KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1337/2013
af 13. december 2013
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 hvad angår angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (1), særlig artikel 26, stk. 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1169/2011 fastsætter, at angivelse af oprindelsesland eller herkomststed er obligatorisk for kød, der omfattes af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i forordningens bilag XI, dvs. fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ.
(2)
Der bør skabes balance mellem på den ene side forbrugernes behov for information og på denne anden side operatørernes og de nationale myndigheders yderligere omkostninger, som slutteligt har betydning for produktets endelige pris. I konsekvensanalysen og en undersøgelse, som Kommissionen har fået foretaget, er der gennemgået adskillige muligheder for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed hvad angår de mest relevante faser i dyrenes liv. Resultaterne viser, at forbrugerne først og fremmest kræver oplysninger om, hvor dyrene er opdrættet. Samtidig vil angivelse af obligatoriske oplysninger om dyrenes fødested kræve etablering af et nyt sporbarhedssystem på bedriftsniveau og deraf følgende omkostninger, mens angivelse af slagtestedet kan ske til en overkommelig pris og give forbrugeren værdifulde oplysninger. Hvad angår det geografiske niveau er det bevist, at angivelse af medlemsstaten eller tredjelandet vil være den mest relevante oplysning for forbrugerne.
(3)
I forordning (EU) nr. 1169/2011 har begrebet »oprindelsesland« i forbindelse med fødevarer den betydning, der er fastsat i henhold til artikel 23-26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (2). For animalske produkter henviser begrebet til det land, hvor produktet fuldt ud er fremstillet, hvilket - når det anvendes på kød - betyder det land, hvor dyret er født, opdrættet og slagtet. Når flere forskellige lande har været involveret i fremstillingen af en fødevare, henviser begrebet til det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede forarbejdning af produktet har fundet sted. Hvis begrebet imidlertid anvendes om kød, der stammer fra dyr, som er født, opdrættet og slagtet i forskellige lande, giver det ikke forbrugeren tilstrækkelige oplysninger om kødets oprindelse. Det er derfor nødvendigt at sørge for, at det angives, i hvilken medlemsstat eller hvilket tredjeland dyret er opdrættet i en periode, som udgør en væsentlig del af den normale opdrætscyklus for hver art, såvel som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er slagtet. Begrebet »oprindelse« bør forbeholdes kød, som stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet, og følgelig fuldt fremstillet, i én medlemsstat eller ét tredjeland.
(4)
I tilfælde, hvor dyret er opdrættet i flere forskellige medlemsstater eller tredjelande og kravet om opdrætsperiode ikke kan opfyldes i nogen af landene, bør opdrætsstedet angives for bedre at imødekomme forbrugerens behov og undgå unødig komplikation af mærkningen.
(5)
Derudover bør der fastsættes regler for pakninger indeholdende kød fra en eller flere arter, der stammer fra dyr, som er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater eller tredjelande.
(6)
Mærkningssystemet kræver regler for sporbarhed for alle faser i fremstilling og distribution af kødet fra slagtning til pakning for at sikre forbindelsen mellem det mærkede kød og dyret eller de grupper af dyr, som kødet stammer fra.
(7)
Der bør fastsættes særlige regler for kød, som importeres fra tredjelande, hvor de påkrævede oplysninger til brug for mærkning ikke foreligger.
(8)
Hvad angår hakket kød og afpuds bør virksomhederne, særkendet ved produkternes fremstillingsprocesser taget i betragtning, have tilladelse til at anvende et forenklet mærkningssystem.
(9)
Af hensyn til kommercielle interesser i forbindelse med de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til denne forordning, bør fødevarevirksomheder have mulighed for at tilføje andre elementer vedrørende kødets oprindelse til de obligatoriske oplysninger på etiketten.
(10)
Eftersom de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1169/2011 finder anvendelse fra den 13. december 2014, og nævnte forordnings artikel 47 fastsætter, at forordningens gennemførelsesforanstaltninger finder anvendelse fra den 1. april i hvert kalenderår, bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. april 2015.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter reglerne for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed på etiketterne for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ, der er omfattet af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning er definitionen af »fødevarevirksomhed« i artikel 3, nr. 3), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (3), definitionen af »virksomhed« i artikel 2, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (4) samt definitionerne af »hakket kød«, »slagteri« og »opskæringsvirksomhed« i punkt 1.13, 1.16 og 1.17 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (5) gældende.
2. Derudover forstås der ved:
a) »afpuds«: små stykker kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, der er anerkendt som egnet til konsum og fremstillet udelukkende ved afpudsning i forbindelse med udbening af slagtekroppe eller opskæring af kød
b) »parti«: kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, og som stammer fra én art, er med eller uden ben, udskåret eller hakket, og som er blevet udskåret, hakket eller pakket på praktisk taget ensartede vilkår.
Artikel 3
Sporbarhed
1. For hver fremstillings- og distributionsfase indfører og anvender fødevarevirksomhederne et identifikations- og registreringssystem for det kød, der er nævnt i artikel 1.
2. Systemet anvendes for at sikre:
a)
forbindelsen mellem kødet og dyret eller gruppen af dyr, hvor kødet stammer fra. På slagtestadiet er dette slagteriets ansvar
b)
videregivelsen af de i artikel 5-7 nævnte oplysninger, hvis det er passende og sammen med kødet, til virksomheder i de efterfølgende fremstillings- og distributionsfaser.
Hver fødevarevirksomhed er ansvarlig for anvendelsen af det identifikations- og registreringssystem, der er nævnt i første afsnit, i den fremstillings- og distributionsfase, hvor den opererer.
Den fødevarevirksomhed, som pakker eller mærker kødet i henhold til artikel 5-7, sikrer, at der er overensstemmelse mellem den batchkode, som identificerer kødet over for forbrugeren eller storkøkkenet, og de pågældende parti kød, hvorfra pakningen eller det mærkede parti stammer. Alle pakker med samme batchkode skal have de samme oplysninger, jf. artikel 5-7.
3. Det i stk. 1 nævnte system registrerer, hvor det er passende, særlig dyr, slagtekroppe og udskæringers ankomst til og afgang fra fødevarevirksomheden og sikrer, at der er sammenhæng mellem ankomster og afgange.
Artikel 4
Grupper af dyr
1. Størrelsen på de grupper af dyr, som er nævnt i artikel 3, fastsættes ved:
a)
antallet af slagtekroppe, der opskæres sammen og udgør et parti for den pågældende opskæringsvirksomhed
b)
antallet af slagtekroppe, hvor kødet udgør et parti for den pågældende opskærings- eller hakningsvirksomhed i tilfælde af yderligere opskæring eller hakning.
2. Partiets størrelse må ikke overstige en dags produktion i en virksomhed.
3. Undtagen i tilfælde hvor artikel 7 finder anvendelse, sikrer opskærings- og hakningsvirksomhederne ved fastsættelse af partier, at alle slagtekroppe i et parti svarer til dyr, hvor kødet har samme oplysninger på etiketten, jf. artikel 5, stk. 1 og 2.
Artikel 5
Mærkning af kød
1. Den i artikel 1 nævnte mærkning af kød oplyser den endelige forbruger eller storkøkkener om følgende:
a)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrættet har fundet sted, angives som »Opdrættet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, idet følgende kriterier skal være opfyldt:
i)
for svin:
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var ældre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst fire måneder fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrætsperioden, efter dyret havde nået 30 kg, fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
ii)
for får og geder: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst seks måneder fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
iii)
for fjerkræ: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst en måned fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end en måned, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden, efter dyret blev sendt til opfedning, fandt sted
b)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor slagtningen har fundet sted, angives som »Slagtet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, og
c)
den batchkode, der identificerer kødet, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode ikke afsluttes i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er opdrættet, erstattes angivelsen i litra a) med »Opdrættet i: adskillige EU-medlemsstater« eller, i tilfælde hvor kødet eller dyrene er indført i Unionen, af »Opdrættet i: adskillige lande uden for EU« eller »Opdrættet i: adskillige lande i og uden for EU«.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode imidlertid ikke afsluttes i nogen af de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret er opdrættet, kan angivelsen i litra a) erstattes med »Opdrættet i: (liste over de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret blev opdrættet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at dyret er opdrættet i disse medlemsstater eller tredjelande.
2. De i stk. 1, litra a) og b), nævnte oplysninger kan erstattes af angivelsen »Oprindelse: (navn på medlemsstaten eller tredjelandet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at kødet i artikel 1 stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i én medlemsstat eller ét tredjeland.
3. I tilfælde, hvor adskillige stykker kød af samme eller forskellige arter svarer til forskellige angivelser, jf. stk. 1 og 2, og frembydes i samme pakning til forbrugeren eller storkøkkenet, skal mærkningen indeholde:
a)
listen over de relevante medlemsstater eller tredjelande, jf. stk. 1 og 2, for hver art
b)
den batchkode, der identificerer det kød, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Artikel 6
Undtagelse for kød fra tredjelande
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a), skal etiketten for det kød, der er nævnt i artikel 1, og som er indført til markedsføring på Unionens marked, og for hvilket oplysningerne i artikel 5, stk. 1, litra a), ikke er tilgængelige, indeholde angivelsen »Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: (navn på det tredjeland, hvor dyret er slagtet)«.
Artikel 7
Undtagelse for hakket kød og afpuds
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a) og b), artikel 5, stk. 2, og artikel 6 kan følgende angivelser anvendes for hakket kød og afpuds:
a)
»Oprindelse: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
b)
»Opdrættet og slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
c)
»Opdrættet og slagtet i: lande uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende er fremstillet af kød, der er indført i Unionen
d)
»Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er indført i Unionen som slagtedyr og slagtet i en eller flere medlemsstater
e)
»Opdrættet og slagtet i: lande i og uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset er fremstillet af:
i)
kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater, og kød, der er indført i Unionen, eller
ii)
kød fra dyr, der er indført i Unionen og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater.
Artikel 8
Supplerende frivillige oplysninger på etiketten
Fødevarevirksomhederne kan supplere de i artikel 5-7 fastsatte angivelser med yderligere oplysninger om kødets oprindelse.
De i stk. 1 nævnte supplerende oplysninger skal ikke være i modstrid med de angivelser, der er nævnt i artikel 5-7, og overholde bestemmelserne i kapitel V i forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 9
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. april 2015. Indtil lagrene er tømt, anvendes den ikke for kød, der er lovligt markedsført på Unionens marked inden den 1. april 2015.
Den er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2013.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1337/2013
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011, pokud jde o uvádění země původu nebo místa provenience u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (1), a zejména na čl. 26 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 1169/2011 se stanoví povinnost uvádět zemi původu nebo místo provenience na etiketě masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI zmíněného nařízení, tj. u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa.
(2)
Je třeba dosáhnout rovnováhy mezi potřebou informovat spotřebitele a dodatečnými náklady pro provozovatele a vnitrostátní orgány, které mají v konečném důsledku dopad na konečnou cenu produktu. Posouzení dopadů a studie, kterou Komise zadala, prozkoumaly několik možností, jak uvádět zemi původu nebo místo provenience s ohledem na nejdůležitější fáze života zvířat. Výsledky ukazují, že spotřebitelé požadují především informace ohledně místa, kde bylo zvíře chováno. Poskytování povinných informací o místě narození zvířete by naopak vyžadovalo zřízení nových systémů zpětného vysledování i na úrovni zemědělských podniků s příslušnými náklady z toho plynoucími, zatímco označení místa porážky lze provést za dostupnou cenu a poskytuje cenné informace pro spotřebitele. Pokud jde o zeměpisné značení, existují důkazy, že uvedení členského státu nebo třetí země by pro spotřebitele představovalo nejdůležitější informaci.
(3)
V rámci nařízení (EU) č. 1169/2011 je koncept „země původu“ potraviny stanoven v souladu s články 23 až 26 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Pro živočišné produkty se tento koncept týká země, ve které je produkt zcela vyroben nebo získán, čímž se při použití pro maso rozumí země, v níž se zvíře narodilo, bylo chováno a poraženo. Pokud se na výrobě potraviny podílelo několik zemí, týká se tento koncept země, v níž u těchto produktů došlo k jejich poslednímu podstatnému a hospodářsky zdůvodněnému zpracování nebo opracování. Použití tohoto konceptu na případy, při kterých pochází maso ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých zemích, by však nevedlo k dostatečnému informování spotřebitelů o původu tohoto masa. Ve všech těchto případech je proto nezbytné zajistit na etiketě uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře chováno po dobu, která představuje podstatnou část obvyklého cyklu chovu pro každý druh, jakož i uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře poraženo. Pojem „původ“ by měl být vyhrazen pro maso získané ze zvířat narozených, chovaných a poražených, a proto zcela získaných v jednom členském státě nebo třetí zemi.
(4)
V případech, kdy je zvíře chováno v několika členských státech či třetích zemích a dobu chovu nelze dodržet, by mělo být zajištěno odpovídající uvedení místa chovu, aby se mohlo lépe vyhovět potřebám spotřebitelů a zabránilo se zbytečné komplikovanosti etikety.
(5)
Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro balení obsahující kusy masa ze stejných nebo různých druhů získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech nebo třetích zemích.
(6)
Tento systém označování vyžaduje pravidla pro zpětné vysledování ve všech fázích produkce a distribuce masa, od porážky až po balení, aby byla zaručena souvislost mezi označeným masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno.
(7)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro maso dovážené ze třetích zemí, kdy informace požadované pro označení nejsou k dispozici.
(8)
Co se týče mletého masa a ořezů, mělo by být provozovatelům vzhledem k povaze příslušných výrobních procesů umožněno využívat zjednodušený systém označení.
(9)
S ohledem na obchodní význam informací, které mají být podle tohoto nařízení poskytovány, by provozovatelé potravinářských podniků měli mít možnost doplnit k povinnému označení na etiketě další prvky odkazující na provenienci masa.
(10)
Jelikož jsou příslušná ustanovení nařízení (EU) č. 1169/2011 použitelná ode dne 13. prosince 2014 a článek 47 uvedeného nařízení stanoví použití prováděcích pravidel podle uvedeného nařízení od 1. dubna každého kalendářního roku, mělo by se toto nařízení začít používat od 1. dubna 2015.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro uvádění země původu nebo místa provenience na etiketě čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového masa, skopového nebo kozího masa a masa z drůbeže příslušných kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice „provozovatele potravinářského podniku“ v čl. 3 bodě 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (3), definice „provozu“ v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4) a definice „mletého masa“, „jatek“ a „bourárny/porcovny“ stanovené v bodech 1.13, 1.16 a 1.17 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (5).
2. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„ořezy“ se rozumí malé kousky masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, uznané za vhodné k lidské spotřebě a získané výhradně z ořezávání při vykosťování jatečně upravených těl nebo bourání/porcování masa;
b)
„šarží“ se rozumí maso kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, získané z jednoho živočišného druhu, též s kostí, též bourané/porcované nebo mleté, které bylo bouráno/porcováno, mleto nebo baleno za téměř stejných podmínek.
Článek 3
Zpětné vysledování
1. Provozovatelé potravinářských podniků mají k dispozici a používají ve všech fázích produkce a distribuce masa uvedeného v článku 1 systém identifikace a registrace.
2. Uvedený systém se používá tak, aby byla zaručena:
a)
souvislost mezi masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno, přičemž během porážky za tuto souvislost odpovídají jatka, a
b)
předávání informací týkajících se označení uvedených v článcích 5, 6 nebo 7 spolu s masem, provozovatelům v následujících fázích produkce a distribuce.
Každý provozovatel potravinářského podniku je odpovědný za provádění systému identifikace a registrace stanoveného v prvním pododstavci, a to ve fázi výroby a distribuce, ve které působí.
Provozovatel potravinářského podniku, který balí nebo značí maso v souladu s články 5, 6 nebo 7, zajistí vzájemnou souvislost mezi kódem šarže identifikujícím maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování a příslušnou šarží nebo šaržemi masa, z nichž se balení nebo označená šarže skládá. Všechna balení se stejným kódem šarže musí odpovídat stejným označením v souladu s články 5, 6 nebo 7.
3. Systém uvedený v odstavci 1 obsahuje zejména záznamy o dovozech zvířat, jatečně upravených těl nebo kusů těl do provozu provozovatele potravinářského podniku a odvozech z něj a zajišťuje vzájemnou souvislost mezi o dovozy a odvozy.
Článek 4
Skupina zvířat
1. Velikost skupiny zvířat uvedené v článku 3 je dána:
a)
počtem jatečně upravených těl bouraných/porcovaných společně a tvořících jednu šarži příslušné bourárny/porcovny v případě bourání/porcování jatečně upravených těl;
b)
počtem jatečně upravených těl, jejichž maso tvoří jednu šarži příslušné bourárny/porcovny nebo zařízení na mletí masa v případě dalšího bourání/porcování nebo mletí.
2. Velikost šarže nesmí být větší než denní produkce jednoho provozu.
3. Kromě případu, kdy se použije článek 7, provozy, v nichž se maso bourá/porcuje nebo mele, zajistí při vytváření šarží, že všechna jatečně upravená těla v šarži odpovídají zvířatům, na jejichž maso se vztahuje totožné označení v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo čl. 5 odst. 2.
Článek 5
Označování masa
1. Etiketa masa uvedeného v článku 1 a určeného pro dodání konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování obsahuje tyto údaje:
a)
členský stát nebo třetí země, kde probíhal chov, s označením „Chov v: (název členského státu nebo třetí země)“ v souladu s těmito kritérii:
i)
pro prasata:
-
pokud je poražené zvíře starší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň čtyřměsíční doba chovu,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nejméně 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala doba chovu poté, co zvíře dosáhlo hmotnosti 30 kilogramů,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nižší než 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu;
ii)
pro ovce a kozy: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň šestiměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu,
iii)
pro drůbež: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň jednoměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší než jeden měsíc, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu poté, co bylo zvíře umístěno na výkrm;
b)
členský stát nebo třetí země, kde došlo k porážce, s označením „Porážka v: (název členského státu nebo třetí země)“ a
c)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Pokud doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) se nahradí údajem „Chov v: několik členských států EU“ nebo v případě, že maso nebo zvířata byla dovezena do Unie, údajem „Chov v: několik zemí mimo EU“ nebo „Chov v: několik zemí EU a mimo EU“.
Pokud však doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) lze nahradit údajem „Chov v: (seznam členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že zvíře bylo v těchto členských státech či třetích zemích chováno.
2. Údaje uvedené v písmenech a) a b) odstavce 1 lze nahradit údajem „Původ: (název členského státu nebo třetí země)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že maso uvedené v článku 1 bylo získáno ze zvířat narozených, chovaných a poražených v jednom členském státě nebo třetí zemi.
3. Pokud několik kusů masa ze stejných nebo různých druhů odpovídá různým údajům na etiketě v souladu s odstavci 1 a 2 a je předkládáno ve stejném balení pro spotřebitele nebo zařízení společného stravování, musí být na etiketě uveden:
a)
seznam příslušných členských států nebo třetích zemí v souladu s odstavci 1 nebo 2, a to pro každý druh;
b)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Článek 6
Odchylka pro maso ze třetích zemí
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) musí etiketa masa uvedeného v článku 1, které bylo dovezeno pro uvedení na trh Unie a pro které nejsou informace stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) k dispozici, obsahovat údaj „Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: (název třetí země, kde bylo zvíře poraženo)“.
Článek 7
Odchylky pro mleté maso a ořezy
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), čl. 5 odst. 2 a článku 6, pokud jde o mleté maso a ořezy, lze použít tyto údaje:
a)
„Původ: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých členských státech;
b)
„Chov a porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech;
c)
„Chov a porážka v: mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa dovezeného do Unie;
d)
„Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat dovezených do Unie jako zvířata na porážku a poražených v jednom nebo několika členských státech;
e)
„Chov a porážka v: EU a mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny z:
i)
masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v jednom nebo několika členských státech a z masa dovezeného do Unie nebo
ii)
masa získaného ze zvířat dovezených do Unie a poražených v jednom nebo několika členských státech.
Článek 8
Doplňkové dobrovolné informace na etiketě
Provozovatelé potravinářských podniků mohou údaje uvedené v článcích 5, 6 nebo 7 doplnit o doplňkové informace týkající se provenience masa.
Doplňkové informace uvedené v prvním pododstavci nesmí být v rozporu s údaji uvedenými v článcích 5, 6 nebo 7 a musí být v souladu s pravidly kapitoly V nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2015. Nepoužije se pro maso, které bylo na trh Unie uvedeno v souladu s právními předpisy před 1. dubnem 2015, a to až do spotřebování zásob.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.