angivelse af sidste gyldighedsdag.
6. Som støtte ydes det beløb, der gælder den dag, hvor ansøgningen om støttelicens indgives.
7. Støttelicensen udstedes af de kompetente myndigheder efter ansøgning fra de berørte parter og inden for de mængder, der er fastsat i de foreløbige forsyningsopgørelser.
AFDELING 4
Fælles bestemmelser
Artikel 6
Overførelse af fordelen til den endelige bruger
Med henblik på artikel 13, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013 træffer de kompetente myndigheder passende foranstaltninger for at kontrollere, at fordelen faktisk kommer den endelige bruger til gode. De kan i den forbindelse vurdere avancer og priser hos de berørte erhvervsdrivende.
De foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1, og navnlig de kontrolpunkter, der anvendes til at afgøre, om støtten er slået igennem, og eventuelle ændringer heraf, meddeles Kommissionen i den årlige gennemførelsesrapport, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013.
Artikel 7
Register over erhvervsdrivende
1. For at blive opført i det register, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 228/2013, er de erhvervsdrivende forpligtede til:
a)
efter anmodning fra de kompetente myndigheder at give disse alle nødvendige oplysninger om deres handelsvirksomhed, specielt hvad angår priser og avancer
b)
udelukkende at handle i eget navn og for egen regning
c)
at indsende licensansøgninger, der står i rimeligt forhold til deres reelle mulighed for at afsætte de pågældende produkter, idet denne mulighed skal dokumenteres ved hjælp af objektive data
d)
at afholde sig fra enhver handling, der kan skabe kunstig varemangel, eller fra at sælge disponible varer til unormalt lave priser
e)
at dokumentere over for de kompetente myndigheder, at fordelen kommer den endelige bruger til gode ved afsætning af landbrugsprodukterne i det pågældende fjernområde.
2. Erhvervsdrivende, der agter at forsende eller eksportere uforarbejdede, forarbejdede eller emballerede produkter på de betingelser, der er omhandlet i artikel 13, skal ved forelæggelsen af registreringsansøgningen eller på et senere tidspunkt erklære, at de har til hensigt at udøve en sådan aktivitet, og angive, hvor eventuelle emballeringsanlæg er beliggende.
3. En forarbejdningsvirksomhed, der agter at eksportere eller forsende forarbejdede produkter på de betingelser, der er omhandlet i artikel 13 eller 15, skal ved forelæggelsen af registreringsansøgningen eller på et senere tidspunkt erklære, at den har til hensigt at udøve en sådan aktivitet og angive, hvor forarbejdningsanlægget er beliggende, og eventuelt udlevere analytiske lister over de forarbejdede produkter.
Artikel 8
Dokumenter, som de erhvervsdrivende skal forelægge, og licensens gyldighed
1. Medmindre andet følger af artikel 2, stk. 5, artikel 3, stk. 6, artikel 5, stk. 7, og artikel 11 og 12, godkender de kompetente myndigheder importlicensansøgningen, fritagelseslicensansøgningen eller støttelicensansøgningen fra en erhvervsdrivende, hvis den vedrører én forsendelse og er vedlagt originalen eller en bekræftet kopi af købsfakturaen samt originalen eller en bekræftet kopi af følgende dokumenter:
a)
hvis der er tale om en importlicens eller en fritagelseslicens:
i)
konnossementet eller luftfragtbrevet eller det multimodale transportdokument
ii)
oprindelsescertifikatet for tredjelandsprodukter
b)
hvis der er tale om en støttelicens:
i)
T2L-dokumentet eller T2LF-dokumentet på de betingelser, der er fastsat i artikel 315, stk. 1 og 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (8), eller
ii)
et CO-dokument som omhandlet i artikel 786, stk. 2, litra a), og i afsnit II, rubrik 1, i bilag 38 til nævnte forordning.
Ovennævnte dokumenter kan sendes elektronisk. Hvis den myndighed, der foretager kontrollen, ikke har adgang til det it-system, der forvalter og udfærdiger sådanne elektroniske dokumenter, forelægges dokumentet i form af en behørigt bekræftet udskrift.
Købsfakturaen, konnossementet eller luftfragtbrevet udstedes i licensansøgerens navn.
2. Licensens gyldighedsperiode fastsættes efter transporttiden. Gyldighedsperioden kan forlænges af de kompetente myndigheder i særlige tilfælde, hvor alvorlige og uforudsigelige vanskeligheder influerer på transporttiden, men kan dog ikke overstige to måneder regnet fra licensens udstedelsesdato.
Artikel 9
Forelæggelse af licenser og frembydelse af varer
1. For produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, skal importlicensen, fritagelseslicensen og støttelicensen forelægges toldmyndighederne til behandling senest femten arbejdsdage efter den dag, der blev givet tilladelse til losning af varerne. De kompetente myndigheder kan afkorte denne maksimumsfrist.
For produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller oplagt på toldoplag på Azorerne, Madeira eller De Kanariske Øer, og som senere er overgået til fri omsætning dér, løber maksimumsfristen på femten dage fra den dag, der er ansøgt om de licenser, som er nævnt i første afsnit.
2. Varerne frembydes som bulkvarer eller i separate dele svarende til de forelagte licenser.
Licenserne kan ved toldbehandling kun anvendes i forbindelse med en enkelt transaktion.
Artikel 10
Produktkvalitet
Senest når produkterne afsættes første gang, undersøges det i overensstemmelse med de normer og sædvaner, der gælder i Unionen, om de opfylder kravene i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 228/2013.
Konstateres det, at et produkt ikke opfylder kravene i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 228/2013, ophører det med at være omfattet af den særlige forsyningsordning, og en tilsvarende mængde genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse. Hvis der er ydet støtte i henhold til artikel 5, betales støtten tilbage. I tilfælde af import i henhold til nærværende forordnings artikel 2 eller 3, betales importtolden, medmindre det dokumenteres, at produkterne er blevet reeksporteret eller destrueret.
Artikel 11
Betydelig stigning i antallet af licensansøgninger
1. Fremgår det af oversigten over gennemførelsen af en foreløbig forsyningsopgørelse, at der for et bestemt produkt er en betydelig stigning i antallet af ansøgninger om importlicens, fritagelseslicens eller støttelicens, og indebærer stigningen en risiko for, at et eller flere af målene for den særlige forsyningsordning ikke nås, træffer medlemsstaten efter at have hørt de berørte myndigheder og under hensyntagen til de disponible mængder og behovene i de vigtigste sektorer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at det pågældende fjernområde får forsyninger af uundværlige produkter.
2. Hvis medlemsstaterne efter at have hørt de berørte myndigheder beslutter at begrænse udstedelsen af licenser, nedsætter de kompetente myndigheder mængderne i alle ansøgninger, der er til behandling, med samme procentsats.
Artikel 12
Fastsættelse af en maksimumsmængde pr. licensansøgning
De kompetente myndigheder kan fastsætte en maksimumsmængde pr. licensansøgning, hvis det er absolut nødvendigt for at undgå markedsforstyrrelser i de pågældende fjernområder eller transaktioner i spekulationsøjemed, der kan hindre den særlige forsyningsordning i at fungere korrekt.
De kompetente myndigheder underretter omgående Kommissionen om de tilfælde, hvor denne artikel er blevet anvendt.
De meddelelser, der er nævnt i denne artikel, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
AFDELING 5
Eksport og forsendelse
Artikel 13
Betingelser for eksport og forsendelse
1. Eksport eller forsendelse af uforarbejdede produkter, der har været omfattet af den særlige forsyningsordning, eller af emballerede eller forarbejdede produkter, der indeholder produkter, som har været omfattet af den særlige forsyningsordning, sker på de betingelser, der er fastsat i stk. 2-6.
2. For produkter, der eksporteres, skal rubrik 44 på udførselsangivelsen indeholde en af angivelserne i bilag I, del H.
3. Produktmængder, som er blevet fritaget for importtold, og som eksporteres, skal genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse.
Der kan ikke ydes eksportrestitutioner for disse produkter.
4. Produktmængder, som er blevet fritaget for importtold, og som forsendes, skal genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse, og afsenderen skal senest ved afsendelsen betale de erga omnes-importafgifter, der var gældende på importdatoen.
Disse produkter afsendes først, når den betaling, der er nævnt i første afsnit, har fundet sted.
Hvis det er umuligt at fastslå importdatoen, betragtes produkterne som importeret den dag i seksmånedersperioden forud for forsendelsesdatoen, hvor erga omnes-importafgifterne var højest.
5. Produktmængder, hvortil der er ydet støtte, og som eksporteres eller forsendes, genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse, og eksportøren eller afsenderen betaler støtten tilbage senest ved eksporten eller forsendelsen.
Disse produkter forsendes eller eksporteres først, når den tilbagebetaling, der er nævnt i første afsnit, har fundet sted.
Hvis det er umuligt at fastslå, hvilken støtte der er ydet, anses produkterne for at have fået tildelt den højeste støtte, som Unionen har fastsat for disse produkter i seksmånedersperioden forud for indgivelsen af ansøgningen om eksport eller forsendelse.
Der kan ydes eksportrestitution for sådanne produkter, forudsat at kriterierne for at yde en sådan støtte er opfyldt.
6. De kompetente myndigheder giver kun tilladelse til eksport eller forsendelse af andre forarbejdede produkter end dem, der er nævnt i stk. 3, 4 og 5 i denne artikel og i artikel 15, hvis eksportøren attesterer, at de pågældende produkter ikke har været omfattet af den særlige forsyningsordning.
De kompetente myndigheder giver kun tilladelse til reeksport eller videreforsendelse af andre uforarbejdede eller emballerede produkter end dem, der er nævnt i stk. 3, 4 og 5 i denne artikel, hvis eksportøren attesterer, at de pågældende produkter ikke har været omfattet af den særlige forsyningsordning.
De kompetente myndigheder udfører den nødvendige kontrol for at sikre, at de attester, der er nævnt i første og andet afsnit, er korrekte, og kræver eventuelt den indrømmede fordel tilbagebetalt.
Artikel 14
Eksportlicens og stærkt stigende eksport
1. Ved eksport af følgende produkter kræves der ingen eksportlicens:
a)
de produkter, der er nævnt i artikel 13, stk. 3
b)
de produkter, der er nævnt i artikel 13, stk. 5, og som ikke opfylder betingelserne for tildeling af eksportrestitutioner.
2. Er der risiko for, at de regelmæssige forsyninger til fjernområderne bringes i fare på grund af stærkt stigende eksport af de produkter, der er nævnt i artikel 13, stk. 1, kan de kompetente myndigheder indføre kvantitative begrænsninger for at sikre, at de primære behov i de berørte sektorer dækkes. Sådanne kvantitative begrænsninger skal foretages uden forskelsbehandling.
Artikel 15
Traditionel eksport, eksport som led i regional samhandel og traditionel forsendelse af forarbejdede produkter
1. Hvis en forarbejdningsvirksomhed i henhold til artikel 7, stk. 3, har erklæret, at den som led i traditionel og regional samhandel agter at eksportere eller som led i traditionel samhandel, jf. artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013, agter at forsende forarbejdede produkter, der indeholder råvarer, som har været omfattet af den særlige forsyningsordning, kan den gøre dette inden for de årlige produktmængder, der er angivet i nærværende forordnings bilag II til V. De kompetente myndigheder udsteder de nødvendige tilladelser på en sådan måde, at det sikres, at transaktionerne ikke overstiger disse årlige mængder.
Den liste over lande, der er omhandlet i artikel 14, stk. 3, i forordning (EU) nr. 228/2013, er opstillet i bilag VI til nærværende forordning.
Ved eksport som led i regional samhandel skal eksportøren forelægge de dokumenter, der er nævnt i artikel 17 i forordning (EF) nr. 612/2009, for de kompetente myndigheder inden for de frister, der er fastsat i artikel 46 i samme forordning. Forelægges dokumenterne ikke inden for disse frister, kræver de kompetente myndigheder den fordel, der er ydet under den særlige forsyningsordning, tilbagebetalt.
2. Ved eksport af de produkter, der er omhandlet i denne artikel, kræves der ingen eksportlicens.
3. Ved eksport af produkter, der er omhandlet i denne artikel, skal rubrik 44 på udførselsangivelsen indeholde en af angivelserne i bilag I, del I.
AFDELING 6
Forvaltning, kontrol og overvågning
Artikel 16
Kontrol
1. Den administrative kontrol ved import, indførsel, eksport og forsendelse af landbrugsprodukter skal være udtømmende og omfatte krydskontrol med de dokumenter, der er nævnt i artikel 8, stk. 1.
2. Den fysiske kontrol ved import, indførsel, eksport og forsendelse af landbrugsprodukter, som foretages i det pågældende fjernområde, skal omfatte et repræsentativt udsnit på mindst 5 % af de licenser, der forelægges efter artikel 9.
Kommissionens forordning (EF) nr. 1276/2008 (9) anvendes på denne fysiske kontrol med de fornødne ændringer.
Under særlige omstændigheder kan Kommissionen anmode om, at der anvendes andre kontrolprocentsatser.
Artikel 17
Nationale forvaltnings- og overvågningsbestemmelser
De kompetente myndigheder vedtager de supplerende bestemmelser, der er nødvendige for forvaltning og realtidsovervågning af den særlige forsyningsordning.
De underretter på anmodning fra Kommissionen denne om de foranstaltninger, de gennemfører i henhold til stk. 1.
KAPITEL II
FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR DEN LOKALE LANDBRUGSPRODUKTION
AFDELING 1
Støtteansøgninger
Artikel 18
Indgivelse af ansøgninger
Støtteansøgningerne for et kalenderår indgives til det kontor, som medlemsstatens kompetente myndigheder har udpeget, i overensstemmelse med de modeller, som sidstnævnte har udarbejdet, og inden for tidsfrister, de har fastsat. Disse frister fastsættes, således at der er tid til den nødvendige kontrol på stedet, og strækker sig ikke ud over den 28. februar i det efterfølgende kalenderår.
Artikel 19
Korrektion af åbenlyse fejl
En støtteansøgning kan korrigeres på et hvilket som helst tidspunkt efter indgivelsen, hvis den kompetente myndighed finder en åbenlys fejl.
Artikel 20
Forsinket indsendelse af ansøgninger
Indsendes en støtteansøgning efter den frist, der er fastsat i henhold til artikel 18, nedsættes de beløb, som støtteansøgeren ville have haft ret til, hvis ansøgningen var blevet indsendt rettidigt, med 1 % for hver arbejdsdags forsinkelse, undtagen hvis der er tale om force majeure eller udsædvanlige omstændigheder. Er forsinkelsen på over 25 kalenderdage, afvises ansøgningen.
Artikel 21
Tilbagetrækning af støtteansøgninger
1. En støtteansøgning kan på et hvilket som helst tidspunkt trækkes helt eller delvist tilbage.
Hvis de kompetente myndigheder allerede har underrettet støtteansøgeren om uregelmæssigheder i støtteansøgningen, eller hvis de har meddelt støtteansøgeren, at de har til hensigt at foretage kontrol på stedet, og der ved kontrollen konstateres uregelmæssigheder, kan de dele af støtteansøgningen, som uregelmæssighederne vedrører, dog ikke trækkes tilbage.
2. Tilbagetrækning i henhold til stk. 1 sætter ansøgeren i samme situation som før indsendelsen af støtteansøgningen eller den pågældende del af støtteansøgningen.
AFDELING 2
Kontrol
Artikel 22
Generelle principper
Der føres kontrol ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet.
Den administrative kontrol skal være grundig og omfatte krydskontrol med bl.a. data fra det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, der er omhandlet i afsnit V, kapitel II, afsnit VI, kapitel II, artikel 47 og 61 og artikel 102, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (10).
På grundlag af en risikoanalyse, jf. artikel 24, stk. 1, i nærværende forordning, foretager de kompetente myndigheder stikprøvekontrol på stedet af mindst 5 % af støtteansøgningerne. Stikprøven skal desuden repræsentere mindst 5 % af den udbetalte støtte.
I alle tilfælde, hvor det er hensigtsmæssigt, gør medlemsstaterne brug af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.
Artikel 23
Kontrol på stedet
1. Kontrol på stedet foretages uanmeldt. Der kan dog gives et varsel, som begrænses til det absolutte minimum, forudsat at formålet med kontrollen ikke bringes i fare. Undtagen i behørigt begrundede tilfælde må et sådant varsel højst gives 48 timer i forvejen.
2. Hvor det er relevant, gennemføres den kontrol på stedet, der er foreskrevet i denne afdeling, i forbindelse med eventuelle andre kontroller, der er foreskrevet i EU-lovgivningen.
3. Hvis ansøgeren eller dennes repræsentant forhindrer gennemførelsen af kontrollen på stedet, afvises den eller de pågældende støtteansøgninger.
Artikel 24
Udvælgelse af støtteansøgere til kontrol på stedet
1. De kompetente myndigheder udvælger de støtteansøgere, hos hvem der skal foretages kontrol på stedet, på grundlag af en risikoanalyse og en metode, der sikrer, at de udvalgte ansøgninger er repræsentative for de støtteansøgninger, der er indsendt. Ved risikoanalysen tages der hensyn til følgende:
a)
støttens størrelse
b)
antallet af marker, det areal og antallet af dyr, som er omfattet af en støtteansøgning, eller den mængde, der er produceret, transporteret, forarbejdet eller afsat
c)
ændringer i forhold til det foregående år
d)
kontrolresultaterne fra de foregående år
e)
andre parametre, som medlemsstaterne fastlægger.
For at sikre en sådan repræsentativitet udvælger medlemsstaterne tilfældigt mellem 20 % og 25 % af det antal støtteansøgere, hos hvem der som et minimum skal foretages kontrol på stedet.
2. De kompetente myndigheder noterer de grunde, der har ført til, at en given ansøger er blevet udvalgt til kontrol på stedet. Den kontrollant, der foretager kontrollen på stedet, informeres om begrundelserne, før kontrollen påbegyndes.
Artikel 25
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet skal der udfærdiges en kontrolrapport, som nøjagtigt beskriver de nærmere enkeltheder vedrørende den foretagne kontrol. I rapporten anføres bl.a.:
a)
den støtteordning og de støtteansøgninger, der er kontrolleret
b)
de tilstedeværende personer
c)
de kontrollerede marker, de opmålte marker, opmålingsresultaterne for hver opmålt mark og den anvendte opmålingsmetode
d)
antallet og arten af de forefundne dyr og eventuelt de øremærkenumre og angivelser i listerne og i den elektroniske database for kvæg og bevisdokumenter, der er kontrolleret, samt resultaterne af kontrollen og eventuelle særlige bemærkninger vedrørende bestemte dyr og/eller deres identifikationskode
e)
de producerede, transporterede, forarbejdede og afsatte mængder, der er kontrolleret
f)
angivelse af, hvorvidt ansøgeren havde fået et varsel om kontrolbesøget, og i givet fald hvor lang tid i forvejen
g)
alle andre gennemførte kontrolforanstaltninger.
2. Støtteansøgeren eller dennes repræsentant skal have mulighed for at underskrive rapporten, så han kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis der konstateres uregelmæssigheder, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støtteansøgeren.
Hvis kontrollen på stedet foretages ved telemåling, kan medlemsstaterne beslutte ikke at give støtteansøgeren eller dennes repræsentant mulighed for at underskrive kontrolrapporten, hvis der ikke konstateres uregelmæssigheder ved telemålingskontrollen.
AFDELING 3
Nedsættelser, udelukkelser og uretmæssige betalinger
Artikel 26
Nedsættelser og udelukkelser
Afviger de oplysninger, der er meddelt i forbindelse med støtteansøgningerne, fra de forhold, der konstateres ved den kontrol, der er fastsat i afdeling 2, nedsætter medlemsstaten støtten eller udelukker retten til den. Nedsættelserne og udelukkelserne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
Artikel 27
Undtagelser vedrørende nedsættelser og udelukkelser
1. De nedsættelser og udelukkelser, der er fastsat krav om i artikel 26, finder ikke anvendelse, hvis støttemodtageren har indgivet sagligt korrekte oplysninger eller på anden måde kan godtgøre, at han ikke har begået nogen fejl.
2. Nedsættelserne og udelukkelserne finder ikke anvendelse på de dele af støtteansøgningen, for hvilke støtteansøgeren skriftligt har underrettet de kompetente myndigheder om, at ansøgningen er urigtig, eller at den er blevet urigtig efter indsendelsen, forudsat at de kompetente myndigheder ikke allerede har meddelt støtteansøgeren, at de har til hensigt at foretage en kontrol på stedet, eller om, at der er uregelmæssigheder i ansøgningen.
På grundlag af støtteansøgerens oplysninger, som omhandlet i første afsnit, korrigeres støtteansøgningen, så den stemmer overens med de faktiske forhold.
Artikel 28
Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og sanktioner
1. I tilfælde af uretmæssigt udbetalte beløb anvendes artikel 80 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 (11) med de fornødne ændringer.
2. Skyldes de uretmæssigt udbetalte beløb urigtige erklæringer, urigtige dokumenter eller alvorlig forsømmelse fra støtteansøgerens side, anvendes der desuden en sanktion, der svarer til det uretmæssigt udbetalte beløb, forhøjet med en rente, som beregnes i henhold til artikel 80, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1122/2009.
Artikel 29
Force majeure og usædvanlige omstændigheder
I tilfælde af force majeure eller usædvanlige omstændigheder som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013 anvendes artikel 75 i forordning (EF) nr. 1122/2009 med de fornødne ændringer.
KAPITEL III
LEDSAGEFORANSTALTNINGER
AFDELING 1
Logo
Artikel 30
Kontrol af betingelserne for anvendelsen af logoet
De kompetente myndigheder kontrollerer regelmæssigt, at de godkendte erhvervsdrivende opfylder de betingelser for anvendelsen af logoet som omhandlet i artikel 5 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 og de forpligtelser, der er fastsat i samme delegerede forordnings artikel 6, stk. 4.
De kompetente myndigheder kan uddelegere kontrollen til kompetente uvildige organer, som har den fornødne kompetence. I så fald aflægger disse organer med jævne mellemrum rapport til de kompetente myndigheder om gennemførelsen af deres kontrolopgaver.
Artikel 31
Misbrug af og reklame for logoet
Medlemsstaterne anvender de relevante nationale bestemmelser for at forhindre eller om nødvendigt straffe misbrug af logoet eller træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik herpå. På anmodning fra Kommissionen meddeler de Kommissionen de gældende foranstaltninger på dette område.
Medlemsstaterne sørger for, at der bliver gjort behørig reklame for logoet og for de produkter, som det kan anvendes til.
Artikel 32
Nationale foranstaltninger
1. De kompetente myndigheder vedtager de supplerende administrative foranstaltninger, der er nødvendige for at forvalte ordningen for logoet. Foranstaltningerne kan bl.a. bestå i, at der opkræves et gebyr hos de godkendte erhvervsdrivende til dækning af udgifterne til trykning af logoet og administrations- og kontrolomkostningerne.
2. På anmodning fra Kommissionen underretter de kompetente myndigheder Kommissionen om, hvilke tjenestegrene eller eventuelt organer, der er ansvarlige for den godkendelse, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3, i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014, og for udførelsen af de kontrolopgaver, der er fastsat krav om i denne afdeling, samt om de supplerende foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1.
3. De kompetente myndigheder underretter Kommissionen om hver enkelt godkendelse af retten til at anvende logoet med oplysning om producentens navn og hovedsæde, og hvilke produkter der er tale om, samt den periode, som godkendelsen er indrømmet for.
De meddelelser, der er nævnt i dette stykke, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
AFDELING 2
Animalske produkter
Artikel 33
Husdyrbrug
1. Importen af ungtyre, der har oprindelse i tredjelande, og som henhører under KN-kode 0102 29 05, 0102 29 29 eller 0102 29 49 og skal opfedes og forbruges i de franske oversøiske departementer eller på Madeira, pålægges ikke told, før bestanden af lokale ungtyre er tilstrækkeligt stor til sikre, at den lokale oksekødsproduktion bliver videreført og udviklet.
2. For at være berettiget til den fritagelse, der er fastsat i stk. 1, skal importøren eller ansøgeren dokumentere, at han opfylder de betingelser, der er fastsat i artikel 8 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 ved at fremlægge:
a)
en skriftlig erklæring - ved dyrenes ankomst til de franske oversøiske departementer eller Madeira - om, at kreaturerne dér er bestemt til opfedning i mindst 120 dage regnet fra deres faktiske ankomstdag, og at de efterfølgende er bestemt til forbrug samme sted
b)
en skriftlig forpligtelse - ved dyrenes ankomst - til senest en måned efter deres ankomst at meddele de kompetente myndigheder, på hvilken bedrift eller hvilke bedrifter dyrene skal opfedes.
AFDELING 3
Import af tobak til de kanariske øer
Artikel 34
Toldfritagelse for tobak
1. Den årlige periode til beregning af den maksimale årlige mængde tobak, som kan fritages for told ved direkte import til De Kanariske Øer som omhandlet i artikel 29, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013, løber fra den 1. januar til den 31. december i et og samme år.
2. De mængder råtobak og halvbearbejdet tobak, der er nævnt i artikel 29, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013, omregnes til strippet råtobak ved hjælp af de ækvivalenskoefficienter, der er fastsat i bilag VII til nærværende forordning.
Artikel 35
Betingelser for fritagelse
1. Ved import af de produkter, der er anført i bilag VII, fremlægges der en fritagelseslicens. I rubrik 20 på licensansøgningen og selve licensen anføres en af angivelserne i bilag I, del J.
Medmindre andet er fastsat i denne forordning anvendes artikel 3, 7 - 10, 12 og 16 i denne forordning, artikel 1 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 og artikel 12, stk. 2, og artikel 18 i forordning (EU) nr. 228/2013 med de fornødne ændringer.
2. De kompetente myndigheder sørger for, at de produkter, der er anført i bilag VII, anvendes i henhold de EU-bestemmelser, der er fastsat på dette område, særlig artikel 291 - 300 i forordning (EØF) nr. 2454/93.
KAPITEL IV
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 36
Udbetaling af støtte
Når de har kontrolleret støtteansøgningerne og de relevante støttedokumenter og beregnet størrelsen af den støtte, der skal ydes i henhold til de POSEI-programmer, der er omhandlet i kapitel II i forordning (EU) nr. 228/2013, udbetaler de kompetente myndigheder støtten for et kalenderår som følger:
a)
i årets løb, hvis der er tale om den særlige forsyningsordning, foranstaltningen vedrørende import og levering af levende dyr og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 9 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014
b)
i henhold til artikel 75 i forordning (EU) nr. 1306/2013, hvis der er tale om direkte betalinger
c)
fra den 16. oktober i det igangværende år til den 30. juni det følgende år, hvis der er tale om andre betalinger.
Artikel 37
Resultatindikatorer
Hvert år sender medlemsstaterne som et minimum Kommissionen oplysninger for hvert enkelt fjernområde vedrørende de resultatindikatorer, der er fastsat i bilag VIII.
Oplysningerne meddeles i forbindelse med den årlige gennemførelsesrapport, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013.
Artikel 38
Meddelelser
1. I forbindelse med den særlige forsyningsordning sender de kompetente myndigheder senest den sidste dag i den måned, der følger udgangen af hvert kvartal, Kommissionen følgende oplysninger for hvert produkt, hver KN-kode og, hvis det er relevant, for hver enkelt destination, der foreligger den pågældende dag, om transaktioner i de foregående måneder vedrørende forsyningsbalancen for referencekalenderåret:
a)
de mængder, der er importeret fra tredjelande, og dem, der er leveret fra Unionen
b)
støttens størrelse og de udgifter, der reelt er afholdt for hvert produkt og, hvis det er relevant, for hver enkelt destination
c)
de mængder, for hvilke licenserne ikke er blevet udnyttet, fordelt på licenstyper
d)
de mængder, der eventuelt er reeksporteret eller videreforsendt i henhold til artikel 13, og støtten pr. enhed og den samlede støtte, der er tilbagebetalt
e)
de mængder, der eventuelt er reeksporteret eller videreforsendt efter forarbejdning i henhold til artikel 15
f)
overførsler inden for den samlede mængde for en produktkategori og ændringer af de foreløbige forsyningsopgørelser i løbet af perioden
g)
den disponible saldo og udnyttelsesgraden.
De oplysninger, der kræves i henhold til første afsnit, gives på grundlag af de udnyttede licenser. De endelige oplysninger vedrørende forsyningsbalancen for hvert kalenderår meddeles Kommissionen senest den 31. maj det følgende år.
2. Hvad angår støtte til lokal produktion giver medlemsstaterne Kommissionen oplysning om følgende:
a)
senest den 30. april hvert år de støtteansøgninger, der er modtaget for det foregående kalenderår, og de beløb, det drejer sig om
b)
senest den 31. juli hvert år de støtteansøgninger, der er fundet støtteberettigede for det foregående kalenderår, og de beløb, det drejer sig om.
3. De meddelelser, der er nævnt i denne artikel, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
4. De meddelelser, der er omhandlet i artikel 23, stk. 3, og artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013, sendes ligeledes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 39
Rapport
1. Den rapport, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013, skal bl.a. omfatte:
a)
oplysninger om eventuelle vigtige ændringer i de socioøkonomiske forhold og i landbruget
b)
en sammenfatning af de disponible fysiske og finansielle data om gennemførelsen af de enkelte foranstaltninger, ledsaget af en analyse af disse data og om fornødent en præsentation og analyse af den sektor, som foranstaltningen vedrører
c)
en status over gennemførelsen af foranstaltninger og prioriterede opgaver i forhold til de opstillede generelle og specifikke mål på tidspunktet for fremlæggelsen af rapporten, idet der anvendes kvantificerede indikatorer
d)
en kort redegørelse for eventuelle større problemer i forbindelse med forvaltningen og gennemførelsen af foranstaltningerne
e)
en gennemgang af resultaterne af alle disse foranstaltninger under hensyntagen til samspillet mellem dem
f)
for den særlige forsyningsordnings vedkommende:
i)
oplysninger om og en analyse af prisudviklingen og af, om den indrømmede fordel er kommet de endelige brugere til gode, og af de foranstaltninger, der er truffet, og den kontrol, der er gennemført i henhold til denne forordnings artikel 6 for at sikre, at fordelen er kommet den endelige forbruger til gode
ii)
en analyse af, om støtten under hensyntagen til andre former for støtte står i forhold til ekstraomkostningerne ved levering til fjernområderne og priserne ved eksport til tredjelande og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer til landbruget, ekstraomkostningerne som følge af fjernområdernes status som øsamfund eller beliggenhed i den yderste periferi
g)
oplysning om, i hvilket omfang målene for programmets foranstaltninger er nået, målt ved hjælp af objektive indikatorer
h)
oplysninger om den årlige forsyningsopgørelse for det pågældende område med vægt på bl.a. forbruget, udviklingen i dyrebestanden, produktionen og handelen
i)
oplysninger om de beløb, der rent faktisk er ydet med henblik på gennemførelse af programmets foranstaltninger på grundlag af de kriterier, medlemsstaterne har fastsat, f.eks. oplysninger om antallet af støtteberettigede producenter, antallet af dyr, der er ydet støtte for, støtteberettigede arealer, eller antallet af berørte bedrifter
j)
oplysninger om den finansielle gennemførelse af hver programforanstaltning
k)
statistiske oplysninger om den kontrol, de kompetente myndigheder har gennemført, og om eventuelle sanktioner
l)
medlemsstatens kommentarer vedrørende programmets gennemførelse.
m)
de årlige oplysninger om de resultatindikatorer, der er omhandlet i denne forordnings artikel 37.
2. Den rapport, der er nævnt i stk. 1, indgives i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 40
Ændring af programmer
1. Ændringer af de enkelte POSEI-programmer forelægges Kommissionen til godkendelse og begrundes behørigt, idet der fremsendes følgende oplysninger:
a)
årsagerne til eventuelle gennemførelsesvanskeligheder, som kan nødvendiggøre en ændring af programmet
b)
ændringens forventede virkninger
c)
følgerne for finansieringen og for kontrollen af, at forpligtelserne overholdes.
Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, må medlemsstaterne højst forelægge forslag til programændringer én gang pr. kalenderår og pr. program. Forslagene til ændring skal være Kommissionen i hænde senest den 30. september hvert år.
Hvis Kommissionen ikke gør indsigelse mod de foreslåede ændringer, anvendes ændringerne fra den 1. januar året efter, at der er givet meddelelse om dem.
En ændring kan dog anvendes tidligere, hvis Kommissionen inden udløbet af den frist, der er nævnt i tredje afsnit, skriftligt underretter medlemsstaten om, at den meddelte ændring er i overensstemmelse med EU-retten.
Hvis den meddelte ændring ikke er i overensstemmelse med EU-retten, underretter Kommissionen medlemsstaten før den dato, der er omhandlet i tredje afsnit, om at den meddelte ændring først anvendes, når Kommissionen har modtaget en ændring, der kan betragtes som forskriftsmæssig.
2. Uanset stk. 1 behandler Kommissionen følgende forslag til ændring fra medlemsstaterne særskilt og træffer efter proceduren i artikel 34, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013 senest fire måneder efter deres forelæggelse afgørelse om, hvorvidt de kan godkendes:
a)
tilføjelse af et nyt fjernområde
b)
indførelse i det overordnede program af nye produktgrupper, som der skal ydes støtte for inden for rammerne af den særlige forsyningsordning, eller nye foranstaltninger til støtte for den lokale landbrugsproduktion, og
c)
forhøjelse af den støtte pr. enhed, der allerede er godkendt for hver gældende foranstaltning med over 50 % af det beløb, der gælder på tidspunktet for forelæggelsen af forslaget til ændring.
Uden at dette berører proceduren i stk. 1, kan medlemsstaterne forelægge deres forslag til programændringer som omhandlet i dette stykke én gang pr. kalenderår og pr. program. De forslag til programændringer, der er omhandlet i dette stykke, skal være Kommissionen i hænde senest den 31. juli året før, de anvendes.
Ændringer, der er godkendt efter denne procedure, anvendes fra den 1. januar året efter forelæggelsen af forslaget til programændring eller fra den dato, der udtrykkeligt er nævnt i afgørelsen om godkendelse.
3. Medlemsstaterne kan foretage følgende ændringer uden at følge proceduren i stk. 1, forudsat at ændringerne meddeles Kommissionen:
a)
i de foreløbige forsyningsopgørelser kan den individuelle støttesats ændres med højst 20 %, eller der kan foretages ændringer i mængderne af de produkter, der indgår i forsyningsopgørelsen, og dermed det samlede beløb, der ydes i støtte for hver produktlinje
b)
det gælder for alle foranstaltninger, at den finansielle tildeling til de enkelte foranstaltninger kan ændres med højst 20 %, dog med forbehold af de finansielle lofter, der er fastsat i artikel 30 i forordning (EU) nr. 228/2013, og under forudsætning af, at sådanne ændringer meddeles senest den 30. april året efter det kalenderår, som den ændrede finansielle tildeling vedrører, og
c)
der kan foretages ændringer som følge af ændring af de koder og beskrivelser, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (12), og som anvendes til at identificere de produkter, der udbetales støtte for, forudsat at disse ændringer ikke ændrer på selve produktet.
4. De ændringer, der er omhandlet i stk. 3, anvendes først fra den dato, hvor Kommissionen får meddelelse herom. De skal være behørigt forklaret og begrundet og må kun gennemføres en gang om året undtagen i følgende tilfælde:
a)
force majeure eller usædvanlige omstændigheder
b)
ændring af mængderne af de produkter, der er omfattet af forsyningsordningen
c)
ændringer som følge af ændring af de koder og beskrivelser, der er fastsat I forordning (EØF) nr. 2658/87.
5. I denne artikel forstås ved:
a) »foranstaltning«: gruppering af de støtteordninger og tiltag, der er nødvendige for at realisere en eller flere af programmets mål, og som udgør en budgetpost, der er tildelt finansielle midler i den finansieringsoversigt, der er omhandlet i artikel 5, litra a), i forordning (EU) nr. 228/2013
b) »produktgruppe«: alle produkter, hvis to første cifre af KN-koden som fastsat i forordning (EØF) nr. 2658/87 er ens.
6. De meddelelser, der er nævnt i denne artikel, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 41
Nedsættelse af forskud
Hvis de oplysninger, som medlemsstaterne sender Kommissionen efter artikel 38 og 39, ikke er fyldestgørende, eller indsendelsesfristen ikke er blevet overholdt, kan Kommissionen foretage en midlertidig skønsmæssig nedsættelse af forskuddene på de konterede landbrugsudgifter, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af de generelle regler om budgetdisciplin.
Artikel 42
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2014.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 180/2014
ze dne 20. února 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 ze dne 13. března 2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 2, článek 8, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2, článek 14, čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a čl. 19 odst. 3, čl. 21 odst. 4, čl. 27 odst. 1 a čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 228/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (2). Nařízením (EU) č. 228/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování režimu v novém právním rámci je třeba prostřednictvím těchto aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 793/2006 (3). Uvedené nařízení se zrušuje nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 (4).
(2)
Některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje osvobození od dovozních cel, podléhají již předložení dovozní licence. Pro zjednodušení administrativy je třeba u uvedených produktů používat dovozní licenci jako podporu systému osvobození od dovozních cel.
(3)
U dalších zemědělských produktů, které nepodléhají předložení dovozní licence, se jeví nutné zavést dokument na podporu systému osvobození od dovozních cel. K tomuto účelu má být používáno osvědčení o osvobození, vystavené na formuláři dovozní licence.
(4)
Měla by se stanovit pravidla pro určení výše podpory pro zásobování produkty, na které se vztahují zvláštní režimy zásobování. Tato pravidla by měla zohlednit vícenáklady na zásobování vyplývající z odlehlosti a ostrovní povahy nejvzdálenějších regionů, které je závažně znevýhodňují. Aby byla zachována konkurenceschopnost produktů Unie, měla by tato podpora přihlížet k vývozním cenám.
(5)
Režim podpory poskytovaný produktům dodávaným z území Unie by měl být spravován prostřednictvím osvědčení nazvaného „osvědčení o podpoře“, přičemž se použije formulář pro dovozní licenci.
(6)
Správa zvláštního režimu zásobování vyžaduje zavedení pravidel pro vydávání osvědčení o podpoře, která se odchylují od běžných pravidel pro dovozní licence podle nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (5).
(7)
Správa zvláštního režimu zásobování by měla umožnit sledovat dvojí cíl. Zaprvé by měla podpořit rychlé vydávání licencí a osvědčení, zejména zrušením obecné povinnosti složit jistotu předem, a podpořit rychlé vyplácení podpory v případě zásobování produkty z území Unie. Zadruhé by měla zajistit kontrolu a sledování úkonů a poskytnout správním orgánům nástroje, které potřebují k tomu, aby se ujistily, že je dosahováno cílů tohoto režimu. Uvedené cíle mají zajistit pravidelné zásobování některými zemědělskými produkty a kompenzovat dopady zeměpisné polohy nejvzdálenějších regionů tím, že zajistí, že výhody režimu se skutečně projeví ve fázi, kdy jsou produkty určené pro konečné spotřebitele uváděny na trh.
(8)
Pravidla pro správu zvláštního režimu zásobování by měla zajistit, aby v rámci množství stanovených v předběžných odhadech dodávek získal registrovaný hospodářský subjekt licenci nebo osvědčení na produkty a množství, jež jsou předmětem obchodní operace, kterou uskutečňuje na svůj účet, na základě předložení dokladů potvrzujících, že obchod byl řádně proveden a že žádost o licenci nebo osvědčení je v pořádku.
(9)
Požadavky na sledování činností, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, vedle dalších pravidel stanoví dobu platnosti licencí a osvědčení upravenou pro potřeby námořní a letecké dopravy, povinnost prokázat splnění dodávky pokryté licencí nebo osvědčením v krátkých termínech, jakož i zákaz postoupení práv a povinností vztahujících se na držitele uvedené licence nebo osvědčení.
(10)
Prospěch poskytnutý ve formě osvobození od dovozních cel a ve formě podpory pro produkty dodávané z území Unie se musí projevit na nákladech produkce a cenách placených konečnými spotřebiteli. Proto je třeba kontrolovat skutečný dopad těchto výhod.
(11)
Měla by být stanovena pravidla pro povolování a sledování vývozu produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí a jejich zasílání do zbývající části Unie. Je zejména třeba stanovit maximální množství zpracovaných produktů, jež mohou být předmětem tradičního vývozu a zásilek, jakož i množství produktů a místa určení vývozu místně zpracovaných produktů s cílem povzbudit regionální obchod.
(12)
Za účelem ochrany spotřebitelů a obchodních zájmů hospodářských subjektů je třeba ze zvláštního režimu zásobování vyloučit nejpozději při jejich prvním uvedení na trh ty produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost ve smyslu článku 28 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6), a stanovit příslušná opatření pro případy, kdy tento požadavek nebude splněn.
(13)
V rámci partnerských postupů platných pro nejvzdálenější regiony je třeba, aby příslušné orgány členských států stanovily správní pravidla nezbytná pro správu a sledování zvláštního režimu zásobování.
(14)
Aby byla Komise s to vyhodnotit zavedení těchto režimů, je třeba zavést pravidelné zprávy, které budou příslušné orgány členských států předkládat Komisi.
(15)
Pro každý režim podpory ve prospěch místní produkce je třeba stanovit obsah žádosti a dokumenty, jež je třeba přiložit k žádosti pro posouzení její důvodnosti.
(16)
Pokud budou tyto žádosti o podporu obsahovat zjevné omyly, mělo by být možné je kdykoliv změnit.
(17)
Aby mohly vnitrostátní orgány naplánovat a následně uskutečnit účinné kontroly správnosti žádostí o podporu ve prospěch místní produkce, je nezbytné dodržovat lhůty pro předložení žádostí o podporu a pro změnu žádostí o podporu. Je tudíž třeba stanovit lhůty, po jejichž uplynutí nebudou již žádosti přípustné. Aby byli žadatelé o podporu podněcováni tyto termíny dodržovat, je navíc třeba používat snížení.
(18)
Žadatelům by mělo být umožněno kdykoliv vzít v plném rozsahu nebo částečně zpět žádost o podporu ve prospěch místní produkce, pokud příslušný orgán ještě žadatele neinformoval o chybách obsažených v žádosti o podporu ani mu neoznámil kontrolu na místě, která odhalí chyby v části, jíž se zpětvzetí týká.
(19)
Mělo by se účinně kontrolovat dodržování ustanovení týkajících se režimů podpor spravovaných v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému. K tomuto účelu a s cílem harmonizovat úroveň kontroly ve všech členských státech je třeba stanovit přesná kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě. Členské státy by se případně měly snažit, aby sladily provádění jednotlivých kontrol stanovených tímto nařízením s kontrolami požadovanými na základě jiných předpisů Unie.
(20)
Měl by být stanoven minimální počet žadatelů, kteří se mají podrobit kontrolám na místě v rámci různých režimů podpor.
(21)
Vzorek odpovídající minimální míře kontrol na místě by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkou. Je třeba stanovit hlavní faktory, které mají být při analýze rizik zohledněny.
(22)
Při shledání významných nesrovnalostí je třeba během stávajícího i následujícího roku navýšit míru kontrol na místě s cílem získat dostatečné záruky, pokud jde o správnost příslušných žádostí o podporu.
(23)
Aby byla zajištěna účinnost kontrol na místě, je důležité, aby byly osoby pověřené těmito kontrolami informovány o důvodech, na základě kterých byli daní žadatelé vybráni pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(24)
S cílem umožnit vnitrostátním orgánům, jakož i jakémukoliv příslušnému orgánu Unie sledovat provedené kontroly na místě by měly být údaje o kontrolách zapsány do kontrolní zprávy. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci by měli dostat možnost tuto zprávu podepsat. Nicméně v případě kontrol na základě dálkového průzkumu Země je třeba tento způsob členským státům umožnit pouze v případech, kdy kontrola objeví nesrovnalosti. Nezávisle na typu kontroly provedené na místě by měl navíc žadatel v případě shledání nesrovnalostí obdržet kopii zprávy.
(25)
Aby byly účinně chráněny finanční zájmy Unie, je třeba přijmout přiměřená opatření pro boj proti nesrovnalostem a podvodům.
(26)
Je třeba stanovit snížení a vyloučení na základě zásady proporcionality a zároveň zohlednit zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci, jakož i s mimořádnými okolnostmi a přírodními katastrofami. Tato snížení a vyloučení by měla odrážet závažnost nesrovnalosti a sahat až po úplné vyloučení z jednoho nebo více režimů podpor ve prospěch místních produkcí po stanovené období.
(27)
Obecně by nemělo být uplatněno žádné snížení nebo vyloučení, pokud žadatelé o podporu předložili věcně správné informace nebo pokud mohou jinak prokázat, že nepochybili.
(28)
Na žadatele, který příslušnému vnitrostátnímu orgánu kdykoli oznámí, že jeho žádosti o podporu jsou nesprávné, by se nemělo uplatnit snížení ani vyloučení, ať už je důvod nesprávnosti jakýkoliv, pokud nebyl žadatel informován o úmyslu příslušného orgánu provést kontrolu na místě a pokud tento orgán žadatele již neinformoval o nesrovnalostech zjištěných v žádosti. To by rovněž mělo platit pro nesprávné údaje obsažené v počítačové databázi.
(29)
Pokud se vůči jednomu žadateli o podporu použije více snížení, měla by být použita nezávisle na sobě. Navíc je třeba, aby se snížení a vyloučení stanovená v tomto nařízení použila, aniž jsou dotčeny jiné sankce stanovené jinými předpisy Unie či vnitrostátními právními předpisy.
(30)
Pokud žadatelé o podporu z důvodu případu vyšší moci nebo mimořádných okolností nejsou schopni splnit povinnosti stanovené v prováděcích předpisech k programům, neměli by ztratit nárok na podporu. Je třeba blíže určit, jaké okolnosti mohou příslušné orgány považovat za mimořádné.
(31)
S cílem zajistit jednotné uplatňování zásady dobré víry v celé Unii, pokud jsou neoprávněně vyplacené částky navráceny, měly by být stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti s účetní závěrkou.
(32)
Aby se zlepšilo povědomí o jakostních zemědělských produktech, nezpracovaných i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony Unie, a pro zvýšení jejich spotřeby, je třeba určit pravidla pro zavedení loga.
(33)
Přijetí dalších správních ustanovení nezbytných pro zajištění řádného fungování zavedených mechanismů pro kontrolu a sledování používání loga a pro zaručení dodržování zmíněných povinností by mělo být na příslušných orgánech v dotčených regionech.
(34)
Za účelem osvobození dovozu tabáku na Kanárské ostrovy od cla by se mělo stanovit roční období pro výpočet maximálního množství tabákových výrobků stanoveného v článku 29 nařízení (EU) č. 228/2013. Aby byla zajištěna co největší pružnost, je třeba rovněž umožnit, aby celkové množství surového odřapíkovaného tabáku mohlo být využito pro dovoz jiných produktů na základě koeficientu ekvivalence a v závislosti na potřebách místního průmyslu.
(35)
Postupy pro změnu programů je třeba zjednodušit s cílem zajistit pružnější a hladší přizpůsobování programů skutečným podmínkám režimu zásobování a místní zemědělské produkce. Z tohoto důvodu je nezbytné odložit o dva měsíce termín pro předložení ročních změn tak, aby byl sladěn s termínem stanoveným v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 pro předkládání výročních zpráv o provádění. Významné změny je však třeba předložit včas Komisi, aby je Komise mohla důkladně vyhodnotit a aby rozhodnutí o schválení mohlo být učiněno do dne použitelnosti těchto změn.
(36)
Členské státy by měly Komisi předložit všechny informace o provádění programů, jež jsou nezbytné pro zajištění jejich řádného sledování v průběhu času. Z tohoto důvodu by se měl stanovit minimální soubor společných ukazatelů výkonnosti a obsah a lhůty pro pravidelná sdělení a statistiku týkající se zvláštního režimu zásobování a opatření na podporu místní produkce, jakož i pro výroční zprávy o provádění. S cílem umožnit oznamování spolehlivějších údajů o žádostech o podporu místní produkce by termín pro uvedené oznámení měl být odložen o jeden měsíc.
(37)
Všechna oznámení, která předkládají členské státy Komisi a která jsou nezbytná pro dobré fungování režimu, by měla být činěna v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 792/2009 (7).
(38)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
ODDÍL 1
Předběžné odhady dodávek
Článek 1
Předmět a změny předběžných odhadů dodávek
Předběžné odhady dodávek, které mají sestavit členské státy podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, stanoví množství základních produktů potřebná ke splnění požadavků na zásobování každého nejvzdálenějšího regionu na každý kalendářní rok.
Členské státy mohou svůj předběžný odhad dodávek změnit. Pro tyto změny se použije článek 40 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Zásobování prostřednictvím dovozu ze třetích zemí
Článek 2
Dovozní licence
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty podléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení této licence.
2. Dovozní licence se vyhotoví podle vzoru uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. Žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části A, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
4. Dovozní licence obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
5. Dovozní licence vydávají v mezích předběžných odhadů dodávek příslušné orgány na žádost zúčastněných stran.
6. Dovozní cla jsou vybírána za množství překračující množství uvedená v dovozní licenci. Za podmínky zaplacení příslušných dovozních cel se povoluje tolerance ve výši 5 % stanovená v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008.
Článek 3
Osvědčení o osvobození
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty nepodléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení osvědčení o osvobození.
2. Osvědčení o osvobození se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části C.
4. Žádost o osvědčení o osvobození a osvědčení o osvobození obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části D, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
5. Osvědčení o osvobození obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
6. Osvědčení o osvobození vydávají na žádost dotyčných účastníků příslušné orgány v rámci předběžných odhadů dodávek.
ODDÍL 3
Zásobování z unie
Článek 4
Stanovení a poskytnutí podpory
1. Pro účely čl. 10 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 stanoví členské státy v rámci programu výši podpory na zmírnění odlehlosti, ostrovní povahy a vzdálené polohy, přičemž zohlední:
a)
pokud jde o zvláštní vícenáklady spojené s dopravou, překládku při přepravě zboží do dotčených nejvzdálenějších regionů;
b)
pokud jde o zvláštní vícenáklady související s místním zpracováním, malý rozsah trhu, potřebu zajistit bezpečnost zásobování a zvláštní požadavky na jakost zboží v dotčených nejvzdálenějších regionech.
Článek 5
Osvědčení o podpoře a platba
1. Podpora se poskytne po předložení zcela využitého osvědčení (dále nazvaného „osvědčení o podpoře“).
Předložení osvědčení o podpoře orgánům příslušným pro provádění plateb platí jako žádost o podporu. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek musí být osvědčení předloženo do třiceti dnů ode dne, kdy bylo započteno. V případě překročení této lhůty je výše podpory snížena o 5 % za každý den překročení.
Podpora je vyplácena příslušnými orgány ve lhůtě devadesáti dnů počínaje dnem podání využitého osvědčení s výjimkou následujících případů:
a)
vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek;
b)
pokud bylo zahájeno správní šetření týkající se existence nároku na podporu; v takovém případě se platba uskuteční až po uznání nároku na podporu.
2. Osvědčení o podpoře se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části E.
Kolonky 7 a 8 osvědčení se zcela přeškrtnou.
4. Žádost o osvědčení o podpoře a osvědčení o podpoře obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části F, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části G.
5. Do kolonky 12 osvědčení o podpoře se uvede poslední den platnosti.
6. Výše použitelné podpory odpovídá částce platné v den podání žádosti o osvědčení o podpoře.
7. Osvědčení o podpoře vydávají příslušné orgány v mezích předběžných odhadů dodávek na žádost zúčastněných stran.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 6
Převedení prospěchu na konečného uživatele
Pro účely čl. 13 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 přijmou příslušné orgány veškerá opatření vhodná pro kontrolu, že prospěch byl skutečně převeden na koncového uživatele. Za tímto účelem mohou posoudit obchodní marže a ceny užívané různými zúčastněnými hospodářskými subjekty.
Opatření uvedená v prvním pododstavci, a zejména kontrolní body pro posouzení dopadu podpory, jakož i jejich případné změny se sdělují Komisi v rámci výroční zprávy o provádění uvedené v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 7
Rejstřík hospodářských subjektů
1. Aby byly způsobilé pro zápis do rejstříku uvedeného v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, zavážou se hospodářské subjekty:
a)
sdělovat příslušným orgánům na jejich žádost veškeré relevantní informace o vykonávaných obchodních činnostech, zejména v oblasti cen a stanovených ziskových marží;
b)
jednat pouze svým jménem a na svůj účet;
c)
předkládat žádosti o licence a o osvědčení odpovídající jejich skutečným kapacitám odbytu příslušných produktů, přičemž tyto kapacity je nutno doložit odkazem na objektivní skutečnosti;
d)
zdržet se jakéhokoliv jednání, které by mohlo vyvolat umělý nedostatek produktů, nebo uvádění dostupných produktů na trh za uměle nízké ceny;
e)
zajistit ke spokojenosti příslušných orgánů a u příležitosti odbytu zemědělských produktů v dotčeném nejvzdálenějším regionu, že se výhoda přenese až na konečného uživatele.
2. Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zasílat či vyvážet nezpracované, zpracované či balené produkty za podmínek stanovených v článku 13, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit a případně uvést umístění balicího závodu.
3. Zpracovatel, který má v úmyslu vyvážet či zasílat zpracované produkty za podmínek stanovených v článcích 13 nebo 15, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit, uvést umístění zpracovatelských zařízení a případně poskytnout analytické seznamy zpracovaných produktů.
Článek 8
Doklady předkládané hospodářskými subjekty a platnost licencí a osvědčení
1. S výhradou čl. 2 odst. 5, čl. 3 odst. 6, čl. 5 odst. 7 a článků 11 a 12 přijímají příslušné orgány žádost o dovozní licenci, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře předloženou hospodářským subjektem a týkající se každé zásilky, pokud je doplněna originálem nebo ověřenou kopií nákupní faktury, jakož i originálem či ověřenou kopií následujících dokumentů:
a)
Pokud jde o dovozní licenci nebo osvědčení o osvobození:
i)
námořní konosament nebo letecký nákladní list nebo dokument o multimodální dopravě;
ii)
osvědčení o původu u produktů pocházejících ze třetích zemí;
b)
Pokud jde o osvědčení o podpoře:
i)
doklad T2L, nebo doklad T2LF za podmínek stanovených v čl. 315 odst. 1 a 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8); nebo
ii)
prohlášení typu CO stanovené v čl. 786 odst. 2 písm. a) a v příloze 38 hlavě II kolonce 1 uvedeného nařízení.
Výše uvedené doklady mohou mít formu elektronické zprávy. V případě, že ověřující příslušný orgán nemá přístup do informačního systému, který spravuje a produkuje takový elektronický dokument, nahradí se řádně ověřeným výtiskem dokumentu.
Nákupní faktura, konosament či letecký nákladní list musí být vystaveny na jméno žadatele o licenci nebo o osvědčení.
2. Doba platnosti licencí a osvědčení se stanoví na základě přepravní doby. Tuto dobu může příslušný orgán ve zvláštních případech prodloužit z důvodu závažných a nepředvídatelných obtíží ovlivňujících dobu přepravy, aniž by však byla překročena lhůta dvou měsíců od data vydání licence nebo osvědčení.
Článek 9
Předkládání licencí, osvědčení a zboží
1. U produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, musí být pro splnění formalit celním orgánům předloženy dovozní licence, osvědčení o osvobození a osvědčení o podpoře v maximální lhůtě patnácti pracovních dnů ode dne povolení k vykládce zboží. Příslušné orgány mohou tuto maximální lhůtu zkrátit.
U produktů, které byly předmětem aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladnění v celním skladu na Azorách, Madeiře nebo Kanárských ostrovech a které zde byly následně propuštěny do volného oběhu, začíná maximální patnáctidenní lhůta běžet ode dne podání žádosti o licenci nebo osvědčení uvedeného v prvním pododstavci.
2. Zboží se předkládá volně ložené nebo v oddělených šaržích v souladu s předloženou licencí nebo osvědčením.
Licence a osvědčení se používají během plnění celních formalit pouze pro jedinou operaci.
Článek 10
Jakost produktů
Soulad produktů s požadavky uvedenými v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4 musí být prověřen podle stávajících norem a zvyklostí Unie nejpozději při jejich prvním uvedení na trh.
Pokud se shledá, že produkt nesplňuje požadavky uvedené v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4, odebere se výhoda zvláštního režimu zásobování a odpovídající množství se znovu připíše do předběžného odhadu dodávek. Podpora poskytnutá v souladu s článkem 5 tohoto nařízení bude vrácena. V případech, kdy se dovoz uskutečnil v souladu s článkem 2 nebo 3 tohoto nařízení, se zaplatí dovozní clo, pokud zúčastněná strana nepředloží důkaz o tom, že produkty byly zpětně vyvezeny či zničeny.
Článek 11
Významné navýšení žádostí o licence a osvědčení
1. V případě, kdy se při výkonu předběžného odhadu dodávek u daného produktu významně navýší počet žádostí o dovozní licence, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře a kdy by toto navýšení mohlo ohrozit realizaci jednoho nebo více cílů zvláštního režimu dodávek, přijme členský stát s ohledem na dostupnost a požadavky prioritních odvětví po poradě s dotyčnými orgány veškerá potřebná opatření pro zajištění zásobování dotčeného nejvzdálenějšího regionu základními produkty.
2. Pokud se po konzultaci s dotyčnými orgány členské státy rozhodnou uplatňovat omezení na vydávání licencí a osvědčení, uplatní příslušné orgány jednotné procento snížení na všechny dosud projednávané žádosti.
Článek 12
Stanovení maximálního množství na žádost o licenci nebo osvědčení
Pokud je to nezbytně nutné pro zabránění narušením trhu dotčených nejvzdálenějších regionů nebo spekulativním opatřením, která by mohla vážně narušit řádné fungování zvláštního režimu zásobování, mohou příslušné orgány stanovit maximální množství na žádost o licenci nebo osvědčení.
O případech použití tohoto článku příslušné orgány neprodleně informují Komisi.
Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 5
Vývoz a zasílání
Článek 13
Podmínky vývozu a zasílání
1. Vývoz nebo zasílání nezpracovaných produktů zvýhodněných zvláštním režimem zásobování nebo balených či zpracovaných produktů obsahujících produkty zvýhodněné zvláštním režimem zásobování podléhá požadavkům stanoveným v odstavcích 2 až 6.
2. U vyvážených produktů bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části H.
3. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla vyvezena, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek.
U těchto produktů nelze poskytnout vývozní náhradu.
4. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a dovozní clo platné erga omnes ke dni dovozu zaplatí zasilatel nejpozději při zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány, pokud se neuskutečnila platba uvedená v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit den dovozu, jsou produkty považovány za dovezené dnem, kdy je platné erga omnes nejvyšší dovozní clo za období posledních šesti měsíců přede dnem zaslání.
5. Množství produktů, na která byla použita podpora a která byla vyvezena či zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a poskytnutá podpora bude vrácena vývozcem či zasilatelem nejpozději při vývozu či zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány či vyvezeny, pokud se neuskutečnilo vrácení uvedené v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit výši poskytnuté podpory, budou se produkty považovat za produkty, které obdržely nejvyšší podporu stanovenou Unií pro tyto produkty za období posledních šesti měsíců předcházejících dni předložení žádosti o vývoz či zaslání.
Na tyto produkty se může vztahovat vývozní náhrada, pokud budou splněny podmínky stanovené pro poskytnutí takové podpory.
6. Příslušné orgány povolí vývoz nebo zaslání množství zpracovaných produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku a v článku 15 pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány povolí zpětný vývoz nebo zpětné zaslání nezpracovaných produktů nebo balených produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány vykonávají náležité kontroly, aby ověřily správnost osvědčení uvedených v prvním a druhém pododstavci, a případně odeberou výhodu.
Článek 14
Vývozní licence a významné navýšení vývozu
1. Vývoz následujících produktů nepodléhá předložení vývozní licence:
a)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 3;
b)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 5, které nesplňují podmínky pro přiznání vývozní náhrady.
2. Pokud by pravidelné zásobování nejvzdálenějších regionů mohlo být ohroženo významným nárůstem vývozu produktů uvedených v čl. 13 odst. 1, mohou příslušné orgány pro zajištění uspokojení prioritních potřeb v dotčených odvětvích stanovit množstevní omezení. Toto množstevní omezení se provádí nediskriminačním způsobem.
Článek 15
Tradiční vývoz, vývoz v rámci regionálního obchodu a tradiční zasílání zpracovaných produktů
1. Zpracovatel, který v souladu s čl. 7 odst. 3 projevil svůj záměr vyvážet v rámci tradičních obchodních toků nebo regionálního obchodu nebo zasílat v rámci tradičních obchodních toků podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 zpracované produkty obsahující suroviny, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování, tak může učinit v rámci ročních množstevních limitů uvedených v přílohách II až V tohoto nařízení. Aby příslušné orgány zajistily, že operace nepřekročí uvedená roční množství, vystavují potřebná povolení.
Seznam zemí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 228/2013 je uveden v příloze VI tohoto nařízení.
U vývozů v rámci regionálního obchodu předkládá vývozce příslušným orgánům doklady uvedené v článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 ve lhůtách stanovených článkem 46 uvedeného nařízení. V případě nepředložení těchto dokumentů v uvedených lhůtách odeberou příslušné orgány výhodu poskytnutou na základě zvláštního režimu zásobování.
2. Vývoz produktů uvedených v tomto článku nepodléhá předložení vývozní licence.
3. U vyvážených produktů uvedených v tomto článku bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části I.
ODDÍL 6
Správa, kontrola a sledování
Článek 16
Kontroly
1. Správní kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů jsou úplné a skládají se z křížových kontrol s dokumenty uvedenými v čl. 8 odst. 1.
2. Fyzické kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů, které se provádějí v dotčeném nejvzdálenějším regionu, musí zahrnovat reprezentativní vzorek představující nejméně 5 % licencí a osvědčení předložených v souladu s článkem 9.
Na tyto fyzické kontroly se nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (9) použije obdobně.
Ve zvláštních případech může Komise požádat o použití jiné procentuální výše fyzické kontroly.
Článek 17
Vnitrostátní předpisy pro správu a kontrolu
Příslušné orgány přijmou doplňující předpisy pro správu a okamžitou kontrolu zvláštních režimů zásobování.
Na žádost Komise musí informovat Komisi o všech opatřeních, která provádějí podle prvního odstavce.
KAPITOLA II
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
ODDÍL 1
Žádosti o podporu
Článek 18
Předkládání žádostí
Žádosti o podporu na jeden kalendářní rok se předkládají útvarům určeným příslušnými orgány členského státu v souladu se vzory, které tyto orgány stanovily, a ve lhůtách, které určily. Tyto lhůty se určí tak, aby umožňovaly provést nezbytné kontroly na místě, a nemohou přesáhnout 28. únor následujícího kalendářního roku.
Článek 19
Oprava zjevných chyb
Při zjevné chybě uznané příslušným orgánem lze žádost o podporu opravit kdykoliv po jejím předložení.
Článek 20
Pozdní podání žádostí
Vyjma případů vyšší moci nebo mimořádných okolností vede podání žádosti po konečném datu stanoveném v souladu s článkem 18 ke snížení za každý pracovní den o 1 % částek, na které by měl žadatel o podporu nárok, kdyby byla žádost podána ve stanovené lhůtě. Žádost předložená více než 25 dnů po termínu se považuje za nepřípustnou.
Článek 21
Zpětvzetí žádostí o podporu
1. Žádost o podporu může být kdykoli zcela nebo částečně vzata zpět.
Pokud však již příslušný orgán informoval žadatele o podporu o nesrovnalostech, které jsou v žádosti obsaženy, nebo pokud jej upozornil na svůj záměr provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola odhalí nesprávnosti, není zpětvzetí povoleno pro části žádosti o podporu, jichž se uvedené nesrovnalosti týkají.
2. Zpětvzetí provedená na základě odstavce 1 vrací žadatele do postavení, v němž se nacházel před podáním žádosti o podporu nebo části dotyčné žádosti o podporu.
ODDÍL 2
Kontroly
Článek 22
Obecné zásady
Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
Správní kontroly jsou úplné a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému stanoveného v hlavě V kapitole II, hlavě VI kapitole II a článcích 47, 61 a čl. 102 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10).
Na základě analýzy rizik podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení provádějí příslušné orgány kontroly na místě minimálně u 5 % žádostí o podporu. Vzorek musí zároveň představovat minimálně 5 % z množství, na něž se vztahuje podpora.
Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém.
Článek 23
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Pokud to nepoškodí cíl kontroly, lze provést předchozí ohlášení omezené na nejnutnější minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Kontroly na místě stanovené v tomto oddíle se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Unie.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud žadatelé o podporu nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Výběr žadatelů o podporu, na které se mají vztahovat kontroly na místě
1. Žadatelé o podporu podrobení kontrolám na místě jsou vybíráni příslušným orgánem na základě analýzy rizik, jakož i reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Analýza rizik zohledňuje:
a)
výši podpory;
b)
počet zemědělských pozemků, rozlohu a počet zvířat, která jsou předmětem žádosti o podporu, nebo produkované, přepravované a zpracovávané množství či množství uváděné na trh;
c)
změny ve srovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol uskutečněných v průběhu předchozích let;
e)
další parametry, které stanoví členské státy.
Pro zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy namátkou 20 až 25 % z minimálního počtu žadatelů o podporu, kteří mají být podrobeni kontrole na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní žadatelé o podporu. Osoba pověřená provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informována před zahájením kontroly.
Článek 25
Kontrolní zpráva
1. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy, kde jsou přesně popsány jednotlivé prvky kontroly. Tato zpráva obsahuje zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky a výsledky měření každého měřeného pozemku, jakož i použité techniky měření;
d)
počet zvířat každého zjištěného druhu a případně čísla ušních značek, zápisy do rejstříku a počítačové databáze skotu a ověřené průkazné doklady, jakož i výsledky kontrol a případně zvláštních pozorování zvířat či jejich identifikačního kódu;
e)
kontrolovaná produkovaná, dopravená a zpracovaná množství či množství uvedená na trh;
f)
zda byl žadatel o podporu zpraven o kontrole předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci mají možnost zprávu podepsat, aby prokázali svoji přítomnost během kontroly, a připojit své připomínky. Při shledání nesrovnalostí obdrží žadatel o podporu kopii kontrolní zprávy.
Pokud je kontrola na místě provedena pomocí dálkového průzkumu Země, mohou členské státy rozhodnout v případě, že kontrola pomocí dálkového průzkumu Země neobjevila žádnou nesrovnalost, neposkytnout žadatelům o podporu či jejich zástupcům možnost kontrolní zprávu podepsat.
ODDÍL 3
Snížení a vyloučení a neoprávněně vyplacené částky
Článek 26
Snížení a vyloučení
V případě rozdílu mezi informacemi uvedenými v žádostech o podporu a zjištěními shledanými kontrolami stanovenými v oddíle 2 použije dotyčný členský stát snížení a vyloučení z podpory. Tato snížení a vyloučení musejí být účinná, přiměřená a odrazující.
Článek 27
Výjimky z používání snížení a vyloučení
1. Snížení a vyloučení stanovená v článku 26 se nepoužijí, pokud žadatel o podporu předložil správné faktické údaje nebo může jakýmkoliv dalším způsobem prokázat, že nepochybil.
2. Snížení a vyloučení se nepoužijí, pokud jde o ty části žádosti o podporu, které žadatel o podporu písemně příslušnému orgánu označil za nesprávné nebo které se nesprávnými staly po podání žádosti, za podmínky, že žadatel o podporu nebyl zpraven o úmyslu příslušného orgánu vykonat kontrolu na místě a nebyl příslušným orgánem informován o nesrovnalostech zjištěných v jeho žádosti.
Na základě informací poskytnutých žadatelem o podporu tak, jak je uvedeno v prvním pododstavci, je žádost opravena, aby odrážela skutečný stav věci.
Článek 28
Odebrání neoprávněně vyplacených částek a sankce
1. V případě neoprávněné platby se přiměřeně použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (11).
2. Pokud neoprávněná platba vyplývá z nepravdivých prohlášení, nepravdivých dokladů nebo hrubé nedbalosti na straně žadatele o podporu, uloží se pokuta ve výši neoprávněně vyplacené částky zvýšené o úrok vypočítaný podle čl. 80 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 29
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
V případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se přiměřeně použije článek 75 nařízení (ES) č. 1122/2009.
KAPITOLA III
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Logo
Článek 30
Kontrola podmínek používání loga
Příslušné orgány pravidelně ověřují, zda schválené hospodářské subjekty splňují podmínky pro používání loga podle článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a zda plní závazky stanovené v čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
Pověřené orgány mohou pověřit výkonem těchto kontrol k tomuto účelu zmocněné subjekty, které splňují veškeré odborné předpoklady a požadavky na nestrannost. V takovém případě tyto subjekty pravidelně vypracovávají zprávu o provádění svých kontrol.
Článek 31
Zneužití a zveřejnění loga
Členské státy použijí příslušná stávající vnitrostátní ustanovení, aby zabránily zneužití loga a případně za něj uvalily sankce, nebo přijmou k tomuto účelu nezbytná opatření. Na žádost Komise uvědomí Komisi o použitelných opatřeních.
Členské státy zajistí vhodné zveřejnění loga, jakož i produktů, pro něž může být použito.
Článek 32
Vnitrostátní opatření
1. Příslušné orgány přijmou případná další správní opatření nezbytná pro správu režimu loga. Uvedená opatření mohou stanovit zejména vybírání příspěvků od schválených hospodářských subjektů za vytištění loga nebo na pokrytí nákladů na správní řízení, jakož i nákladů plynoucích z kontrolních činností.
2. Na žádost Komise oznámí příslušné orgán Komisi útvary nebo případně subjekty příslušné pro udělování souhlasu stanoveného v čl. 6 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a provádění kontrol požadovaných podle tohoto oddílu, jakož i další opatření uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
3. Příslušné orgány oznámí Komisi každé schválení práva používat logo a uvedou název a sídlo producenta, produkty a období, na které bylo toto právo přiznáno.
Oznámení uvedené v tomto odstavci se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 2
Živočišná výroba
Článek 33
Chov hospodářských zvířat
1. Dovoz býčků kódu KN 0102 29 05, 0102 29 29 nebo 0102 29 49 pocházejících ze třetích zemí a určených k výkrmu a spotřebě ve francouzských zámořských departementech nebo na Madeiře nepodléhá dovozním clům, dokud místní stav býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího a telecího masa.
2. Aby bylo možné využít výjimky podle odstavce 1, dovozce nebo žadatel musí prokázat, že splňuje podmínky stanovené v článku 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a to tak, že předloží:
a)
písemné prohlášení vydané při dovozu skotu do francouzských zámořských departementů nebo na Madeiru, že skot je určen k výkrmu po alespoň 120 dní od skutečného data jeho dovozu a k následnému spotřebování tamtéž;
b)
písemný závazek učiněný při dovozu skotu, že bude informovat příslušné orgány do jednoho měsíce od data jeho dovozu o hospodářství či hospodářstvích, ve kterých mají být zvířata vykrmována.
ODDÍL 3
Dovoz tabáku na kanárské ostrovy
Článek 34
Pravidla pro osvobození tabáku od cla
1. Roční období pro výpočet maximálního ročního množství tabáku, které má být osvobozeno od dovozního cla při přímém dovozu na Kanárské ostrovy, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, trvá od 1. ledna kteréhokoli roku do 31. prosince téhož roku.
2. Množství surového a polozpracovaného tabáku podle čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se převádí na množství nezpracovaného odřapíkovaného tabáku pomocí koeficientů ekvivalence stanovených pro uvedené produkty v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 35
Podmínky osvobození
1. Dovoz produktů uvedených v příloze VII podléhá předložení osvědčení o osvobození. Žádost o osvědčení a osvědčení obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části J.
Pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak, články 3, 7 až 10, 12 a 16 tohoto nařízení, článek 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a čl. 12 odst. 2 a článek 18 nařízení (EU) č. 228/2013 se použijí obdobně.
2. Příslušné orgány se ujistí o používání produktů uvedených v příloze VII v souladu s příslušnými předpisy Unie, zejména s články 291 až 300 nařízení (EHS) č. 2454/93.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 36
Výplata podpor
Po ověření žádostí o podporu a průkazných dokladů a stanovení výše podpor podle programů POSEI uvedených v kapitole II nařízení (EU) č. 228/2013 vyplácejí příslušné orgány podporu za jeden kalendářní rok:
a)
v případě zvláštního režimu zásobování, opatření pro dovoz a dodávku živých zvířat a opatření podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 v průběhu celého roku;
b)
v případě přímých plateb v souladu s článkem 75 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
v případě ostatních plateb během období od 16. října běžného roku do 30. června roku následujícího.
Článek 37
Ukazatele výkonnosti
Každý rok oznámí členské státy Komisi alespoň údaje týkající se ukazatelů výkonnosti podle přílohy VIII pro každý ze svých nejvzdálenějších regionů.
Uvedené údaje se oznamují v rámci výroční zprávy o provádění podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 38
Oznamování
1. Pokud jde o zvláštní režim zásobování, oznamují příslušné orgány Komisi nejpozději poslední den v měsíci následujícím po konci každého čtvrtletí tyto k onomu dni dostupné údaje týkající se úkonů provedených v předchozích měsíců ve vztahu k bilanci dodávek referenčního kalendářního roku v členění dle produktu a kódu KN a případně dle jednotlivých míst určení:
a)
množství v členění podle toho, zda byla dovezena ze třetích zemí, či zaslána z Unie;
b)
výše podpory, jakož i výdaje skutečně vyplacené v členění dle produktu a případně dle jednotlivých míst určení;
c)
množství, pro která nebyly využity licence a osvědčení, v členění dle kategorie licencí nebo osvědčení;
d)
množství, která byla případně znovu vyvezena či znovu zaslána v souladu s článkem 13, a jednotkové a celkové částky podpor získaných zpět;
e)
množství, jež byla v souladu s článkem 15 po zpracování případně znovu vyvezena či zaslána;
f)
převody v rámci celkového množství u dané kategorie produktů a změny předběžných odhadů dodávek během období;
g)
použitelný zůstatek a procento využití.
Údaje uvedené v prvním pododstavci jsou poskytovány na základě využitých licencí a osvědčení. Konečné údaje vztahující se k bilanci dodávek každého kalendářního roku musí být oznámeny Komisi nejpozději do 31. května následujícího roku.
2. Pokud jde o podporu místní produkce, členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do 30. dubna každého roku obdržené žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok;
b)
nejpozději do 31. července každého roku definitivně způsobilé žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok.
3. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
4. Oznamování podle čl. 23 odst. 3 a čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se rovněž provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 39
Zpráva
1. Zpráva podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 obsahuje mimo jiné:
a)
případné významné změny sociálně-ekonomického a zemědělského prostředí;
b)
souhrn dostupných materiálních a finančních údajů týkajících se provádění každého opatření doprovázený analýzou těchto údajů a v případě potřeby prezentaci a rozbor hospodářského odvětví, na které se toto opatření vztahuje;
c)
stav provádění opatření a priorit ve vztahu k jejich specifickým a obecným cílům ke dni předložení zprávy a s vyčíslením ukazatelů;
d)
výčet podstatných obtíží zjištěných při správě a provádění opatření;
e)
přezkoumání výsledků všech opatření s ohledem na jejich vzájemné vazby;
f)
u zvláštního režimu zásobování:
i)
údaje a analýzu týkající se vývoje cen a dopadu takto poskytnuté výhody, jakož i přijatá opatření a kontroly uskutečněné pro zajištění tohoto dopadu v souladu s článkem 6 tohoto nařízení,
ii)
vzhledem k ostatním dostupným podporám analýzu proporcionality této podpory ve vztahu k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám použitým při vývozu do třetích zemí, jakož i v případě produktů určených ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy vícenáklady spojené s ostrovní povahou a vzdálenou polohou;
g)
udání stupně realizace cílů každého z opatření stanovených v programu na základě objektivně měřitelných ukazatelů;
h)
údaje týkající se ročního odhadu dodávek dotčeného regionu, mimo jiné pokud jde o spotřebu, vývoj počtu hospodářských zvířat, produkci a obchod;
i)
údaje týkající se částek skutečně poskytnutých na základě kritérií stanovených členskými státy na provádění činností programu, tedy počet způsobilých producentů, počet zvířat a plochy, na které byly částky vyplaceny, nebo počet dotčených zemědělských podniků;
j)
informace o finančním provádění každé činnosti obsažené v programu;
k)
statistické údaje týkající se kontrol uskutečněných příslušnými orgány a případně uložených sankcí;
l)
připomínky dotyčného členského státu k provádění programu.
m)
roční údaje o ukazatelích výkonnosti podle článku 37 tohoto nařízení.
2. Zpráva podle odstavce 1 se předkládá Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 40
Změny programů
1. Změny, které mají být provedeny u každého programu POSEI, jsou předkládány ke schválení Komisi a musejí být řádně odůvodněny, přičemž se zejména uvedou:
a)
důvody případných potíží při provádění, které odůvodňují změnu programu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
důsledky pro financování a ověřování závazků.
S výjimkou případů vyšší moci předkládají členské státy návrhy na změny programů pouze jednou za kalendářní rok a na program. Tyto návrhy na změny musí Komise obdržet nejpozději 30. září každého roku.
Nevyjádří-li Komise nesouhlas s navrhovanými změnami, budou tyto změny použitelné od 1. ledna roku následujícího po roku, ve kterém byly oznámeny.
Takovéto změny se mohou použít dříve, pokud Komise členskému státu před datem uvedeným ve třetím pododstavci písemně potvrdí, že oznámené změny jsou v souladu s právními předpisy Unie.
Pokud oznámená změna není v souladu s právními předpisy Unie, informuje Komise členský stát před datem uvedeným ve třetím pododstavci, že oznámená změna se nepoužije, dokud Komise neobdrží změnu, kterou lze označit za odpovídající právním předpisům Unie.
2. Odchylně od odstavce 1 vyhodnocuje Komise zvlášť následující změny navržené členskými státy a rozhoduje o jejich schválení postupem podle čl. 34 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, a to nejpozději do čtyř měsíců od jejich podání:
a)
přistoupení nového nejvzdálenějšího regionu;
b)
zavedení do obecného programu nových kategorií produktů, které mají být podpořeny v rámci zvláštního režimu zásobování, nebo nových opatření na podporu místní zemědělské produkce; a
c)
zvýšení již schválené jednotkové částky podpor pro každé existující opatření o více než 50 % částky použitelné v době podání návrhu na změnu.
Aniž je dotčen postup stanovený v odstavci 1, mohou členské státy předkládat návrhy na změny stanovené v tomto odstavci jednou za kalendářní rok a na program. Návrhy na změny uvedené v tomto odstavci musí být Komisi doručeny nejpozději 31. července roku předcházejícího před rokem jejich použití.
Takto schválené změny se použijí od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k předložení návrhu na změnu, nebo od data výslovně uvedeného v rozhodnutí o schválení.
3. Členské státy jsou oprávněny provádět následující změny, aniž by musely dodržet postup popsaný v odstavci 1, za předpokladu, že tyto změny sdělí Komisi:
a)
pokud jde o předběžné odhady dodávek, změny jednotlivých výší podpor až do 20 % nebo změny množství produktů, na něž se může vztahovat bilance dodávek, a tím změny celkové částky podpory přidělené každé řadě produktů;
b)
pokud jde o všechna opatření, přizpůsobení finančního příspěvku až do výše 20 % pro každé jednotlivé opatření, aniž jsou dotčeny finanční stropy podle článku 30 nařízení (EU) č. 228/2013 a za podmínky, že taková přizpůsobení jsou oznámena nejpozději do 30. dubna roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se změněný finanční příspěvek vztahuje; a
c)
změny provedené na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12), které slouží k identifikaci produktů, jimž je poskytována podpora, pokud tyto změny neobnášejí žádnou modifikaci samotných produktů.
4. Změny uvedené v odstavci 3 se nepoužijí před datem jejich doručení Komisi. Musí být řádně vysvětleny a odůvodněny a musejí se zavést jenom jednou ročně s výjimkou těchto případů:
a)
vyšší moc nebo mimořádné okolnosti;
b)
změna množství produktů, na která se vztahuje režim zásobování;
c)
změny na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení (EHS) č. 2658/87.
5. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„opatřením“ seskupování režimů podpory a opatření nezbytných k dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem odpovídající položce, pro kterou je definován finanční příděl v tabulce financování uvedené v čl. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 228/2013;
b)
„kategorií produktů“ všechny produkty, které sdílejí první dvě místa kódu KN podle nařízení (EHS) č. 2658/87.
6. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 41
Snížení záloh
Aniž jsou dotčena obecná pravidla rozpočtové kázně, pokud budou informace, které členské státy v souladu s články 38 a 39 předají Komisi, neúplné nebo pokud nebude dodržena lhůta pro jejich předání, může Komise přistoupit k paušálnímu a dočasnému snížení záloh na zaúčtované zemědělské výdaje.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2014.