KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 904/2014
af 20. august 2014
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af mononatriumglutamat med oprindelse i Indonesien
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 7,
efter høring af medlemsstaterne, og
ud fra følgende betragtninger:
1. FREMGANGSMÅDE
1.1. Indledning
(1)
Den 29. november 2013 indledte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en antidumpingundersøgelse vedrørende importen til Unionen af mononatriumglutamat med oprindelse i Indonesien (»det pågældende land«). Den offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«).
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (»grundforordningen«) om de gældende endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af mononatriumglutamat med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(3)
Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 16. oktober 2013 af Ajinomoto Foods Europe SAS (»klageren«), den eneste EU-producent af mononatriumglutamat, der således tegner sig for 100 % af den samlede produktion af mononatriumglutamat i Unionen. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for dumping og for deraf følgende væsentlig skade, som blev anset for tilstrækkelige til at begrunde indledningen af undersøgelsen.
1.2. Interesserede parter
(4)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen alle interesserede parter til at kontakte den for at deltage i undersøgelsen. Kommissionen underrettede officielt klageren, de kendte eksporterende producenter og de indonesiske myndigheder, kendte importører, leverandører, brugere og forhandlere, som den vidste var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage.
(5)
Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten fra Generaldirektoratet (»GD«) for Handel.
(6)
Interesserede parter fik også lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
a) Stikprøveudtagning
(7)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i det pågældende land og ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der var involveret i undersøgelsen, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte frist meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den havde besluttet at begrænse de eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der skulle indgå i undersøgelsen, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17 (denne proces benævnes også »stikprøveudtagning«).
1) Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(8)
For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen alle ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at give sig til kende og indberette de oplysninger, der er angivet indledningsmeddelelsen.
(9)
14 ikke forretningsmæssigt forbundne importører afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på tre ud fra den største importmængde til Unionen og dennes geografiske placering i Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle kendte berørte importører hørt om udtagelsen af stikprøven. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger.
(10)
Efterfølgende samarbejdede kun en af de tre virksomheder, der var udtaget ved stikprøven, ved at indsende en spørgeskemabesvarelse.
2) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Indonesien
(11)
For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Indonesien om at give sig til kende over for Kommissionen og indberette de oplysninger, der er angivet indledningsmeddelelsen.
(12)
Fire eksporterende producenter i det pågældende land afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I betragtning af det lave antal eksporterende producenter besluttede Kommissionen, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
b) Spørgeskemabesvarelser og samarbejde
(13)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den eneste EU-producent, de fire stikprøveudvalgte eksporterende producenter, de tre stikprøveudvalgte ikke forretningsmæssigt forbundne importører og 33 kendte brugere i Unionen.
(14)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra den eneste EU-producent, fra en af de tre stikprøveudvalgte ikke forretningsmæssigt forbundne importører, fra én forhandler, fra tre af de fire kendte eksporterende producenter og fra fem brugere.
(15)
Undersøgelsen viste, at den ikke samarbejdsvillige stikprøveudvalgte eksporterende producent var forretningsmæssigt forbundet med en anden stikprøveudvalgt eksporterende producent, der samarbejdede ved at indsende en spørgeskemabesvarelse.
(16)
Den i betragtning 15 nævnte samarbejdsvillige eksporterende producent hævdede, at den og den ikke samarbejdsvillige eksporterende producent ikke burde betragtes som indbyrdes afhængige, da de ikke havde nogen indflydelse på hinandens beslutninger. Den samarbejdende eksporterende producent hævdede endvidere, at den ikke kunne tvinge den ikke samarbejdsvillige producent til at besvare spørgeskemaet. Undersøgelsen viste, at de to virksomheder var ejet af de samme aktionærer. De blev derfor betragtet som indbyrdes afhængige, jf. artikel 143, stk. 1, litra d), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (4) om gennemførelse af en EF-toldkodeks (»toldkodeksen«).
(17)
En tredje samarbejdende eksporterende producent hævdede, at der var en anden producent af den pågældende vare i Indonesien, som indgik i den i betragtning 16 nævnte gruppe, men som ikke gav sig til kende. Selv om der ganske rigtigt findes en sådan producent, blev der i undersøgelsen på grundlag af data fra Eurostat og andre tilgængelige kilder ikke fundet bevis for, at denne producent eksporterede til Unionen i den betragtede periode. Derfor blev denne virksomhed ikke anmodet om at give sig til kende eller afgive de oplysninger, der anmodes om i spørgeskemaerne for eksporterende producenter. Desuden blev der som anført i betragtning 48 for alle producenter i det pågældende land, der ikke samarbejdede, fastsat en resttold. Denne resttold er baseret på grundforordningens artikel 18 og finder anvendelse på »alle andre virksomheder«.
c) Kontrolbesøg
(18)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser.
(19)
Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 16 på følgende virksomheder:
EU-producenter
-
Ajinomoto Foods Europe SAS, Mesnil-Saint-Nicaise, Frankrig
Importører
-
Falken Trade, Olsztyn, Polen
Brugere
-
AkzoNobel, Amersfoort, Nederlandene
-
Unilever, Rotterdam, Nederlandene
Eksporterende producenter i Indonesien
-
PT. Miwon Indonesia, Jakarta, Indonesien
-
PT. Cheil Jedang Indonesia, Jakarta, Indonesien
Forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen
-
CJ Europe GmbH, Schwalbach, Tyskland
-
Daesang Europe B.V. Amstelveen, Nederlandene
Forretningsmæssigt forbundet forhandler i Hongkong
-
CJ China Limited, Hongkong.
1.3. Undersøgelsesperiode og betragtet periode
(20)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2012 til 30. september 2013 (»undersøgelsesperioden«/»UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. april 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«) (5).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(21)
Den pågældende vare er mononatriumglutamat (»MNG«) med oprindelse i Indonesien, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 2922 42 00 (»den pågældende vare«). MNG er et fødevaretilsætningsstof, der hovedsagelig anvendes som smagsforstærker i supper, bouillon, fiske- og kødretter, krydderiblandinger og færdiglavede fødevarer. Det fremstilles i form af hvide, lugtløse krystaller af forskellig størrelse. MNG bruges også inden for den kemiske industri til nonfoodformål, f.eks. i vaske- og rengøringsmidler.
(22)
Det fremstilles hovedsagelig ved gæring af forskellige sukkerkilder (majsstivelse, tapiokastivelse, sukkersirup, sukkerrørsmelasse og sukkerroemelasse).
2.2. Samme vare
(23)
Undersøgelsen viste, at den pågældende vare, varen fremstillet og solgt på det indonesiske hjemmemarked og varen fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen i Unionen har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål.
(24)
Én interesseret part hævdede, at der var en betydelig kvalitetsforskel mellem MNG fremstillet i Indonesien og MNG fremstillet i Unionen. Det hævdedes, at denne kvalitetsforskel betød, at MNG fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen på EU-markedet og MNG importeret fra Indonesien ikke kunne substituere hinanden og derfor ikke burde anses for at være mage til hinanden. Denne påstand var ubegrundet og i modstrid med resultaterne af undersøgelsen, som viste, at der ikke var nogen kvalitetsforskel mellem MNG fremstillet i Indonesien og MNG fremstillet i Unionen. Faktisk købte flere brugere MNG fra både EU-erhvervsgrenen og Indonesien og anvendte det til samme eller lignende formål. Denne påstand blev derfor afvist.
(25)
På grundlag af ovenstående betragtes den pågældende vare, varen fremstillet og solgt på det indonesiske hjemmemarked og varen fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen i Unionen derfor i denne fase som samme vare i den i grundforordningens artikel 1, stk. 4, anvendte betydning.
3. DUMPING
3.1. Normal værdi
(26)
Kommissionen undersøgte først, om det samlede hjemmemarkedssalg for hver samarbejdsvillig eksporterende producent var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget anses for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver eksporterende producent udgør mindst 5 % af den samlede eksportsalgsmængde af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden. På den baggrund var det samlede salg for hver af de samarbejdende eksporterende producenter af samme vare på hjemmemarkedet repræsentativt.
(27)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, hvilke varetyper solgt på hjemmemarkedet der var identiske eller sammenlignelige med varetyper solgt med henblik på eksport til Unionen.
(28)
Kommissionen undersøgte dernæst, om hjemmemarkedssalget for hver samarbejdsvillig eksporterende producent på hjemmemarkedet for hver varetype, der er identisk eller sammenlignelig med en varetype solgt med henblik på eksport til Unionen, var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en varetype er repræsentativt, hvis det samlede hjemmemarkedssalg af denne varetype til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgør mindst 5 % af den samlede eksportsalgsmængde af den identiske eller sammenlignelige varetype til Unionen. Kommissionen fastslog, at de indonesiske samarbejdsvillige eksporterende producenters salg på det indonesiske marked var repræsentativt sammenlignet med den pågældende vare, som de samme eksporterende producenter eksporterede til Unionen.
(29)
Kommissionen undersøgte derefter, om hver eksporterende producents salg på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af salget af hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, der var rentabel.
(30)
Den normale værdi er baseret på den faktiske hjemmemarkedspris pr. varetype, uanset om salgstransaktionerne har været rentable eller ej, hvis
1)
mængden af den varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og
2)
den vejede gennemsnitlige pris for denne varetype var lig med eller højere end enhedsproduktionsomkostningerne.
(31)
I dette tilfælde var alle eksporterende producenters hjemmemarkedssalg rentabelt, og den vejede gennemsnitlige salgspris var højere end produktionsomkostningerne for alle varetyper. For alle de samarbejdsvillige eksporterende producenter blev den normale værdi følgelig beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt hjemmemarkedssalg i undersøgelsesperioden.
3.2. Eksportpris
(32)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder i og uden for Unionen.
(33)
I de tilfælde, hvor de eksporterende producenter eksporterede den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(34)
I de tilfælde, hvor de eksporterende producenter eksporterede den pågældende vare til Unionen gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, blev eksportprisen fastsat på grundlag af den importerede vares pris ved første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. I dette tilfælde blev der foretaget justeringer for forventet fortjeneste (jf. betragtning 35) og for alle omkostninger, der var påløbet mellem import og videresalg, herunder salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«).
(35)
I denne forbindelse kunne de forretningsmæssigt forbundne virksomheders fortjenstmargen ikke anvendes, fordi den blev anset for at være upålidelig. Én ikke forretningsmæssigt forbundet importør samarbejdede, men dennes rentabilitet var fortrolig og kunne ikke videregives til andre tredjeparter. Derfor og i mangel af andre oplysninger blev der anvendt en fortjenstmargen på 5 % ved fastsættelsen af eksportprisen. Denne margen blev anset for rimelig, da den også blev benyttet i en tidligere procedure vedrørende en anden kemisk vare fremstillet af en lignende erhvervsgren (6).
(36)
De to samarbejdsvillige eksporterende producenter hævdede, at eksportpriserne til deres første forretningsmæssigt forbundne kunder var armslængdepriser, og at fastsættelsen af eksportprisen derfor snarere burde baseres på salgsprisen mellem den eksporterende producent i Indonesien og den første forretningsmæssigt forbundne kunde end på en beregnet eksportpris. De hævdede, at deres priser ved salg til de første forretningsmæssigt forbundne kunder var på samme niveau som priserne ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen.
(37)
Undersøgelsen viste, at afregningspriserne mellem de forretningsmæssigt forbundne virksomheder til trods for priser på samme niveau ikke var høje nok til, at de forretningsmæssigt forbundne importører kunne opnå en rimelig fortjeneste i Unionen. Det kan heller ikke udelukkes, at der påløb visse omkostninger mellem de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, og at der foregik krydskompensation via andre varer. På dette grundlag blev det konkluderet, at den interne afregningspris ikke afspejlede den pågældende vares relevante markedsværdi i sammenligning med salget til uafhængige kunder.
(38)
På dette grundlag kan afregningsprisen mellem de forretningsmæssigt forbundne virksomheder ikke anses for at være blevet fastsat på armslængdevilkår, og de pågældende påstande blev afvist. Eksportpriserne for de to eksporterende producenter via forretningsmæssigt forbundne parter blev derfor beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, jf. betragtning 34 og 35.
3.3. Sammenligning
(39)
Kommissionen sammenlignede den normale værdi og eksportprisen hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter på grundlag af priserne ab fabrik.
(40)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, via justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prisernes sammenlignelighed.
(41)
Der blev således justeret for importafgifter, afslag, transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger, provision og bankgebyrer i alle tilfælde, hvor det var påvist, at disse faktorer påvirkede prisernes sammenlignelighed.
(42)
En eksporterende producent eksporterede MNG via en forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed uden for Unionen, der solgte varen videre til en forretningsmæssigt forbundet importør i Unionen, som så solgte varen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen. For disse salg blev der foretaget en justering for avancen til forhandleren uden for Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i).
(43)
Én eksporterende producent ønskede en justering af den normale værdi for incitamenter og omkostninger til salgsfremmende foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at disse omkostninger ikke var direkte forbundet med de enkelte salgstransaktioner på hjemmemarkedet, og det kunne derfor ikke påvises, at prissammenligneligheden blev påvirket af disse omkostninger. Påstanden blev derfor afvist.
(44)
To eksporterende producenter ønskede en justering af den normale værdi for fragtomkostninger, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra e). Beregningen af de indenlandske fragtomkostninger omfattede omkostninger til flytning af varerne fra fabrikken til lageret. Disse omkostninger blev imidlertid betragtet som interne logistikomkostninger og kunne således ikke udløse en justering af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra e).
(45)
Én interesseret part hævdede, at MNG solgt i Unionen som fødevaretilsætningsstof skal opfylde visse renhedskriterier (≥ 99 %) som defineret i Kommissionens direktiv 2008/84/EF (7). Denne interesserede part hævdede, at selv om MNG eksporteret til Unionen skulle opfylde disse krav, fandt sådanne krav ikke anvendelse på varen solgt på hjemmemarkedet i Indonesien. Derfor kunne en justering af den normale værdi for forskelle i fysiske og kemiske egenskaber, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra a), være berettiget.
(46)
Den pågældende interesserede part kvantificerede imidlertid ikke sin påstand, da den ikke afgav et rimeligt skøn over en sådan påstået forskels markedsværdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra a). Desuden kunne Kommissionen i sammenligningen tage hensyn til potentielle forskelle vedrørende renhed i definitionen af varetyper. Derfor blev de varetyper, der havde samme eller lignende renhedsgrader som dem, der blev eksporteret til EU-markedet på den ene side, og dem, der blev solgt på hjemmemarkedet i Indonesien på den anden side, sammenlignet. Der var altså ikke grundlag for nogen justering, og påstanden måtte afvises.
3.4. Dumpingmargen
(47)
For de to samarbejdsvillige eksporterende producenter sammenlignede Kommissionen den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af samme vare med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(48)
For alle andre eksporterende producenter i Indonesien beregnede Kommissionen dumpingmargenen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Det skal bemærkes, at én kendt eksporterende producent bevidst undlod at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen som nævnt ovenfor i betragtning 15. Samarbejdsniveauet blev derfor anset for lavt. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 6, besluttede Kommissionen at basere restdumpingmargenen på niveauet for den højeste dumpingmargen forbundet med en repræsentativ eksportmængde fra en af de fuldt ud samarbejdsvillige og kontrollerede eksporterende producenter, idet den også på grundlag af et vejet gennemsnit tog hensyn til den dumpingmargen, der var fastsat for den samarbejdsvillige eksporterende producent, som var forretningsmæssigt forbundet med en ikke samarbejdsvillig eksporterende producent.
(49)
På dette grundlag er de midlertidige dumpingmargener, udtrykt i procent af varens »cif-pris« (omkostninger, forsikring, fragt), Unionens grænse, ufortoldet, følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen (%)
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,0
PT. Miwon Indonesia
13,3
Alle andre virksomheder
28,4
4. SKADE
4.1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktionen
(50)
Samme vare blev fremstillet af én EU-producent i undersøgelsesperioden. Denne udgør »EU-erhvervsgrenen«, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(51)
Da EU-erhvervsgrenen kun består af en enkelt producent, måtte alle tal vedrørende følsomme data af fortrolighedshensyn indekseres eller opgives inden for et interval.
4.2. EU-forbruget
(52)
Kommissionen fastsatte EU-forbruget ved at lægge EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet til importen fra Indonesien og andre tredjelande på grundlag af Eurostats data og spørgeskemabesvarelserne.
(53)
Det blev hævdet, at den samarbejdsvillige EU-producent burde udelukkes fra EU-erhvervsgrenen, da den var knyttet til en ikke samarbejdsvillig eksporterende producent i Indonesien, og at undersøgelsen burde afsluttes. I dette tilfælde er der imidlertid ingen grund til at udelukke den samarbejdsvillige EU-producent fra EU-erhvervsgrenen trods forbindelsen med den ikke samarbejdsvillige eksporterende producent i Indonesien, fordi denne eneste EU-producent samarbejdede fuldt ud med Kommissionen i forbindelse med undersøgelsen og blev underkastet fuld kontrol. Desuden havde den indonesiske eksporterende producents manglende samarbejde ingen indflydelse på pålideligheden af de data, der blev indsamlet fra EU-producenten. Argumentet måtte derfor afvises.
(54)
EU-forbruget udviklede sig som følger:
Tabel 1
EU-forbruget for MNG (ton)
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Indeks (RÅ2010/RÅ2011 = 100)
100
87
93
98
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(55)
EU-forbruget faldt mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012 og steg lidt igen i RÅ2012/2013 og undersøgelsesperioden. Samlet faldt forbruget med 2 % i den betragtede periode. Faldet i forbruget mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012 skyldes hovedsagelig et fald i EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet som følge af et fald i produktionen i samme periode (jf. betragtning 68). Importen forblev på samme niveau i begge år. Stigningen i forbruget i RÅ2012/2013 skal næsten udelukkende kædes sammen med en stigning i importen, da EU-erhvervsgrenens salg stort set forblev på samme niveau. Endelig forholdt det sig i undersøgelsesperioden sådan, at mens EU-erhvervsgrenens salg faldt igen, steg importen, navnlig fra Indonesien, betydeligt (jf. betragtning 57).
4.3. Importen fra det pågældende land
4.3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(56)
Kommissionen fastsatte importmængden på grundlag af Eurostats data og spørgeskemabesvarelserne. Importens markedsandel blev fastsat på grundlag af EU-forbruget, jf. betragtning 52.
(57)
Importen til Unionen fra det pågældende land udviklede sig som følger:
Tabel 2
Importmængde (ton)
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Importmængde fra Indonesien (ton)
8 638
9 478
18 317
24 385
Indeks
100
110
212
282
Markedsandel
Indeks
100
126
227
287
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(58)
Importmængden fra Indonesien tredobledes næsten i den betragtede periode. Den steg støt og betydeligt med 182 % fra 8 638 ton i RÅ2010/2011 til 24 385 ton i undersøgelsesperioden.
(59)
Den tilsvarende markedsandel tredobledes næsten i den betragtede periode. Den steg med 187 % til trods for det samlede fald i forbruget (- 2 %).
4.3.2. Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud
(60)
Kommissionen fastsatte importpriserne på grundlag af Eurostats data og spørgeskemabesvarelserne.
(61)
De gennemsnitlige priser på importen til Unionen fra Indonesien udviklede sig som følger:
Tabel 3
Importpriser (EUR/ton)
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Indonesien
1 266
1 279
1 226
1 162
Indeks
100
101
97
92
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(62)
Den gennemsnitlige pris på importen af MNG fra Indonesien steg svagt mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012, hvorefter den faldt i RÅ2012/2013 og endnu mere i undersøgelsesperioden. De gennemsnitlige priser på importen af MNG fra Indonesien faldt samlet med 6 % i den betragtede periode.
(63)
Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne:
-
de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som EU-erhvervsgrenen forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, og
-
de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen fra de samarbejdsvillige indonesiske producenter ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis med passende justeringer for told og omkostninger efter importen.
(64)
Som nævnt i betragtning 46 hævdede én eksporterende producent, at MNG solgt i Unionen som fødevaretilsætningsstof skal opfylde visse renhedskriterier i henhold til EU-lovgivningen. Denne eksporterende producent hævdede, at sådanne krav ikke fandt anvendelse på varer importeret fra Indonesien og anvendt i nonfoodsektoren, og at en justering for kemiske og fysiske egenskaber derfor kunne være berettiget, hvis der sammenlignes med varen solgt på EU-markedet. Den pågældende eksporterende producent kvantificerede imidlertid ikke sin påstand. Desuden kunne Kommissionen i sammenligningen tage hensyn til potentielle forskelle vedrørende renhed i definitionen af varetyper. Derfor blev de varetyper, der havde samme eller lignende renhedsgrader som dem, der blev eksporteret til EU-markedet på den ene side, og dem, der blev solgt af EU-erhvervsgrenen på EU-markedet på den anden side, sammenlignet. Der var således ikke grundlag for nogen justering, og påstanden blev afvist.
(65)
Én interesseret part hævdede, at virkningen af valutakursudsving burde tages i betragtning ved beregningen af prisunderbud for importen fra Indonesien. Dumpingimportens sandsynlige virkninger på EU-erhvervsgrenens priser undersøges faktisk hovedsagelig ved fastsættelse af bl.a. prisunderbuddet. I den foreliggende sag blev de dumpede eksportpriser og EU-erhvervsgrenens salgspriser sammenlignet. De eksportpriser, der blev anvendt til skadesberegningerne, blev omregnet til euro for at skabe et sammenligningsgrundlag. Følgelig sikrer brugen af vekselkurser i dette tilfælde kun, at prisforskellen fastsættes på et sammenligneligt grundlag. Derfor blev denne påstand afvist.
(66)
Prissammenligningen blev foretaget pr. varetype for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af EU-erhvervsgrenens omsætning i undersøgelsesperioden. Det viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på mellem 0 og 5 % for importen fra Indonesien på EU-markedet.
4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.4.1. Generelle bemærkninger
(67)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
4.4.2. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(68)
Den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 4
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Produktionsmængde
Indeks
100
95
107
91
Produktionskapacitet
Indeks
100
100
100
100
Kapacitetsudnyttelse
Indeks
100
95
107
91
Kilde: Spørgeskemabesvarelse.
(69)
Produktionen svingede i den betragtede periode. Den faldt mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012, steg mellem RÅ2011/2012 og RÅ2012/2013 og nåede sit laveste niveau i undersøgelsesperioden. Undersøgelsen viste, at udsvingene hovedsagelig skyldtes produktionsstop på grund af det vedligeholdelsesarbejde, som EU-erhvervsgrenen udførte hver 15. måned, og de dårlige vejrforhold i vinteren 2010/2011, der førte til, at leveringen af en af de vigtigste råvarer (ammoniak) blev afbrudt. I undersøgelsesperioden blev produktionsstoppet i forbindelse med vedligeholdelsesarbejdet forlænget i et forsøg på at nedbringe de store lagerbeholdninger. Samlet faldt produktionsmængden med 9 % i den betragtede periode.
(70)
Produktionskapaciteten var stort set uændret i den betragtede periode.
(71)
Som følge af faldet i produktionsmængden og den uændrede produktionskapacitet udviklede kapacitetsudnyttelsen sig i takt med produktionsmængden, dvs. at den faldt i RÅ2011/2012, steg i RÅ2012/13 og faldt igen i undersøgelsesperioden. Samlet faldt kapacitetsudnyttelsen med 9 % i den betragtede periode i takt med faldet i produktionsmængden.
4.4.3. Salgsmængde og markedsandel
(72)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 5
Salgsmængde og markedsandel
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Salgsmængde på EU-markedet
Indeks
100
84
85
83
Markedsandel
Indeks
100
96
91
85
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(73)
EU-erhvervsgrenens salg af MNG faldt med 17 % i den betragtede periode. Salgsmængden faldt især mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012, mens den i de følgende år var forholdsvis stabil. Faldet i salgsmængden førte sammen med det fald i forbruget og den stigning i importen fra Indonesien, der fandt sted samtidig, til, at EU-erhvervsgrenens markedsandel samlet faldt med ca. 15 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 4 % mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012, mens markedsandelen for importen fra Indonesien steg i samme periode. Mellem RÅ2012/2013 og undersøgelsesperioden faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel fortsat støt, mens importmængden og markedsandelen for importen fra Indonesien steg betydeligt.
4.4.4. Vækst
(74)
Mens EU-forbruget faldt med 2 % i den betragtede periode, faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde med 17 %, hvilket gav sig udslag i et tab af markedsandel på 15 %.
4.4.5. Beskæftigelse og produktivitet
(75)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 6
Beskæftigelse og produktivitet
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Antal ansatte
Indeks
100
103
107
108
Produktivitet (enhed/ansat)
Indeks
100
92
100
85
Kilde: Spørgeskemabesvarelse.
(76)
Beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen steg støt og med i alt 8 % i den betragtede periode. Denne stigning skyldtes først og fremmest integration af en tidligere tilknyttet virksomhed i 2011 og udvidelse af EU-erhvervsgrenens vedligeholdelsesafdeling.
(77)
Produktivitetsfaldet skyldtes en kombination af en stigning i beskæftigelsen og faldet i produktionen, jf. tabel 4 i betragtning 68.
4.4.6. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(78)
Samtlige dumpingmargener ligger et godt stykke over bagatelgrænsen. Virkningen af de faktiske dumpingmargeners størrelse på EU-erhvervsgrenen er væsentlig i betragtning af mængden af og priserne på importen fra det pågældende land.
(79)
EU-erhvervsgrenen var endnu i en genrejsningsproces efter virkningerne af tidligere skadevoldende dumpingimport af samme vare med oprindelse i Kina. Foranstaltningerne i den forbindelse er i øjeblikket genstand for en sideløbende udløbsundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2, som anført i betragtning 2.
4.4.7. Priser og faktorer, der påvirker priserne
(80)
EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 7
Gennemsnitlige salgspriser
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen (EUR/ton)
Indeks
100
107
101
97
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
Indeks
100
120
124
130
Kilde: Spørgeskemabesvarelse.
(81)
EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspris til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen faldt med 3 % i den betragtede periode. Den steg først med 7 % mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012, men faldt derefter konstant indtil undersøgelsesperioden. Prisstigningen mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012 kan betragtes som en konsekvens af omkostningsstigningerne i samme periode, selv om omkostningsstigningen var mere markant end stigningen i priserne. Samtidig steg importen fra Indonesien og udøvede et betydeligt prispres på EU-erhvervsgrenen. Som følge heraf faldt EU-erhvervsgrenens priser med 6 % mellem RÅ2011/2012 og RÅ2012/2013 og med yderligere 4 % mellem RÅ2012/2013 og undersøgelsesperioden.
(82)
Enhedsproduktionsomkostningerne steg med 30 % i den betragtede periode. Der var en støt stigning fra RÅ2011/2012, som hovedsagelig skyldtes en stigning i råvare- og lønomkostningerne. Som nævnt ovenfor kunne der ikke kompenseres for denne omkostningsstigning med en tilsvarende prisstigning på grund af prispresset fra dumpingimporten fra Indonesien.
4.4.8. Arbejdskraftomkostninger
(83)
EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 8
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
Indeks
100
117
125
124
Kilde: Spørgeskemabesvarelse.
(84)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat steg med 24 %. Dette kan hovedsagelig forklares med EU-erhvervsgrenens stigende indsats for at forbedre arbejdstagernes og personalets præstationer med henblik på at optimere produktionsprocessen.
4.4.9. Lagerbeholdninger
(85)
EU-producentens lagerbeholdninger udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 9
Lagerbeholdninger
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Slutlagre
Indeks
100
82
164
143
Slutlagre i procent af produktionen
Indeks
100
86
153
156
Kilde: Spørgeskemabesvarelse.
(86)
Slutlagrene voksede samlet med 43 % i den betragtede periode. Fra RÅ2010/2011 til RÅ2011/2012 mindskedes slutlagrene efter et fald i produktionsmængden og en stigning i eksportsalgsmængden. Fra RÅ2011/2012 til RÅ2012/2013 voksede lagrene som følge af en stigning i produktionen, mens EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet var næsten uændret. Fra RÅ2012/2013 til undersøgelsesperioden mindskedes slutlagrene igen, hovedsagelig som følge af en beslutning om at nedsætte produktionen i et forsøg på at nedbringe de store lagerbeholdninger.
(87)
Slutlagrene udtrykt i procent af produktionen mindskedes mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012, men fordobledes næsten mellem RÅ2011/2012 og RÅ2012/2013. De voksede yderligere mellem RÅ2012/2013 og undersøgelsesperioden. Samlet mindskedes de med 56 % i den betragtede periode. Stigningen i RÅ2012/2013 og i undersøgelsesperioden skal ses i lyset af de stigende mængder af dumpingimport fra Indonesien, mens EU-salget var næsten uændret i samme periode.
4.4.10. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(88)
EU-producentens rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 10
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
Indeks
100
30
- 31
- 80
Likviditet (EUR)
Indeks
100
39
- 48
- 19
Investeringer (EUR)
Indeks
100
182
143
197
Investeringsafkast
Indeks
100
14
- 61
- 110
Kilde: Spørgeskemabesvarelse.
(89)
Kommissionen beregnede EU-erhvervsgrenens rentabilitet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012 faldt rentabiliteten betydeligt, men var stadig positiv. Fra RÅ2012/2013 blev rentabiliteten negativ. Den faldt endnu mere i undersøgelsesperioden. Samlet faldt rentabiliteten med 180 % i den betragtede periode. Denne udvikling skyldtes hovedsagelig prispresset fra importen fra Indonesien til Unionen til dumpingpriser, som ikke gav EU-erhvervsgrenen mulighed for at fastsætte priser, der afspejlede omkostningsstigningerne.
(90)
Nettolikviditeten er EU-erhvervsgrenens evne til at selvfinansiere sine aktiviteter. Nettolikviditeten viste samme tendens som rentabiliteten, dvs. et vedvarende fald i den betragtede periode med negative resultater fra RÅ2012/2013. Denne tendens forstærkedes i undersøgelsesperioden. Samlet faldt nettolikviditeten med 119 % i den betragtede periode.
(91)
Investeringerne steg med 97 % i den betragtede periode. Der var hovedsagelig tale om investeringer, som var nødvendige for vedligeholdelse og overholdelse af gældende sikkerhedsforskrifter. EU-erhvervsgrenen var endnu ved at overvinde virkningerne af tidligere dumping fra kinesiske eksporterende producenter forud for den betragtede periode, men dens situation begyndte at blive bedre, og den var rentabel i begyndelsen af den betragtede periode indtil RÅ2011/2012. Under disse omstændigheder blev der foretaget en række investeringer, som ikke længere kunne udsættes, hvilket forklarer den store stigning i investeringerne i RÅ2011/2012 og de efterfølgende år.
(92)
Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Som det var tilfældet med de øvrige finansielle indikatorer, var investeringsafkastet fra produktion og salg af samme vare negativt fra RÅ2012/2013, hvilket afspejler den negative tendens i rentabiliteten. Samlet faldt investeringsafkastet med 210 % i den betragtede periode.
(93)
Den faldende rentabilitet og likviditet medvirkede til, at virksomhedens evne til at rejse kapital blev påvirket negativt.
4.4.11. Konklusion vedrørende skade
(94)
Næsten alle de vigtigste skadesindikatorer viste en negativ tendens. Således faldt produktionsmængden og kapacitetsudnyttelsen med ca. 9 % og salgsmængden med 17 % i den betragtede periode. I et forsøg på at kompensere for den faldende salgsmængde og markedsandel blev EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige priser nedsat med 3 % i den betragtede periode, mens produktionsomkostningerne steg med 30 %. Som følge heraf faldt rentabiliteten, der var positiv i begyndelsen af den betragtede periode, og den blev negativ i RÅ2012/2013 og fortsatte med at falde i undersøgelsesperioden. Samme negative tendens kunne iagttages for nettolikviditeten og investeringsafkastet.
(95)
Beskæftigelsen steg med 8 % i den betragtede periode. Denne stigning kan forklares med integration af en tidligere tilknyttet virksomhed i 2011 og udvidelse af EU-erhvervsgrenens vedligeholdelsesafdeling. Investeringerne viste også en positiv tendens. De vedrørte hovedsagelig forebyggende foranstaltninger og sikkerhedskrav, men førte ikke til kapacitetsstigninger. Disse positive tendenser udelukker derfor ikke, at der forekom skade.
(96)
På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(97)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten fra det pågældende land forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 7, undersøgte Kommissionen tillige, om andre kendte faktorer samtidig kunne have skadet EU-erhvervsgrenen. Kommissionen sikrede, at eventuel skade forvoldt af andre faktorer end dumpingimporten fra det pågældende land ikke blev tilskrevet dumpingimporten. Disse faktorer er:
a)
virkningerne af importen fra Kina
b)
importen fra andre tredjelande
c)
udviklingen i EU-forbruget
d)
EU-erhvervsgrenens eksportresultater
e)
EU-erhvervsgrenens ineffektivitet
f)
finanskrisen
g)
investeringer og EU's gældende sikkerhedsforskrifter
h)
råvareomkostninger og andre omkostninger.
5.1. Virkningerne af dumpingimporten
(98)
For at fastslå, at der forelå en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten af MNG med oprindelse i Indonesien og den skade, EU-erhvervsgrenen led, analyserede Kommissionen mængden af og prisen på den import, der er omfattet af undersøgelsen, og i hvilket omfang disse faktorer har bidraget til den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
(99)
Undersøgelsen viste, at mængden af dumpingimport til lave priser fra Indonesien steg med 182 % i den betragtede periode, hvilket medførte en stigning i markedsandelen på ca. 187 % i samme periode. I samme tidsrum faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde med 17 %, og dens markedsandel med 15 %. Det førte endvidere til, at markedsandelen for den samlede import fra andre tredjelande faldt med 71 %.
(100)
Samtidig faldt de indonesiske importpriser med 8 %. Importen fra Indonesien udøvede et prispres på EU-markedet, så EU-erhvervsgrenen ikke kunne hæve sine salgspriser i takt med stigningen i omkostningerne, men tværtimod var nødt til at sænke sine priser i den betragtede periode. Dette førte til et betydeligt fald i rentabiliteten og deraf følgende tab fra RÅ2012/2013 og fremefter, en tendens, der forstærkedes i undersøgelsesperioden.
(101)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenens forværrede tilstand var sammenfaldende med den betydelige stigning i dumpingimporten med oprindelse i Indonesien, og at importen fra Indonesien var en afgørende årsag til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
5.2. Virkningerne af andre faktorer
5.2.1. Virkningerne af importen fra Kina
(102)
Importen fra Kina er i øjeblikket pålagt antidumpingtold. I den betragtede periode steg importmængderne med 65 %, og markedsandelen steg tilsvarende med 68 %. Imidlertid forblev både mængder og markedsandel på et lavt niveau i den betragtede periode. De kinesiske priser faldt med hele 20 % i den betragtede periode. Når den pålagte antidumpingtold tages i betragtning, underbød de ikke EU-erhvervsgrenens priser.
(103)
Under disse omstændigheder kan importen fra Kina ikke anses for at have bidraget til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led i undersøgelsesperioden.
Tabel 11
Importen fra Kina
Land
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Kina
Mængde (ton)
1 518
758
1 923
2 509
Indeks
100
50
127
165
Markedsandel Indeks
100
57
136
168
Gennemsnitspris (EUR/ton) (8)
1 234
1 199
1 143
992
Indeks
100
97
93
80
Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser.
5.2.2. Importen fra andre tredjelande
(104)
Importmængden fra andre tredjelande udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 12
Importen fra andre tredjelande
Land
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Brasilien
Mængde (ton)
2 321
969
1 070
889
Indeks
100
42
46
38
Markedsandel Indeks
100
48
49
39
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 218
1 306
1 402
1 365
Indeks
100
107
115
112
Republikken Korea
Mængde (ton)
1 248
2 157
923
802
Indeks
100
173
74
64
Markedsandel Indeks
100
198
79
65
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 231
1 296
1 293
1 277
Indeks
100
105
105
104
Vietnam
Mængde (ton)
5 707
6 042
1 820
769
Indeks
100
106
32
13
Markedsandel Indeks
100
121
34
14
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 284
1 291
1 361
1 318
Indeks
100
101
106
103
Andre tredjelande
Mængde (ton)
993
681
478
434
Indeks
100
69
48
44
Markedsandel Indeks
100
79
52
45
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 594
1 718
2 044
2 001
Indeks
100
108
128
126
Andre tredjelande i alt
Mængde (ton)
10 268
9 848
4 291
2 894
Indeks
100
96
42
28
Markedsandel Indeks
100
110
45
29
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 293
1 323
1 433
1 424
Indeks
100
102
111
110
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(105)
Importmængderne fra andre tredjelande faldt samlet fra 10 268 ton i RÅ2010/2011 til 2 894 ton i undersøgelsesperioden, dvs. med 72 % i den betragtede periode. Den tilsvarende markedsandel faldt med 71 % i samme periode. I undersøgelsesperioden udgjorde markedsandelen for importen fra andre tredjelande kun ca. en fjerdedel af niveauet i RÅ2010/2011. Samlet steg priserne på importen fra tredjelande med 10 % i den betragtede periode.
(106)
En interesseret part hævdede, at den samlede import, herunder fra Indonesien, var uændret i den betragtede periode.
(107)
Denne påstand var i modstrid med de foreliggende statistikker, som resultaterne af undersøgelsen bygger på, jf. tabel 13. Faktisk steg den samlede import til Unionen med 46 % i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
Tabel 13
Importen i alt
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Importen i alt
Mængde (ton)
20 424
20 084
24 531
29 788
Indeks
100
98
120
146
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(108)
På baggrund af ovenstående blev det foreløbigt konkluderet, at importen fra andre tredjelande ikke brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Indonesien og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
5.2.3. Udviklingen i EU-forbruget
(109)
EU-forbruget viste kun et lille fald på 2 % i den betragtede periode, hvilket ikke kan forklare faldet i EU-erhvervsgrenens salgsmængder på 17 % og i markedsandelen på 15 %. Derfor blev det foreløbigt konkluderet, at udviklingen i forbruget ikke bidrog til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
5.2.4. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(110)
EU-erhvervsgrenens eksportmængde udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 14
EU-erhvervsgrenens eksportresultater
RÅ2010/2011
RÅ2011/2012
RÅ2012/2013
UP
Eksportmængde
Indeks
100
249
234
222
Gennemsnitlig enhedspris
Indeks
100
107
101
95
Kilde: Spørgeskemabesvarelse.
(111)
EU-erhvervsgrenens eksportmængde steg i RÅ2011/2012 og faldt dernæst lidt i de følgende år indtil undersøgelsesperioden. Den fordobledes næsten i den betragtede periode. Eksportpriserne faldt lidt (med 5 %) i samme tidsrum. Stigningen i eksportsalget kompenserede delvis for den faldende salgsmængde og markedsandel i Unionen. I en situation kendetegnet ved et stærkt prispres udøvet af dumpingimporten ville tabet af stordriftsfordele og indvirkningen på EU-erhvervsgrenens enhedsproduktionsomkostninger faktisk have været endnu større, hvis eksportsalget ikke var steget. Derfor kan EU-erhvervsgrenens eksportresultater ikke have haft en negativ indvirkning på den skadelige situation.
(112)
Nogle interesserede parter hævdede, at nedgangen i EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet er en følge af dens eksportsalg af MNG til en nyerhvervet forretningsmæssigt forbunden fødevareforarbejdningsvirksomhed i Tyrkiet. Denne påstand blev ikke dokumenteret. Desuden har undersøgelsen vist, at EU-erhvervsgrenen først erhvervede fødevareforarbejdningsvirksomheden efter undersøgelsesperioden. Det kan ikke have haft nogen indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation i undersøgelsesperioden. På den baggrund blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenens salg til den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Tyrkiet ikke brød årsagssammenhængen.
5.2.5. EU-erhvervsgrenens påståede ineffektivitet
(113)
Én interesseret part hævdede, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes ineffektivitet forbundet med EU-erhvervsgrenens produktionsproces. Den interesserede part henviste imidlertid ikke til nogen specifik ineffektivitet, og påstanden blev ikke begrundet. Undersøgelsen afslørede heller ingen potentiel ineffektivitet hos EU-erhvervsgrenen. Påstanden blev derfor afvist. På den baggrund blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenens påståede ineffektivitet ikke brød årsagssammenhængen.
5.2.6. Finanskrisen
(114)
Én part hævdede, at finanskrisen er årsag til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led. EU-markedet for MNG var imidlertid ikke ustabilt og blev kun påvirket marginalt af den globale finanskrise. Hvis det ikke var tilfældet, og EU-erhvervsgrenens tab virkelig skyldtes den globale finanskrise, ville alle andre konkurrenter på MNG-markedet have været i samme situation. Det er en kendsgerning, at de indonesiske MNG-producenter kunne øge deres salgsmængder på EU-markedet til trods for den globale finanskrise. Der er derfor ingen grund til at tro, at EU-erhvervsgrenen var hårdere ramt af den globale finanskrise end sine asiatiske modparter. Argumentet må derfor afvises. På den baggrund blev det konkluderet, at virkningerne af finanskrisen ikke brød årsagssammenhængen.
5.2.7. Investeringer og EU's gældende sikkerhedsforskrifter
(115)
Én interesseret part hævdede, at den skade, EU-erhvervsgrenen led, var forårsaget af de betydelige investeringer, der var nødvendige for at overholde de sikkerhedsbestemmelser, der gælder i Unionen.
(116)
Undersøgelsen viste imidlertid, at investeringerne som følge af EU's sikkerhedsforskrifter fortsat var lave i forhold til andre investeringer i hele den betragtede periode. En væsentlig del af EU-erhvervsgrenens investeringer var forebyggende vedligeholdelsesinvesteringer. Den store stigning i investeringerne fandt sted mellem RÅ2010/2011 og RÅ2011/2012. Denne stigning skyldtes, at EU-erhvervsgrenen, som endnu var ved at overvinde virkningerne af den tidligere dumpingimport fra Kina, måtte udskyde investeringerne i forebyggende vedligeholdelse, indtil de tabsgivende perioder var overstået. Da tolden på importen fra Kina begyndte at indvirke på markedet, kunne EU-erhvervsgrenen igen tjene penge og investere som før. I de følgende perioder forblev investeringerne på samme niveau og vedrørte fortsat hovedsagelig vedligeholdelse. Der blev ikke foretaget investeringer for at øge kapaciteten, som forblev uændret i den betragtede periode. På den baggrund blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenens investeringer ikke brød årsagssammenhængen.
5.2.8. Råvareomkostninger og andre omkostninger
(117)
Flere interesserede parter hævdede, at den skade, EU-erhvervsgrenen led, skyldtes den store stigning i prisen på de vigtigste råvarer, dvs. industrisukker, ammoniak, kaustisk soda og svovlsyre.
Industrisukker
(118)
Industrisukker er en af de vigtigste omkostningsfaktorer i EU-erhvervsgrenens samlede produktionsomkostninger. Som anført i betragtning 81 steg EU-erhvervsgrenens enhedsproduktionsomkostninger i den betragtede periode, herunder omkostningerne til industrisukker. Ifølge offentligt tilgængelige statistikker (9) forblev gennemsnitsprisen på industrisukker i Unionen under verdensmarkedsprisen, selv om den steg lidt fra RÅ2010/2011 til medio 2012. Efterfølgende faldt prisen på industrisukker både i Unionen og på verdensmarkedet og stabiliserede sig på samme niveau. Derfor er argumentet om, at stigningen i sukkerpriserne var årsag til skade, ubegrundet og bør forkastes.
Kemikalier
(119)
EU-erhvervsgrenens omkostninger til ammoniak, kaustisk soda og svovlsyre steg i den betragtede periode i takt med verdensmarkedsprisen på disse produkter. Denne prisstigning var altså ikke begrænset til EU-erhvervsgrenen, men berørte også erhvervsdrivende i tredjelande. Derfor kan stigningen i prisen på ammoniak, kaustisk soda og svovlsyre ikke som sådan betragtes som årsag til den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
Andet
(120)
En anden interesseret part hævdede, at højere energiomkostninger, arbejdskraftomkostninger og emballeringsomkostninger havde forårsaget den skade, som EU-erhvervsgrenen led. Undersøgelsen viste ganske vist, at disse omkostningsfaktorer steg i den betragtede periode (jf. betragtning 81 og 83), men Kommissionen fastslog også, at EU-erhvervsgrenen ikke engang delvis kunne lade denne omkostningsstigning afspejle i salgsprisen på grund af prispresset fra importen fra Indonesien. Derfor kan disse faktorers omkostningsstigning ikke som sådan betragtes som årsagen til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
5.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(121)
Ovenstående analyse viser en betydelig stigning i både mængde og markedsandel for dumpingimporten med oprindelse i Indonesien mellem RÅ2010/2011 og undersøgelsesperioden og et fald i importpriserne i den betragtede periode.
(122)
Stigningen i markedsandelen for lavprisimporten fra Indonesien var sammenfaldende med et betydeligt fald i EU-erhvervsgrenens markedsandel og førte sammen med prispresset til, at EU-erhvervsgrenen led store tab.
(123)
Samtidig har undersøgelsen af de øvrige faktorer, som kunne have påført EU-erhvervsgrenen skade, vist, at ingen af disse faktorer kan have haft en væsentlig negativ indflydelse.
(124)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes dumpingimporten fra det pågældende land, og at de øvrige faktorer ikke brød årsagssammenhængen.
(125)
Kommissionen skelnede behørigt mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. Virkningerne af importen fra Kina og andre tredjelande, af udviklingen i forbruget, af EU-erhvervsgrenens eksportresultater, af EU-erhvervsgrenens påståede ineffektivitet, af finanskrisen, af investeringer og EU's gældende sikkerhedsforskrifter og af råvareomkostninger og andre omkostninger på EU-erhvervsgrenens negative udvikling var begrænset.
6. UNIONENS INTERESSER
6.1. Indledende bemærkning
(126)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 undersøgte Kommissionen, om den klart kunne konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at vedtage foranstaltninger i dette tilfælde til trods for konstateringen af skadevoldende dumping. Unionens interesser blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, forhandlernes, importørernes, brugernes og råvareleverandørernes.
6.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(127)
Undersøgelsen fastslog, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra Indonesien. Næsten alle skadesindikatorer viste negative tendenser, navnlig udviklede produktionsmængde, salgsmængde, markedsandel og rentabilitet sig negativt i den betragtede periode. Den nedadgående tendens blev også fastslået for så vidt angår andre indikatorer for de finansielle resultater, f.eks. likviditet og investeringsafkast. I samme periode voksede lagrene.
(128)
Efter indførelsen af foranstaltninger forventes det, at importpriserne vil stige, og EU-erhvervsgrenen vil blive fri for det prispres, som dumpingimporten udøver i øjeblikket. EU-erhvervsgrenen skulle således kunne hæve sine priser, så de afspejler omkostningsstigningerne, og gradvis nå op på et rentabelt niveau. Det vil også få positiv indvirkning på produktion og salgsmængde. Uden foranstaltninger er der stor sandsynlighed for, at EU-erhvervsgrenens situation forværres yderligere. Der er stor sandsynlighed for yderligere tab af salgsmængde og markedsandele, fordi prispresset fra dumpingimporten vil fortsætte, og EU-erhvervsgrenen vil være tvunget til at matche de lave priser i Unionen. I en sådan situation vil EU-erhvervsgrenen fortsat lide betydelige tab. Det kan ikke udelukkes, at EU-erhvervsgrenen som følge af faldet i salgs- og produktionsmængden og de store tab vil blive tvunget til at indstille produktionen helt på mellemlang sigt med deraf følgende tab af arbejdspladser i Unionen. Dette vil også gøre Unionen afhængig af import fra tredjelande.
(129)
Det blev derfor konkluderet i denne fase, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antidumpingtold.
6.3. Importørernes og forhandlernes interesser
(130)
14 virksomheder gav sig til kende efter offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev udtaget til stikprøven og modtog spørgeskemaer, men kun én svarede. Denne virksomhed blev underkastet kontrol på stedet.
(131)
MNG-importen fra Indonesien udgjorde mindre end 15 % af importørens omsætning. Kommissionen fandt, at virksomheden, selv om de MNG-relaterede aktiviteter kan blive påvirket negativt af indførelsen af told, generelt vil forblive rentabel.
(132)
Én forhandler i EU, der beskæftiger sig med videresalg af MNG i og uden for EU-markedet, gav sig til kende, mens undersøgelsen stod på. Denne forhandler købte hovedsagelig MNG fra EU-erhvervsgrenen, men også fra importører af MNG fra Indonesien og andre tredjelande. Forhandlerens MNG-relaterede aktiviteter var marginale i forhold til de samlede aktiviteter. På dette grundlag betragtes antidumpingforanstaltningers eventuelle virkninger på forhandlerens situation som ubetydelige.
6.4. Brugernes interesser
(133)
Brugerne er hovedsagelig aktive i føde- og drikkevaresektoren, hvor MNG anvendes i produktionen af krydderiblandinger, supper og færdiglavede fødevarer. MNG bruges også til specifikke noonfoodformål, f.eks. til fremstilling af vaske- og rengøringsmidler.
(134)
33 virksomheder gav sig til kende og modtog et spørgeskema. Fem virksomheder samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen ved at indsende en spørgeskemabesvarelse. Heraf var fire aktive i føde- og drikkevaresektoren og én i nonfoodsektoren. To af de samarbejdsvillige virksomheder, hvoraf den ene opererede i føde- og drikkevaresektoren, og den anden fremstillede vaske- og rengøringsmidler, blev underkastet kontrol på stedet.
Føde- og drikkevaresektoren
(135)
Undersøgelsen viste, at MNG i gennemsnit tegnede sig for ca. 5 % af de samlede omkostninger for produkter, hvori der indgår MNG, fremstillet af de samarbejdsvillige virksomheder, der leverede de fornødne data.
(136)
To af de samarbejdsvillige virksomheder købte hovedsagelig MNG fra EU-erhvervsgrenen og importerede intet eller kun små mængder fra Indonesien. I disse to virksomheder tegnede aktiviteterne knyttet til de produkter, hvori der indgår MNG, sig for ca. en tredjedel af deres samlede aktiviteter. I undersøgelsesperioden var virksomhederne rentable. I lyset af disse konstateringer får de foreslåede foranstaltninger mod Indonesien sandsynligvis begrænset indvirkning på disse virksomheder.
(137)
De andre to virksomheder købte større mængder MNG fra Indonesien, men deres MNG-relaterede aktiviteter var relativt ubetydelige i forhold til deres samlede aktiviteter. Desuden var disse to virksomheder på baggrund af de forelagte oplysninger rentable i undersøgelsesperioden. Enhver foranstaltning mod MNG fra Indonesien får derfor sandsynligvis ringe indvirkning på disse virksomheder.
Nonfoodsektoren
(138)
Én af de samarbejdsvillige virksomheder anvendte MNG til fremstilling af vaske- og rengøringsmidler. MNG tegnede sig for 15-20 % af omkostningerne til produktion af disse produkter. I undersøgelsesperioden købte virksomheden hovedsagelig MNG fra EU-erhvervsgrenen, men importerede også MNG fra Indonesien og i mindre omfang fra Korea. Kun en mindre del af dens aktiviteter vedrørte de produkter, hvori der indgår MNG, set i forhold til virksomhedens samlede aktiviteter, der i øvrigt udviste en positiv fortjenstmargen på 5-10 % i undersøgelsesperioden.
(139)
På dette grundlag, og selv om det ikke kan udelukkes, at denne virksomhed kan blive negativt påvirket af, at der indføres foranstaltninger mod Indonesien, indikerer adgangen til andre forsyningskilder og den rentable situation, der kendetegner de aktiviteter, hvori der indgår MNG, at foranstaltningernes mulige indvirkning på denne virksomhed vil være begrænset.
(140)
Denne interesserede part hævdede, at MNG, i betragtning af EU's bestemmelser, som forbyder anvendelsen af fosfater og andre fosforholdige stoffer (10), sandsynligvis vil blive brugt i større mængder som erstatning for fosfater og andre fosforholdige stoffer ved fremstilling af vaske- og rengøringsmidler. Det forventes derfor, at efterspørgslen efter MNG i Unionen vil stige betydeligt, og en antidumpingtold på importen af MNG vil have en skadelig virkning på udviklingen af dette nye marked.
(141)
Det er imidlertid på nuværende tidspunkt vanskeligt at forudse, hvordan den nye retlige ramme vil påvirke EU-markedet, og hvorvidt eller i hvilket omfang den vil sætte skub i produktionen af MNG-baserede vaske- og rengøringsmidler og dermed få indvirkning på efterspørgslen efter MNG i Unionen. Den interesserede part forelagde heller ikke nogen dokumentation for, i hvilket omfang en antidumpingtold kan have en skadelig virkning. I denne forbindelse skal det bemærkes, at hensigten med antidumpingtolden er at genetablere lige vilkår på EU-markedet. Importen fra Indonesien bør således vedblive med at forsyne EU-markedet, men til rimelige priser. I undersøgelsen blev der også kortlagt en række alternative forsyningskilder såsom Brasilien, Vietnam og Korea.
(142)
Under alle omstændigheder ville den pågældende virksomheds rentabilitet i forbindelse med de aktiviteter, hvori der indgår MNG, på baggrund af resultaterne af undersøgelsen, selv hvis virksomhedens samlede forbrug af MNG skulle importeres fra Indonesien, forblive positiv. I dette værst tænkelige scenarie tages der ikke højde for muligheden for, at en del af tolden i det mindste delvist kan overvæltes på slutkunderne.
6.5. Leverandørernes interesser
(143)
Fire EU-leverandører af råvarer gav sig til kende og besvarede spørgeskemaet. Deres salg af råvarer til EU-erhvervsgrenen udgjorde kun en lille del af deres samlede omsætning. Derfor ville manglende foranstaltninger ikke påvirke leverandørernes situation.
6.6. Andre påstande
(144)
En række interesserede parter hævdede, at EU-erhvervsgrenen havde en dominerende stilling på EU-markedet, og at antidumpingforanstaltninger for importen fra Indonesien ville styrke dens position, hvilket ikke ville være i Unionens interesse.
(145)
Det fremgik klart af undersøgelsen, at den eneste EU-producent ikke kunne opretholde sin salgsmængde i Unionen, fordi den tabte markedsandele til importen fra Indonesien. Desuden var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at hæve sine priser i takt med de stigende råvareomkostninger på grund af prispresset fra dumpingimporten fra Indonesien, og den led betydelige tab i undersøgelsesperioden. Kommissionen bemærkede også, at der er konkurrence fra importen med oprindelse i en række andre tredjelande, som har fri adgang til EU-markedet. På baggrund heraf var der utilstrækkelige beviser for EU-erhvervsgrenens angiveligt dominerende stilling, og påstanden måtte afvises.
(146)
Nogle interesserede parter hævdede desuden, at der ikke ville være noget alternativ til importen fra Indonesien, fordi prisniveauet for importen fra andre tredjelande er for højt.
(147)
Hertil skal det siges, at markedsandelen for importen fra andre tredjelande var betydelig i RÅ2010/2011. Importen fra tredjelande led også under prispresset fra dumpingimporten fra Indonesien og tabte en betydeligt salgsmængde og store markedsandele til importen fra Indonesien. Indførelsen af told på importen af MNG fra Indonesien burde give andre tredjelande som Brasilien, Korea og Vietnam mulighed for at vinde deres tabte markedsandele i Unionen tilbage. Med hensyn til priserne bør formålet med antidumpingforanstaltninger være at skabe lige vilkår i Unionen og således lade importen komme ind i Unionen til rimelige priser. Undersøgelsen viste, at indførelsen af told ikke forventes at få en væsentlig indvirkning på aftagerindustriens situation. Påstanden om, at der ikke findes alternative forsyningskilder, blev derfor afvist.
6.7. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(148)
På baggrund af ovenstående fastslog Kommissionen, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre midlertidige foranstaltninger for importen af MNG med oprindelse i Indonesien i denne fase af undersøgelsen.
7. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(149)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at hindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af dumpingimport.
7.1. Skadestærskel (skadesmargen)
(150)
For at fastlægge omfanget af foranstaltningerne fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
(151)
Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en erhvervsgren af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden dumpingimport. Da Kommissionen konstaterede, at dumpingimporten først begyndte at få virkninger i det tredje år af den betragtede periode, blev fortjenstmargenen fastsat ud fra de første to år af perioden, i en situation uden dumpingimport. Kommissionen fandt det hensigtsmæssigt at anvende den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen, jf. betragtning 89. Der blev fastsat en fortjenstmargen på mellem 5 og 15 %. Af fortrolighedshensyn kan der ikke offentliggøres en mere præcis fortjenstmargen. På dette grundlag beregnede Kommissionen en ikke-skadevoldende pris på samme vare for EU-erhvervsgrenen ved at lægge den således beregnede fortjenstmargen til EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden. Kommissionen fastsatte derefter skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Indonesien som fastlagt ved beregningen af prisunderbud og et vejet gennemsnit af den ikke-skadevoldende pris for samme vare, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi. De skadesmargener, der blev beregnet med en fortjeneste på henholdsvis 5 og 15 %, findes i tabellen i betragtning 154.
(152)
Som nævnt i betragtning 64 hævdede én eksporterende producent, at renhedsgraderne for MNG, der importeres til Unionen, og den vare, som EU-erhvervsgrenen fremstiller og sælger på EU-markedet, kan være forskellige, og at der derfor bør foretages en passende justering. Af de grunde, der er givet i samme betragtning, var der ikke grundlag for nogen justering, og påstanden måtte afvises.
7.2. Midlertidige foranstaltninger
(153)
Der bør indføres midlertidig antidumpingtold på importen af MNG med oprindelse i Indonesien i overensstemmelse med reglen om den lavest mulige told i grundforordningens artikel 7, stk. 2. Kommissionen sammenlignede skades- og dumpingmargenen. Tolden bør fastsættes på niveauet for dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
(154)
På grundlag af ovenstående bør de midlertidige antidumpingtoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
(%)
Land
Virksomhed
Dumpingmargen
Skadesmargen
Midlertidig antidumpingtold
Indonesien
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,0
[24,6-39,8]
7,0
Indonesien
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9-43,6]
13,3
Indonesien
Alle andre virksomheder
28,4
[31,4-47,0]
28,4
(155)
De antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i undersøgelsen. De afspejler derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, som er fremstillet af de nævnte retlige enheder. Den pågældende importvare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt med navn og adresse i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«. De bør ikke være underlagt nogen af de individuelle antidumpingtoldsatser.
(156)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle antidumpingtoldsatser anvendes, hvis den ændrer navnet på sin enhed eller opretter en ny produktions- eller salgsenhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (11). Anmodningen skal indeholde alle relevante oplysninger, herunder ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion samt hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. navneforandringen eller ændringen af produktions- og salgsenhederne. Kommissionen ajourfører listen over virksomheder med individuel antidumpingtold, hvis der er grundlag herfor.
(157)
For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel på toldsatserne er der behov for særlige foranstaltninger, som kan sikre anvendelsen af den individuelle antidumpingtold. Virksomhederne med individuel antidumpingtold skal fremlægge en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder. Fakturaen skal overholde kravene i bilaget. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, vil være underlagt den antidumpingtold, der finder anvendelse på »alle andre virksomheder«.
(158)
For at sikre korrekt håndhævelse af antidumpingtolden vil antidumpingtoldsatsen for alle andre virksomheder finde anvendelse på ikke blot de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse, men også de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
8. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(159)
I overensstemmelse med god administrativ praksis vil Kommissionen opfordre de interesserede parter til at fremsætte skriftlige bemærkninger og/eller til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten fra GD for Handel inden for den fastsatte tidsfrist.
(160)
De konklusioner, der ligger til grund for indførelse af told i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig foranstaltning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af mononatriumglutamat, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 2922 42 00 (Taric-kode 2922420010) og med oprindelse i Indonesien.
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare, der fremstilles af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold
(%)
Taric-tillægskode
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,0
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Alle andre virksomheder
28,4
B999
3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, som er fastsat for de virksomheder, der er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, som overholder kravene i bilaget. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
4. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Unionen er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
5. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Inden for en frist på 25 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden kan interesserede parter:
a)
anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning
b)
sende deres skriftlige bemærkninger til Kommissionen, og
c)
anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten fra GD for Handel.
2. Inden for en frist på 25 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden kan de i artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 omhandlede parter fremsætte bemærkninger om anvendelsen af de midlertidige foranstaltninger.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 finder anvendelse i seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. august 2014.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 904/2014
ze dne 20. srpna 2014,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo z dovozu glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení šetření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 29. listopadu 2013 zahájila antidumpingové řízení ve věci dovozu glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie (dále jen „dotčená země“) do Unie. V Úředním věstníku Evropské unie (2) uveřejnila příslušné oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Téhož dne Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“) ohledně platných konečných antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz glutamátu sodného pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „Čína“) (3).
(3)
Komise zahájila toto šetření v návaznosti na podnět podaný dne 16. října 2013 společností Ajinomoto Foods Europe SAS (dále jen „žadatel“), která je jediným výrobcem glutamátu sodného v Unii, a představuje tudíž 100 % celkové výroby glutamátu sodného v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečné k zahájení šetření.
1.2. Zúčastněné strany
(4)
Komise ve svém oznámení o zahájení řízení vyzvala všechny zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti na šetření kontaktovaly. Komise oficiálně vyrozuměla rovněž žadatele, známé vyvážející výrobce a indonéské orgány, známé dovozce, dodavatele, uživatele a obchodní společnosti, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je k účasti.
(5)
Zúčastněné strany dostaly možnost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise či úředníka pro slyšení na Generálním ředitelství (dále jen „GŘ“) pro obchod.
(6)
Zúčastněné strany dostaly také možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku
(7)
S ohledem na velký počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi a velký počet dovozců, kteří nejsou ve spojení, zahrnutých do tohoto šetření a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách sdělila Komise prostřednictvím oznámení o zahájení řízení, že se rozhodla omezit okruh vyvážejících výrobců a dovozců bez vzájemného spojení, kteří budou podrobeni šetření, na přiměřený počet, a to výběrem jejich vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
1) Výběr vzorku z dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby se přihlásili a poskytli podklady uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Požadované informace poskytlo čtrnáct dovozců, kteří nejsou ve spojení, a tito dovozci rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek tři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie a jejich zeměpisné polohy v rámci Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(10)
Pouze jedna z těchto tří společností vybraných do vzorku následně spolupracovala a zaslala vyplněný dotazník.
2) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indonésii
(11)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Indonésii, aby se Komisi přihlásili a poskytli jí podklady uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(12)
Požadované informace poskytli čtyři vyvážející výrobci v Indonésii a tito vývozci rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. S ohledem na malý počet vyvážejících výrobců Komise rozhodla, že provádět výběr vzorku není nutné.
b) Odpovědi na dotazník a spolupráce
(13)
Komise rozeslala dotazníky zmíněnému jedinému unijnímu výrobci, čtyřem vyvážejícím výrobcům vybraným do vzorku, třem dovozců bez vzájemného spojení, kteří byli vybráni do vzorku, a třiatřiceti zjištěným uživatelům v Unii.
(14)
Odpovědi na dotazník obdržela Komise od zmíněného jediného unijního výrobce, od jednoho ze tří dovozců bez vzájemného spojení, kteří byli vybráni do vzorku, od jedné obchodní společnosti, od tří ze čtyř známých vyvážejících výrobců a od pěti uživatelů.
(15)
Šetření ukázalo, že nespolupracující vyvážející výrobce, který byl vybrán do vzorku, je spojený s jiným vyvážejícím výrobcem vybraným do vzorku, který při vyplňování dotazníku spolupracoval a zaslal odpovědi.
(16)
Spolupracující vyvážející výrobce uvedený v 15. bodě odůvodnění prohlásil, že by neměl být považován za subjekt spojený s nespolupracujícím vyvážejícím výrobcem, protože obě společnosti se ve svém rozhodování vzájemně neovlivňují. Spolupracující vyvážející výrobce kromě toho uvedl, že nespolupracujícího výrobce nemůže k vyplňování dotazníku nutit. Šetřením bylo zjištěno, že obě společnosti jsou ve vlastnictví stejných akcionářů. Byly proto považovány za spojené ve smyslu čl. 143 odst. 1 písm. d) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (4) o provedení celního kodexu Společenství (dále jen „celní kodex“).
(17)
Třetí spolupracující vyvážející výrobce prohlásil, že v Indonésii je ještě jeden výrobce dotčeného výrobku, který je součástí skupiny uvedené v 16. bodě odůvodnění, který se však neohlásil. Šetření nepřineslo na základě údajů Eurostatu a dalších dostupných zdrojů žádné důkazy o tom, že by tento výrobce vyvážel během posuzovaného období do Unie. Tato společnost se tudíž nemusela hlásit ani poskytovat informace požadované v dotaznících určených vyvážejícím výrobcům. Všem výrobcům z Indonésie, kteří nespolupracovali, byla kromě toho uložena zbytková celní sazba, jak je uvedeno ve 48. bodě odůvodnění. Zbytková celní sazba má svůj právní základ v článku 18 základního nařízení a je použitelná na „všechny ostatní společnosti“.
c) Inspekce na místě
(18)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné za účelem předběžného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Společenství.
(19)
Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Ajinomoto Foods Europe SAS, Mesnil-Saint-Nicaise, Francie
Dovozci
-
Falken Trade, Olsztyn, Polsko
Uživatelé
-
AkzoNobel, Amersfoort, Nizozemsko
-
Unilever, Rotterdam, Nizozemsko
Vyvážející výrobci v Indonésii
-
PT. Miwon Indonesia, Jakarta, Indonésie
-
PT. Cheil Jedang Indonesia, Jakarta, Indonésie
Dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení
-
CJ Europe GmbH, Schwalbach, Německo
-
Daesang Europe B.V. Amstelveen, Nizozemsko
Obchodní společnost v Hong Kongu, která je ve spojení
-
CJ China Limited, Hong Kong
1.3. Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. dubna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“) (5).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem je glutamát sodný pocházející z Indonésie, vedený v současnosti pod kódem KN ex 2922 42 00 (dále jen „dotčený výrobek“). Glutamát sodný je potravinářská přídatná látka a používá se zejména jako látka zvýrazňující chuť a vůni v polévkách, vývarech, jídlech z ryb a masa, ve směsích koření a v hotových jídlech. Vyrábí se v podobě bílých, různě velikých krystalů bez zápachu. Glutamát sodný se používá rovněž v chemickém průmyslu pro nepotravinářské účely, například jako součást detergentů.
(22)
Vyrábí se hlavně fermentací různých cukernatých surovin (kukuřičného škrobu, tapiokového škrobu, cukrového sirupu, melasy z cukrové třtiny a řepné melasy).
2.2. Obdobný výrobek
(23)
Při šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím indonéském trhu a dotčený výrobek a výrobek prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejné základní způsoby konečného použití.
(24)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že mezi glutamátem sodným vyráběným v Indonésii a glutamátem sodným vyráběným v Unii je významný rozdíl v kvalitě. Bylo uvedeno, že v důsledku tohoto rozdílu v kvalitě jsou glutamát sodný vyráběný a prodávaný unijním výrobním odvětvím v Unii a glutamát sodný dovážený z Indonésie vzájemně nezaměnitelné výrobky, a neměly by se proto považovat za obdobné. Toto tvrzení však zůstalo nepodložené a bylo v rozporu s výsledky šetření, z nichž vyplynulo, že mezi glutamátem sodným vyráběným v Indonésii a glutamátem sodným vyráběným v Unii žádný rozdíl v kvalitě není. Ve skutečnosti nakupovalo několik uživatelů glutamát sodný jak od unijního výrobního odvětví, tak z Indonésie a používalo jej v týchž nebo podobných produktech. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(25)
Na základě výše uvedených skutečností byl proto učiněn závěr, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím indonéském trhu a dotčený výrobek a výrobek prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie budou v této fázi považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1. Běžná hodnota
(26)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého jednotlivého spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní. Objem domácího prodeje je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představuje alespoň 5 % objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého v průběhu období šetření do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého spolupracujícího vyvážejícího výrobce obdobného výrobku na domácím trhu reprezentativní.
(27)
Komise následně určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobků prodávanými na vývoz do Unie.
(28)
Poté Komise u každého typu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, který je shodný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, prověřovala, zda je objem jeho prodeje na domácím trhu reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobků je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobků nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobků vyvážených v průběhu období šetření do Unie. Komise došla k závěru, že v případě spolupracujících vyvážejících výrobců v Indonésii dosahoval jejich prodej na indonéském trhu ve srovnání s dotčeným výrobkem vyváženým týmiž vyvážejícími výrobci do Unie reprezentativního objemu.
(29)
Dále Komise prověřovala, zda lze v případě každého vyvážejícího výrobce považovat prodej na domácím trhu za prodej v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto šetření probíhalo tak, že bylo stanoveno, jaký podíl má u jednotlivých typů výrobků během období šetření ziskový prodej na domácím trhu nezávislým odběratelům.
(30)
Běžná hodnota vychází z reálné ceny jednotlivých typů výrobků na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je či není ziskový, pakliže:
1)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % z celkového objemu prodeje tohoto typu a
2)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku byla rovna jednotkovým výrobním nákladům nebo je přesahovala.
(31)
V tomto případě byl prodej u všech vyvážejících výrobců na domácím trhu ziskový a vážená průměrná prodejní cena byla u všech typů výrobků vyšší než výrobní náklady. U všech spolupracujících vyvážejících výrobců byla proto běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření.
3.2. Vývozní cena
(32)
Spolupracující vyvážející výrobci vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím s nimi spojených společností sídlících v Unii nebo za jejími hranicemi.
(33)
V případech, kdy vyvážející výrobci vyváželi dotčený výrobek do Unie přímo nezávislým odběratelům, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen.
(34)
V případech, kdy vyvážející výrobci vyváželi dotčený výrobek do Unie prostřednictvím s nimi spojených společností, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byly dovezené výrobky v Unii poprvé znovu prodány nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy o dosažený zisk (viz 35. bod odůvodnění) a o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů
(35)
V této souvislosti nebylo možné použít ziskové rozpětí dosažené společnostmi ve spojení, protože nebylo považováno za spolehlivé. Jeden dovozce, který není ve spojení, spolupracoval, ale informace o jeho ziskovosti byly důvěrné a nebylo možné je zpřístupnit jiným třetím stranám. Z tohoto důvodu a rovněž z důvodu nedostatku dalších informací bylo pro účely stanovení vývozních cen použito ziskové rozpětí 5 %. Toto rozpětí se jevilo jako přiměřené, jelikož bylo použito také v předchozím řízení, které se týkalo jiné chemikálie vyráběné podobným odvětvím (6).
(36)
Dva spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že vývozní ceny, za něž svůj výrobek prodávali svým prvním odběratelům, kteří jsou s nimi ve spojení, odpovídaly běžným tržním podmínkám, a že stanovení výše vývozních cen by proto mělo vycházet z výše prodejních cen, za které vyvážející výrobce z Indonésie prodává svůj výrobek prvnímu odběrateli, který je s ním ve spojení, a nikoli z početně zjištěné vývozní ceny. Argumentovali tím, že výše cen, za které své výrobky prodávají prvnímu odběrateli, který je s nimi ve spojení, a výše cen pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, je stejná.
(37)
Šetření dospělo k závěru, že navzdory podobnosti těchto cenových hladin nedosahovaly transferové ceny mezi spojenými společnostmi výše, která by dovozcům ve spojení umožňovala vytvářet v Unii dostatečný zisk. Nelze rovněž vyloučit, že mezi společnostmi, které jsou spolu ve spojení, nevznikaly určité náklady a že nedocházelo ke vzájemné kompenzaci prostřednictvím jiných produktů. Na základě toho byl učiněn závěr, že ve srovnání s prodejem nezávislým odběratelům neodrážejí vnitřní transferové ceny příslušnou tržní hodnotu dotčeného výrobku.
(38)
Transferové ceny mezi společnostmi, které jsou ve spojení, proto nelze považovat za ceny odpovídající běžným tržním podmínkám, a příslušná tvrzení byla proto odmítnuta. Vývozní ceny výrobců vyvážejících prostřednictvím stran, které jsou s nimi ve spojení, byly proto stanoveny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jak je uvedeno výše ve 34. a 35. bodě odůvodnění.
3.3. Srovnání
(39)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny spolupracujících výrobců na základě ceny ze závodu.
(40)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly provedeny příslušné úpravy týkající se rozdílů, které mají vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení.
(41)
Byly provedeny úpravy s ohledem na dovozní poplatky, rabaty, náklady na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, provizemi a bankovními poplatky ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(42)
Jeden vyvážející výrobce vyvážel glutamát sodný prostřednictvím obchodní společnosti sídlící mimo Unii, která s ním byla ve spojení a která tento výrobek prodávala v Unii dalšímu spojenému dovozci, který jej následně prodával odběratelům v Unii, kteří nebyli ve spojení. V případě tohoto prodeje byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení provedena úprava zohledňující přirážku obchodníka sídlícího mimo Unii.
(43)
Jeden vyvážející výrobce požadoval, aby běžná hodnota byla upravena s ohledem na pobídky a propagační náklady v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení. Šetření nicméně dospělo k závěru, že tyto náklady nebyly přímo spojeny s příslušnými transakcemi provedenými v rámci domácího prodeje, a nebylo tudíž možné prokázat, že tyto náklady mají vliv na srovnatelnost cen. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(44)
Dva vyvážející výrobci požadovali, aby běžná hodnota byla upravena s ohledem na přepravní náklady v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení. Do výpočtu domácích přepravních nákladů byly zahrnuty náklady spojené s přesunem zboží z výrobního zařízení do skladu. Tyto náklady byly nicméně vyhodnoceny jako vnitřní logistické náklady, a nebyly tudíž považovány za způsobilé pro úpravu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení.
(45)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že glutamát sodný prodávaný v Unii jako potravinářská přísada musí splňovat určité hodnoty čistoty (≥ 99 %), které stanoví směrnice Komise 2008/84/ES (7). Tato zúčastněná strana tvrdila, že těmto požadavkům musí vyhovovat glutamát sodný vyvážený do Unie, ale že na výrobek prodávaný na domácím trhu v Indonésii se žádné takové požadavky nevztahují. Proto by mohla být odůvodněná úprava běžné hodnoty s ohledem na rozdílné fyzické a chemické vlastnosti podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(46)
Dotčená zúčastněná strana své tvrzení nicméně nekvantifikovala, protože neposkytla rozumný odhad tržní hodnoty údajného rozdílu podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení. Při srovnávání mohla Komise kromě toho zohlednit potenciální rozdíly v čistotě v určení typů produktu. Proto byly navzájem porovnány typy výrobku vyvážené na trh Unie a typy výrobku prodávané na domácím trhu v Indonésii se stejnou či podobnou úrovní čistoty. Žádná úprava tudíž nebyla odůvodněná a tvrzení muselo být zamítnuto.
3.4. Dumpingové rozpětí
(47)
U dvou spolupracujících vyvážejících výrobců Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(48)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v Indonésii stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Je třeba poznamenat, že jeden známý vyvážející výrobce v šetření nespolupracoval, jak již bylo uvedeno v 15. bodě odůvodnění. Úroveň spolupráce se proto považovala za nízkou. V souladu s čl. 18 odst. 6 se Komise rozhodla stanovit výši zbytkového dumpingového rozpětí tak, aby odpovídalo nejvyššímu dumpingovému rozpětí u reprezentativních objemů vývozu jednoho z plně spolupracujících a prověřených vyvážejících výrobců, s tím, že bude rovněž na základě váženého průměru zohledňovat dumpingové rozpětí stanovené pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který byl ve spojení s nespolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(49)
Na tomto základě prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí (v %)
PT. Cheil Jedang Indonésie
7,0
PT. Miwon Indonésie
13,3
Všechny ostatní společnosti
28,4
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(50)
Během období šetření vyráběl obdobný výrobek v Unii jeden výrobce. Tento výrobce představuje „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(51)
Jelikož výrobní odvětví Unie tvoří pouze jediný výrobce, bylo nutno kvůli důvěrnosti údajů všechny číselné údaje týkající se citlivých informací indexovat nebo uvést v určitém rozmezí.
4.2. Spotřeba v Unii
(52)
Spotřebu v Unii Komise stanovila tak, že objem prodeje, jehož výrobní odvětví Unie dosáhlo na unijním trhu, připočítala k objemu dovozu z Indonésie a dalších třetích zemí, stanovenému na základě údajů Eurostatu a odpovědí na dotazníky.
(53)
Byla vznesena námitka, že spolupracující unijní výrobce by měl být z výrobního odvětví Unie vyřazen, protože je ve spojení s nespolupracujícím vyvážejícím výrobcem v Indonésii a že šetření by mělo být ukončeno. V tomto případě však není třeba vylučovat spolupracujícího výrobce v Unii z výrobního odvětví Unie navzdory jeho vztahu s nespolupracujícím vyvážejícím výrobcem v Indonésii, neboť tento jediný výrobce v Unii s Komisí plně spolupracoval během šetření a byl podroben dokonalé prověrce. Navíc to, že indonéský vyvážející výrobce nespolupracoval, nemělo žádný vliv na spolehlivost údajů od výrobce v Unii. Tuto námitku bylo proto nutno odmítnout.
(54)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba glutamátu sodného v Unii (v tunách)
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Index (FR2010/FR2011 = 100)
100
87
93
98
Zdroj: Odpovědi na dotazník a Eurostat.
(55)
Mezi FR2010/2011 a FR2011/2012 spotřeba v Unii poklesla a ve FR2012/2013 a v období šetření se opět mírně zvýšila. Celkově spotřeba v posuzovaném období poklesla o 2 %. Pokles spotřeby v období mezi FR2010/2011 a FR2011/2012 byl způsoben hlavně poklesem prodeje, k němuž došlo ve výrobním odvětví Unie na unijním trhu v důsledku poklesu výroby v témže období (viz 68. bod odůvodnění). Objem dovozu zůstal v obou letech na podobné úrovni. Zvýšení spotřeby ve FR2012/2013 bylo téměř výlučně způsobeno zvýšením dovozu, protože prodej na straně výrobního odvětví Unie zůstal zhruba na stejné úrovni. V období šetření prodej na straně výrobního odvětví Unie opět poklesl, kdežto objem dovozu, a to zejména indonéského, výrazně stoupl (viz 57. bod odůvodnění).
4.3. Dovoz z dotčené země
4.3.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(56)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů agentury Eurostat a odpovědí na dotazník. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě spotřeby v Unii způsobem uvedeným v 52. bodě odůvodnění.
(57)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách)
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Objem dovozu z Indonésie (v tunách)
8 638
9 478
18 317
24 385
Index
100
110
212
282
Index podílu na trhu
100
126
227
287
Zdroj: Odpovědi na dotazník a Eurostat.
(58)
Objem dovozu z Indonésie se během posuzovaného období téměř ztrojnásobil. Setrvale a výrazně stoupal z 8 638 tun ve FR2010/2011 na 24 385 tun v období šetření, což představuje nárůst o 182 %.
(59)
Odpovídající podíl na trhu se během posuzovaného období téměř ztrojnásobil. I přes celkový pokles spotřeby (- 2 %) se zvýšil o 187 %.
4.3.2. Ceny výrobku dováženého z dotčené země a cenové podbízení
(60)
Ceny dováženého výrobku stanovila Komise na základě údajů agentury Eurostat a odpovědí na dotazník.
(61)
Průměrná cena dováženého výrobku z Indonésie do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 3
Ceny dováženého výrobku (EUR/tuna)
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Indonésie
1 266
1 279
1 226
1 162
Index
100
101
97
92
Zdroj: Odpovědi na dotazník a Eurostat.
(62)
V období mezi FR2010/2011 a FR2011/2012 se průměrná cena glutamátu sodného dováženého z Indonésie mírně zvýšila, ve FR2012/2013 došlo k jejímu poklesu, který byl ještě výraznější v období šetření. Průměrné ceny glutamátu sodného dováženého z Indonésie se během posuzovaného období celkově snížily o 6 %.
(63)
Cenové podbízení během období šetření Komise stanovila srovnáním:
-
váženého průměru prodejních cen podle typu výrobku výrobního odvětví Unie pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, na trhu Unie, upraveného na úroveň ceny ze závodu a
-
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících indonéských výrobců účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady na celní odbavení a náklady po dovozu.
(64)
Jak bylo zmíněno výše ve 46. bodě odůvodnění, jeden vyvážející výrobce tvrdil, že glutamát sodný prodávaný v Unii jako potravinářská přísada musí splňovat určité hodnoty stupně čistoty, které vyžadují právní předpisy Unie. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že na výrobky dovážené z Indonésie a používané mimo potravinářské odvětví se žádné takové požadavky nevztahují, a že by tak proto v případě jejich srovnání s výrobkem prodávaným na trhu Unie mohla být odůvodněna úprava s ohledem na chemické či fyzické vlastnosti. Dotčený vyvážející výrobce své tvrzení však nekvantifikoval. Při srovnávání mohla Komise kromě toho zohlednit potenciální rozdíly v čistotě v určení typů produktu. Proto byly navzájem porovnány typy výrobku vyvážené na trh Unie a typy výrobku prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu v Unii se stejnou či podobnou úrovní čistoty. Žádná úprava proto nebyla odůvodněná a tvrzení bylo zamítnuto.
(65)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že u výrobků dovážených z Indonésie by měl být při výpočtu cenového podbízení zohledněn účinek kolísání měnových kurzů. Je pravda, že pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na ceny výrobního odvětví Unie se v podstatě zkoumá zjištěním cenového podbízení. V tomto případě byly porovnávány dumpingové vývozní ceny a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Pro vytvoření srovnatelného základu však byly vývozní ceny použité k výpočtu újmy převedeny na eura. Proto použití směnných kurzů v tomto případě pouze zajišťuje, aby byl cenový rozdíl zjištěn na srovnatelném základě. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(66)
Cenové srovnání bylo provedeno podle druhu obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobního odvětví Unie v období šetření. Ukázalo se, že výrobky dovážené z Indonésie vykazují na trhu Unie vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 0 % až 5 %.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(67)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zahrnovalo posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
4.4.2. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(68)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Objem výroby
Index
100
95
107
91
Index výrobní kapacity
100
100
100
100
Využití kapacity
Index
100
95
107
91
Zdroj: Odpovědi na dotazník.
(69)
Výroba během posuzovaného období kolísala. Zatímco mezi FR2010/2011 a FR2011/2012 poklesla, v období mezi FR2011/2012 a FR2012/2013 se zvýšila a dosáhla nejnižší úrovně během období šetření. Šetření ukázalo, že kolísání bylo způsobeno hlavně odstávkami kvůli údržbě, které byly ve výrobním odvětví Unie prováděny každých 15 měsíců, a v důsledku nepříznivého počasí v zimě 2010/2011, které vedlo k přerušení dodávek jedné z hlavních surovin (amoniaku). Během období šetření byla odstávka kvůli údržbě ve snaze zmenšit velký objem zásob prodloužena. Celkově objem výroby v posuzovaném období poklesl o 9 %.
(70)
Výrobní kapacita zůstala v posuzovaném období celkově stabilní.
(71)
V důsledku snížení objemu výroby a zachování její stabilní kapacity se využití výrobní kapacity vyvíjelo způsobem odpovídajícím objemu výroby, tedy nejprve se ve FR2011/2012 snížilo, pak se ve FR2012/2013 zvýšilo a v období šetření se následně opět snížilo. Celkově se využití výrobní kapacity za celé posuzované období snížilo o 9 % v souladu s poklesem objemu výroby.
4.4.3. Objem prodeje a podíl na trhu
(72)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Objem prodeje na trhu Unie
Index
100
84
85
83
Podíl na trhu
Index
100
96
91
85
Zdroj: Odpovědi na dotazník, Eurostat.
(73)
Objem prodeje glutamátu sodného dosažený výrobním odvětvím Unie se během posuzovaného období snížil o 17 %. Objem prodeje poklesl nejvíce mezi FR2010/2011 a FR2011/2012, zatímco v následujících letech zůstával poměrně stabilní. Pokles objemu prodeje a zároveň s tím i současný pokles spotřeby a zvýšení objemu dovozu z Indonésie vedly k tomu, že podíl výrobního odvětví na trhu se během posuzovaného období celkově snížil zhruba o 15 %. Mezi FR2010/2011 a FR2011/2012 se podíl výrobního odvětví Unie na trhu snížil o 4 %, přičemž se v témže období zároveň zvyšoval podíl indonéského dovozu na trhu. Mezi FR2012/2013 a obdobím šetření se podíl výrobního odvětví Unie na trhu i nadále trvale snižoval, zatímco objem indonéského dovozu a jeho podíl na trhu se výrazně zvyšoval.
4.4.4. Růst
(74)
Ačkoliv spotřeba v Unii se během posuzovaného období snížila o 2 %, objem prodeje výrobního odvětví Unie poklesl o 17 %, což znamenalo úbytek podílu na trhu o 15 %.
4.4.5. Zaměstnanost a produktivita
(75)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Počet zaměstnanců
Index
100
103
107
108
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
Index
100
92
100
85
Zdroj: Odpovědi na dotazník.
(76)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie se během posuzovaného období postupně zvyšovala a celkově stoupla o 8 %. Tento nárůst byl způsoben hlavně integrací jedné bývalé dceřiné společnosti, k níž došlo v roce 2011, a rozšířením oddělení údržby ve výrobním odvětví Unie.
(77)
Produktivita se v důsledku vyšší zaměstnanosti a snížení produkce snížila, jak je to znázorněno v tabulce 4 v 68. bodě odůvodnění.
4.4.6. Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Všechna dumpingová rozpětí jsou značně nad bezvýznamnou hodnotou de minimis. Aktuální dumpingové rozpětí má na výrobní odvětví Unie zásadní dopad vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčené země.
(79)
Výrobní odvětví Unie se stále ještě zotavovalo z předchozího dumpingového a újmu působícího dovozu téhož výrobku pocházejícího z Číny. Tato opatření jsou v současnosti předmětem souběžně probíhajícího přezkumného šetření v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení, jak je uvedeno ve 2. bodě odůvodnění.
4.4.7. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(80)
Průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Průměrné prodejní ceny
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Index průměrné jednotkové prodejní ceny v Unii (EUR/tuna)
Index
100
107
101
97
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
Index
100
120
124
130
Zdroj: Odpovědi na dotazník.
(81)
Průměrná jednotková prodejní cena výrobního odvětví v Unii pro unijní odběratele, kteří nejsou ve spojení, se během posuzovaného období snížila o 3 %. Nejprve se v období mezi FR2010/2011 a FR2011/2012 zvýšila o 7 %, postupně se však od té doby až do období šetření snižovala. Zvýšení cen, k němuž došlo v období mezi FR2010/2011 a FR2011/2012, lze chápat jako důsledek zvýšení nákladů během téhož období, ačkoli zvýšení nákladů bylo strmější než zvýšení cen. V téže době se zvýšil objem indonéského dovozu, který na výrobní odvětví Unie vytvořil značný cenový tlak. V důsledku toho ceny výrobního odvětví Unie klesly o 6 % mezi roky FY2011/2012 a FY2012/2013 a o další 4 % mezi rokem FY2012/2013 a obdobím šetření.
(82)
Jednotkové výrobní náklady se během posuzovaného období zvýšily o 30 %. Tyto náklady se od FR2011/2012 postupně zvyšovaly, což bylo způsobeno hlavně vyššími cenami surovin a nákladů práce. Jak bylo uvedeno výše, toto zvýšení nákladů nebylo možné vzhledem k cenovým tlakům dumpingových dovozů z Indonésie vyrovnat odpovídajícím zvýšením cen.
4.4.8. Náklady práce
(83)
Průměrné náklady práce ve výrobním odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
Index
100
117
125
124
Zdroj: Odpovědi na dotazník.
(84)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se zvýšily o 24 %. Toto zvýšení nákladů práce lze vysvětlit hlavně snahou výrobního odvětví Unie zlepšit výkonnost svých pracovníků a svého personálu za účelem optimalizace výrobního procesu.
4.4.9. Zásoby
(85)
Úroveň zásob ve výrobním odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9
Zásoby
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Konečné zásoby
Index
100
82
164
143
Index konečného stavu zásob vyjádřený jako procento výroby
Index
100
86
153
156
Zdroj: Odpovědi na dotazník.
(86)
V posuzovaném období došlo ke zvýšení celkového konečného stavu zásob o 43 %. Od FR2010/2011 do FR2011/2012 se celkový konečný stav zásob v návaznosti na pokles objemu výroby a zvýšení objemu vývozního prodeje snížil. Od FR2011/2012 do FR2012/2013 se zásoby v důsledku zvýšení výroby zvýšily, objem prodeje ze strany výrobního odvětví Unie na unijním trhu však zůstal téměř stabilní. Od FR2012/2013 do období šetření se konečný stav zásob opět snížil, a to hlavně v důsledku rozhodnutí omezit výrobu ve snaze snížit velké množství zásob.
(87)
Konečný stav zásob vyjádřený jako procentuální podíl na objemu výroby se mezi FR2010/2011 a FR2011/2012 snížil, v období mezi FR2011/2012 a FR2012/2013 se však téměř zdvojnásobil. Ještě více se pak zvýšil mezi FR2012/2013 a obdobím šetření. Celkově se v posuzovaném období zvýšil o 56 %. Nárůst, k němuž došlo ve FR2012/2013 a v období šetření, je nutno chápat v souvislosti s narůstajícím objemem dumpingových dovozů z Indonésie. Výrobní odvětví Unie vykazovalo v témže období téměř stabilní prodej.
4.4.10. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál.
(88)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě unijního výrobce v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
Index
100
30
- 31
- 80
Peněžní tok (v EUR)
Index
100
39
- 48
- 19
Investice (v EUR)
Index
100
182
143
197
Návratnost investic
Index
100
14
- 61
- 110
Zdroj: Odpovědi na dotazník.
(89)
Ziskovost výrobního odvětví Unie stanovila Komise tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku před zdaněním odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V letech FR2010/2011 a FR2011/2012 se ziskovost výrazně snížila, zůstávala však stále v kladných hodnotách. Od roku FR2012/2013 se ziskovost dostala do záporných hodnot. V období šetření se pak snížila ještě více. Celkově se ziskovost v posuzovaném období snížila o 180 %. Příčinou tohoto vývoje byly hlavně cenové tlaky indonéských dovozů, které byly na unijní trh uváděny za dumpingové ceny a neumožňovaly výrobnímu odvětví Unie stanovit ceny odpovídající vyšším nákladům.
(90)
Čistý peněžní tok představuje schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost. Čistý peněžní tok vykazoval stejnou tendenci jako ziskovost, tj. neustálý pokles, který trval po celou dobu posuzovaného období a který se od FR2012/2013 dostal do záporných hodnot. V období šetření se tento trend ještě vyhrotil. Celkově se čistý peněžní tok v posuzovaném období snížil o 119 %.
(91)
Investice se v posuzovaném období zvýšily o 97 %. Jednalo se hlavně o nutné investice do údržby a plnění právních požadavků týkajících se bezpečnosti. Výrobní odvětví Unie se stále ještě zotavovalo z předchozího dumpingu ze strany čínských vyvážejících výrobců, k němuž docházelo před posuzovaným obdobím, jeho situace se však začala zlepšovat a na začátku posuzovaného období bylo až do FR2011/2012 ziskové. Za těchto okolností byla realizována řada investic, které již nebylo možné déle odkládat, což vysvětluje významný nárůst investic ve FR2011/2012 i v následujících letech.
(92)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Stejně jako v případě ostatních finančních ukazatelů se i návratnost investic z výroby a prodeje obdobného výrobku dostala od FR2012/2013 do záporných hodnot, což odráželo negativní tendenci ziskovosti. Celkově se návratnost investic v posuzovaném období snížila o 210 %.
(93)
Pokles ziskovosti a objemu peněžního toku se nepříznivě projevil i na schopnosti společnosti získávat kapitál.
4.4.11. Závěr o újmě
(94)
Téměř všechny hlavní ukazatele újmy jevily nepříznivou tendenci. Objem výroby a využití kapacity se tak během posuzovaného období snížily zhruba o 9 %, objem prodeje o 17 %. Ve snaze vyrovnat ztráty v objemu prodeje a podílu na trhu se průměrné ceny, za něž výrobek prodávalo výrobní odvětví Unie, snížily během posuzovaného období o 3 %, zatímco výrobní náklady se současně s tím zvýšily o 30 %. Následkem toho ziskovost, dosahující na začátku posuzovaného období kladných hodnot, začala klesat, až se ve FR2012/2013 dostala do záporných hodnot, a ani v období šetření nepřestávala klesat. Podobné nepříznivé tendence bylo možné pozorovat i v případě čistého peněžního toku a návratnosti investic.
(95)
Zaměstnanost se v posuzovaném období zvýšila o 8 %. Tento nárůst v posuzovaném období je vysvětlitelný hlavně integrací jedné bývalé dceřiné společnosti, k níž došlo v roce 2011, a rozšířením oddělení údržby ve výrobním odvětví Unie. Příznivou tendenci vykazovaly rovněž investice. Týkaly se hlavně preventivních opatření a bezpečnostních požadavků, nikoli však zvyšování kapacity. Tyto příznivé tendence proto nevylučují, že došlo k újmě.
(96)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(97)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčené země, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Jedná se o tyto činitele:
a)
účinky dovozu z Číny;
b)
dovoz z jiných třetích zemí;
c)
vývoj spotřeby v Unii;
d)
vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie;
e)
neefektivita výrobního odvětví Unie;
f)
finanční krize;
g)
investice a regulační požadavky EU týkající se bezpečnosti.
h)
ceny surovin a další náklady.
5.1. Účinek dumpingového dovozu
(98)
Komise za účelem určení příčinné souvislosti mezi dumpingovým dovozem glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, analyzovala objem a cenovou hladinu dováženého výrobku, který byl předmětem šetření, a míru, do jaké tyto činitele přispěly k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(99)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se objem levného dováženého dumpingového zboží z Indonésie zvýšil o 182 %, následkem čehož se během téhož období zvýšil podíl na trhu přibližně o 187 %. Současně s tím klesl výrobnímu odvětví Unie objem prodeje o 17 % a podíl na trhu o 15 %. O 71 % také poklesl podíl, který na trhu zaujímal celkový dovoz z jiných třetích zemí.
(100)
Ceny zboží dováženého z Indonésie se zároveň snížily o 8 %. Zboží dovážené z Indonésie vytvořilo na trhu Unie cenové tlaky, v jejichž důsledku výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit své ceny tak, aby odpovídaly vyšším nákladům, a naopak je během posuzovaného období muselo snížit. To vedlo k významnému snížení ziskovosti a počínaje FR2012/2013 ke ztrátovosti, která se v období šetření ještě prohloubila.
(101)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že zhoršující se stav výrobního odvětví Unie nastal zároveň s podstatným zvýšením objemu zboží dováženého za dumpingové ceny z Indonésie, a že pokud jde o podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, má indonéský dovoz rozhodující úlohu.
5.2. Účinky dalších faktorů
5.2.1. Účinky dovozu z Číny
(102)
Na čínský dovoz je v současnosti uvaleno antidumpingové clo. Objem dovozu stoupl o 65 % a odpovídajícím způsobem se v posuzovaném období zvýšil o 68 % i podíl na trhu. V posuzovaném období se nicméně jak objem dovozu, tak podíl na trhu pohyboval na nízké úrovni. Ceny zboží dováženého z Číny se během posuzovaného období výrazně snížily, a sice o 20 %. Vzhledem k tomu, že bylo zavedeno antidumpingové clo, nepředstavovaly ceny zboží dováženého z Číny cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(103)
Za těchto podmínek se nelze domnívat, že by zboží dovážené z Číny přispívalo k podstatné újmě, kterou během posuzovaného období utrpělo výrobní odvětví Unie.
Tabulka 11
Dovoz z Číny
Země
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Čína
Objem (v tunách)
1 518
758
1 923
2 509
Index
100
50
127
165
Index podílu na trhu
100
57
136
168
Průměrná cena (EUR/tuna) (8)
1 234
1 199
1 143
992
Index
100
97
93
80
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník.
5.2.2. Dovoz z jiných třetích zemí
(104)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Dovoz z jiných třetích zemí
Země
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Brazílie
Objem (v tunách)
2 321
969
1 070
889
Index
100
42
46
38
Index podílu na trhu
100
48
49
39
Průměrná cena (EUR/tuna)*
1 218
1 306
1 402
1 365
Index
100
107
115
112
Korejská republika
Objem (v tunách)
1 248
2 157
923
802
Index
100
173
74
64
Index podílu na trhu
100
198
79
65
Průměrná cena (EUR/tuna)*
1 231
1 296
1 293
1 277
Index
100
105
105
104
Vietnam
Objem (v tunách)
5 707
6 042
1 820
769
Index
100
106
32
13
Index podílu na trhu
100
121
34
14
Průměrná cena (EUR/tuna)*
1 284
1 291
1 361
1 318
Index
100
101
106
103
Ostatní třetí země.
Objem (v tunách)
993
681
478
434
Index
100
69
48
44
Index podílu na trhu
100
79
52
45
Průměrná cena (EUR/tuna)*
1 594
1 718
2 044
2 001
Index
100
108
128
126
Jiné třetí země celkem
Objem (v tunách)
10 268
9 848
4 291
2 894
Index
100
96
42
28
Index podílu na trhu
100
110
45
29
Průměrná cena (EUR/tuna)*
1 293
1 323
1 433
1 424
Index
100
102
111
110
Zdroj: Odpovědi na dotazník a Eurostat.
(105)
Objem dovozu z jiných třetích zemí se celkově snížil z 10 268 tun ve FR2010/2011 na 2 894 tun v období šetření, tzn., že během sledovaného období poklesl o 72 %. V témže období se pak také odpovídajícím způsobem - o 71 % - zmenšil podíl na trhu. V období šetření dosahoval podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu přibližně jen čtvrtiny své úrovně z FR2010/2011. Ceny zboží dováženého ze třetích zemí se během posuzovaného období zvýšily celkově o 10 %.
(106)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že celkový objem dovozu včetně dovozu indonéského se během posuzovaného období nezměnil.
(107)
Toto tvrzení bylo v rozporu s dostupnými statistickými údaji, z nichž vycházejí závěry provedeného šetření, jež jsou uvedeny níže v tabulce 13. Ve skutečnosti se celkový objem dovozu do Unie během posuzovaného období zvýšil o 46 %. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
Tabulka 13
Celkový objem dovozu
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Celkový objem dovozu
Objem (v tunách)
20 424
20 084
24 531
29 788
Index
100
98
120
146
Zdroj: Odpovědi na dotazník a Eurostat.
(108)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen předběžný závěr, že dovoz z ostatních třetích zemí nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indonésie a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.3. Vývoj spotřeby v Unii
(109)
Spotřeba v Unii vykazovala během posuzovaného období pouze mírný 2 % pokles, který nemůže vysvětlovat 17 % snížení objemu prodeje na straně výrobního odvětví Unie a 15 % snížení jeho podílu na trhu. Byl proto vyvozen předběžný závěr, že vývoj spotřeby nepřispívá k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.4. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(110)
Objem vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 14
Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
FR2010/2011
FR2011/2012
FR2012/2013
OŠ
Index objemu vývozu
100
249
234
222
Index průměrné jednotkové ceny
100
107
101
95
Zdroj: Odpovědi na dotazník.
(111)
Objem vývozu, který vykazovalo výrobní odvětví Unie, se ve FR2011/2012 zvýšil a v následujících letech až do období šetření mírně klesal. Během posuzovaného období se téměř zdvojnásobil. Současně došlo k mírnému poklesu vývozních cen (o 5 %). Zvýšení vývozního prodeje částečně vyrovnávalo pokles objemu prodeje a menší podíl na trhu v Unii. Kdyby se vývozní odbyt zvýšil, pak by ztráta na úsporách z rozsahu výroby a dopad na jednotkové náklady výroby výrobního odvětví Unie byly za situace, která se vyznačovala silnými cenovými tlaky ze strany dumpingového dovozu, ještě větší a vedly by k ještě větším finančním ztrátám. Výkonnost výrobního odvětví Unie proto nemohla mít nepříznivé dopady na situaci, v níž tomuto odvětví vznikala újma.
(112)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že pokles prodeje, který výrobní odvětví Unie zaznamenalo na unijním trhu, je důsledkem toho, že glutamát sodný vyváží a prodává nedávno získané potravinářské společnosti v Turecku, s níž je ve spojení. Toto tvrzení nebylo doloženo. Šetřením se navíc ukázalo, že zmíněnou potravinářskou společnost získalo výrobní odvětví Unie až po období šetření. V posuzovaném období nemohla mít tato akvizice na situaci výrobního odvětví Unie žádný vliv. Z tohoto důvodu byl učiněn závěr, že prodej glutamátu sodného společnosti v Turecku, která je ve spojení s výrobním odvětvím Unie, nenarušuje příčinnou souvislost.
5.2.5. Údajná neefektivita výrobního odvětví Unie
(113)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je neefektivita výrobního procesu ve výrobním odvětví Unie. Tato zúčastněná strana nicméně neuvedla žádný konkrétní případ takové neefektivity a její tvrzení tak zůstalo nepodložené. Ani na základě šetření nevyšla najevo žádná případná neefektivita výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Z tohoto důvodu byl učiněn závěr, že údajná neefektivita výrobního odvětví Unie nenarušuje příčinnou souvislost.
5.2.6. Finanční krize
(114)
Jedna strana tvrdila, že zdrojem podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je finanční krize. Unijní trh s glutamátem sodným však nevykazoval žádné kolísání a celosvětovou finanční krizí byl zasažen pouze okrajově. Pokud by tomu tak nebylo a pokud by příčinou ztrát výrobního odvětví Unie byla skutečně celosvětová finanční krize, muselo by totéž platit i pro všechny ostatní účastníky hospodářské soutěže na trhu s glutamátem sodným. Jak ale patrno, indonéští výrobci glutamátu sodného byli schopni objem svého prodeje na unijním trhu navzdory celosvětové finanční krizi zvýšit. K předpokladu, že výrobní odvětví Unie bylo celosvětovou finanční krizí zasaženo citelněji než jeho asijští konkurenti, není proto žádný důvod. Tento argument je proto nutné zamítnout. Z tohoto důvodu byl učiněn závěr, že účinky finanční krize nenarušují příčinnou souvislost.
5.2.7. Investice a regulační požadavky EU týkající se bezpečnosti
(115)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, jsou vysoké investice, které bylo nutné provést kvůli plnění bezpečnostních předpisů platných v EU.
(116)
Šetřením se nicméně ukázalo, že investice související s bezpečnostními požadavky EU se po celé posuzované období pohybovaly na nízké úrovni ve srovnání s jinými investicemi realizovanými v posuzovaném období. Značnou část investic ve výrobním odvětví Unie tvořily investice do preventivní údržby. K výraznějšímu zvýšení investic došlo mezi FR2010/2011 a FR2011/2012. Toto zvýšení je vysvětleno skutečností, že výrobní odvětví Unie, které se stále ještě zotavovalo z předchozího dumpingového dovozu z Číny, muselo své investice do preventivní údržby odložit na období, kdy nebude ve ztrátě. Jakmile se začaly projevovat účinky cel uvalených na čínský dovoz, bylo výrobní odvětví Unie opět schopno realizovat zisky a mohlo se vrátit k obvyklé výši investic. V následujících obdobích zůstaly investice na podobné výši a nadále zahrnovaly hlavně údržbu. Nebyly uskutečněny žádné investice za účelem zvyšování kapacity, která se během posuzovaného období nezměnila. Z tohoto důvodu byl učiněn závěr, že investice výrobního odvětví Unie nenarušují příčinnou souvislost.
5.2.8. Ceny surovin a další náklady
(117)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je výrazné zvýšení cen hlavních surovin, zejména průmyslového cukru, amoniaku, sodného louhu a kyseliny sírové.
Průmyslový cukr
(118)
Průmyslový cukr je pro výrobní odvětví Unie jedním z hlavních nákladových činitelů v rámci jeho celkových výrobních nákladů. Jak je uvedeno v 81. bodě odůvodnění, jednotkové výrobní náklady se ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období fakticky zvýšily, a to včetně ceny průmyslového cukru. Podle veřejně dostupných statistických údajů (9) se v Unii průměrná cena průmyslového cukru i přes své mírné zvýšení v období od FR2010/2011 do poloviny roku 2012 držela pod úrovní ceny na světovém trhu. Následně cena průmyslového cukru v Unii i cena průmyslového cukru na světovém trhu klesla a ustálila se na podobné výši. Argument, podle něhož bylo příčinou újmy zvýšení ceny cukru, je tudíž nepodložený a musí být zamítnut.
Chemické látky
(119)
Náklady na amoniak, sodný louh a kyselinu sírovou se výrobnímu odvětví Unie během posuzovaného období zvyšovaly tak, jak rostly ceny tohoto zboží na mezinárodním trhu. Tento cenový nárůst se tudíž neomezoval jen na výrobní odvětví Unie, ale zasáhl i hospodářské subjekty ve třetích zemích. Na základě těchto skutečností se nelze domnívat, že by zvýšení cen amoniaku, sodného louhu a kyseliny sírové bylo samo o sobě příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
Další
(120)
Další zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, jsou vyšší ceny energie, vyšší náklady práce a vyšší náklady na balení. Šetřením se sice ukázalo, že tyto náklady se během posuzovaného období (viz 81. a 83. bod odůvodnění) skutečně zvýšily, Komise však dospěla k názoru, že dotčené výrobní odvětví Unie nemohlo toto zvýšení nákladů promítnout, a to ani částečně, do své prodejní ceny, protože bylo vystaveno cenovému tlaku ze strany indonéského dovozu. Zvýšení nákladů u těchto činitelů proto nelze samo o sobě považovat za příčinu podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3. Závěr k příčině újmy
(121)
Z výše předložené analýzy je zřejmé, že mezi FR2010/2011 a obdobím šetření došlo k podstatnému zvýšení objemu dumpingového dovozu zboží pocházejícího z Indonésie a jeho podílu na trhu a během posuzovaného období též ke snížení vývozních cen.
(122)
Toto zvýšení podílu levného dovozu z Indonésie na trhu se časově shodovalo s významným poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, což spolu s tlakem na snižování cen vedlo ke značným ztrátám výrobního odvětví Unie.
(123)
Na druhé straně bylo při zkoumání ostatních činitelů, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, zjištěno, že žádný z těchto činitelů nemohl mít významný nepříznivý dopad.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že příčinou podstatné újmy výrobního odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčené země a že ostatní činitele tuto příčinnou souvislost nenarušují.
(125)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinky dovozu z Číny a dalších třetích zemí, vývoje spotřeby, vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, jeho údajné neefektivity, finanční krize, investic a právních požadavků EU týkajících se bezpečnosti, cen surovin a dalších nákladů na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžná poznámka
(126)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Při zjišťování zájmu Unie vycházela z vyhodnocení všech různých relevantních zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Unie, obchodních společností, dovozců, uživatelů a dodavatelů surovin.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(127)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou dumpingovým dovozem z Indonésie. Téměř všechny ukazatelé újmy svědčily o nepříznivých tendencích, zejména o tom, že se během posuzovaného období zhoršil objem výroby, objem prodeje, podíl na trhu a ziskovost. Tato klesající tendence byla zjištěna i na základě dalších ukazatelů, které souvisejí s finanční výkonností, jako je peněžní tok a návratnost investic. V témže období se zvýšil objem zásob.
(128)
Očekává se, že poté, co budou přijata příslušná opatření, dojde ke zvýšení dovozních cen a výrobní odvětví Unie tak přestane být pod finančními tlaky, které v současnosti vytváří dumpingový dovoz. Výrobní odvětví Unie by tak mělo být schopno zvýšit své ceny natolik, aby se do nich promítly vyšší náklady, a postupně dosáhnout ziskovosti. Tento vývoj by měl mít rovněž příznivý dopad na objem výroby a prodeje. Pokud by tato opatření přijata nebyla, je velmi pravděpodobné, že stav výrobního odvětví Unie by se dále zhoršoval. Vzhledem k tomu, že cenové tlaky, které vytváří dumpingový dovoz, neustanou a výrobní odvětví Unie bude nuceno k tomu, aby v Unii přistoupilo na nízké ceny, je velmi pravděpodobné, že objem prodeje a podíl na trhu se bude dále zmenšovat. V rámci takového scénáře bude mít výrobní odvětví Unie i nadále výrazné ztráty. Nelze vyloučit, že v důsledku klesajícího objemu prodeje a výroby a vysokým ztrátám bude výrobní odvětví Unie ve střednědobém výhledu nuceno výrobu zcela ukončit, což by pro Unii znamenalo ztrátu pracovních míst. Unie by se tím zároveň stala závislou na dovozu ze třetích zemí.
(129)
V této fázi byl proto učiněn závěr, že uložení antidumpingových opatření bude v zájmu výrobního odvětví Unie.
6.3. Zájem dovozců a obchodních společností
(130)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o zahájení řízení se ohlásilo čtrnáct společností. Tři dovozci, kteří nebyli ve spojení, byli zařazeni do vzorku a obdrželi dotazník, na který odpověděl pouze jeden. V této společnosti proběhla prověrka na místě.
(131)
Dovoz glutamátu sodného z Indonésie představoval méně než 15 % obratu dovozce. Komise dospěla k názoru, že i když činnost této společnosti spojená s dovozem glutamátu sodného může být uvalením cla nepříznivě ovlivněna, celkově bude i nadále zisková.
(132)
Během šetření se přihlásila jedna obchodní společnost v Unii prodávající glutamát sodný dalším odběratelům na unijním trhu i mimo něj. Tato obchodní společnost nakupovala glutamát sodný hlavně od výrobního odvětví Unie, vedle toho ale i od dovozců glutamátu sodného z Indonésie a jiných třetích zemí. Činnost této obchodní společnosti v oblasti prodeje glutamátu sodného byla ve srovnání s její celkovou činností okrajová. Na základě toho lze soudit, že dopady antidumpingových opatření na její situaci by byly zanedbatelné.
6.4. Zájem uživatelů
(133)
Uživatelé působí hlavně v odvětví produkce potravin a nápojů, kde využívají glutamát sodný při výrobě směsí koření, polévek a hotových jídel. Glutamát sodný se používá rovněž v určitých „nepotravinářských“ produktech, například při výrobě detergentů.
(134)
Ohlásily se třicet tři společnosti, které obdržely dotazník. Na šetření spolupracovalo pět společností, které odevzdaly odpovědi na dotazník. Čtyři z nich působily v odvětví produkce potravin a nápojů a jedna z nich v nepotravinářském odvětví. Dvě spolupracující společnosti, z nichž jedna působila v odvětví produkce potravin a nápojů a druhá vyráběla detergenty, byly prověřeny na místě.
Odvětví produkce potravin a nápojů
(135)
Šetřením se ukázalo, že v případě společností, které poskytly nezbytné údaje, představuje glutamát sodný přibližně 5 % celkových nákladů na výrobu produktů obsahujících glutamát sodný.
(136)
Dvě spolupracující společnosti kupovaly glutamát sodný hlavně od výrobního odvětví Unie a z Indonésie dovážely jen velmi malé nebo nulové množství této látky. V případě těchto dvou společností představovala činnost týkající se výrobků obsahujících glutamát sodný přibližně jednu třetinu jejich celkové činnosti. Bylo zjištěno, že v období šetření byly tyto společnosti ziskové. S ohledem na tato zjištění je pravděpodobné, že navržená opatření proti Indonésii budou mít na tyto společnosti omezený dopad.
(137)
Ostatní dvě společnosti nakupovaly velké množství glutamátu sodného z Indonésie, ale jejich činnost v oblasti prodeje glutamátu sodného byla ve srovnání s jejich celkovou činností poměrně nevýznamná. Tyto dvě společnosti byly navíc na základě poskytnutých informací během období šetření ziskové. Je proto nepravděpodobné, že by na tyto společnosti mělo nějaké opatření proti glutamátu sodnému z Indonésie významný dopad.
Nepotravinářské odvětví
(138)
Jedna ze spolupracujících společností používala glutamát sodný pro výrobu detergentů. Glutamát sodný představoval 15 % až 20 % nákladů na výrobu těchto produktů. V období šetření nakupovala tato společnost glutamát sodný hlavně od výrobního odvětví Unie, dovážela ho však také z Indonésie a v menší míře z Koreje. Výroba produktů obsahujících glutamát sodný představovala ve srovnání s celkovým rozsahem její činnosti pouze menší část a ukázalo se navíc, že v této činnosti byla během období šetření schopna dosahovat kladného ziskového rozpětí mezi 5 % až 10 %.
(139)
Na základě těchto skutečností bylo možné usuzovat, že jakkoli nelze vyloučit, že zavedení opatření proti Indonésii by na tuto společnost mohlo mít nepříznivé účinky, tak vzhledem k dostupnosti jiných zdrojů dodávek a skutečnosti, že činnost, při níž používá glutamát sodný, je zisková, by byl možný dopad těchto opatření na tuto společnost omezený.
(140)
Tato zúčastněná strana tvrdila, že vzhledem k regulačnímu rámci EU, který zakazuje používání fosforečnanů a jiných sloučenin fosforu (10), je pravděpodobné, že glutamát sodný bude při výrobě pracích prostředků používán ve větším množstvím právě jako náhrada fosforečnanů a jiných sloučenin fosforu. Očekává se proto, že poptávka po glutamátu sodném v Unii podstatně vzroste a že jakákoli antidumpingová cla na jeho dovoz by měla na rozvoj tohoto nového trhu škodlivé účinky.
(141)
V této fázi lze nicméně obtížně předpovídat, jaký dopad bude mít nový právní rámec na trh Unie a zda a do jaké míry bude podněcovat prudký rozvoj výroby detergentů na základě glutamátu sodného a následně pak v Unii ovlivňovat poptávku po glutamátu sodném. Zúčastněná strana také nepředložila žádné doklady, ze kterých by bylo zřejmé, jak škodlivý by mohl být účinek antidumpingového cla. V této souvislosti je třeba připomenout, že účelem antidumpingového cla je obnovit rovné podmínky hospodářské soutěže na unijním trhu. Indonéský dovoz by tak měl i nadále zásobovat trh Unie, ale za přiměřené ceny. Šetřením se také ukázalo, že existuje i několik alternativních zdrojů dodávek, jako je Brazílie, Vietnam a Korea.
(142)
Ze zjištění tohoto šetření každopádně vyplývá, že i kdyby měla být veškerá poptávka uvedené společnosti po glutamátu sodném saturována dovozem z Indonésie, činnost této společnosti, při níž glutamát sodný používá, by byla i nadále zisková. V nejhorším scénáři se přitom nepočítá s možností, že celní náklady by mohly být přinejmenším zčásti přeneseny na konečné odběratele.
6.5. Zájem dodavatelů
(143)
Ohlásili se čtyři unijní dodavatelé surovin, kteří také odpověděli na dotazník. Objem jejich prodeje surovin dodávaných výrobnímu odvětví Unie představuje pouze malou část jejich celkového obratu. Nepřijetí opatření by tudíž nemělo na situaci těchto dodavatelů žádný vliv.
6.6. Jiné argumenty
(144)
Několik zúčastněných stran uvedlo, že výrobní odvětví Unie má na unijním trhu dominantní postavení, a tvrdilo, že budou-li na indonéský dovoz uplatněna antidumpingová opatření, posílí se tím jeho postavení, což podle nich není v zájmu Unie.
(145)
Šetření jasně prokázalo, že uvedený jediný unijní výrobce není schopen udržet na trhu Unie svůj objem prodeje, protože v důsledku indonéského dovozu ztratil podíl na trhu. Vzhledem k cenovým tlakům ze strany dumpingového dovozu z Indonésie nebylo také výrobní odvětví Unie schopno zvýšit ceny tak, aby odpovídaly vyšším cenám surovin, a během období šetření utrpělo významné ztráty. Komise poukázala rovněž na to, že je tu i konkurence, kterou představuje dovoz z několika dalších třetích zemí a která využívá výhod volného přístupu na trh Unie. Z těchto skutečností je tedy zřejmé, že údajné dominantní postavení výrobního odvětví Unie není dostatečně průkazné, a uvedený argument bylo nutno zamítnout.
(146)
Několik zúčastněných stran rovněž uvedlo, že k indonéskému dovozu není jiná alternativa, protože ceny dovozu z jiných třetích zemí jsou příliš vysoké.
(147)
Je třeba připomenout, že ve FR2010/2011 měl dovoz z jiných třetích zemí na trhu významný podíl. Také dovoz ze třetích zemí byl pod cenovým tlakem ze strany dumpingového dovozu z Indonésie a utrpěl významné ztráty, co se týče objemu prodeje i podílu na trhu, ve prospěch indonéského dovozu. Uvalení cla na dovoz glutamátu sodného z Indonésie by mělo umožnit jiným třetím zemím, jako je Brazílie, Korea a Vietnam, aby svůj ztracený podíl na unijním trhu znovu získaly. Z hlediska cen by účelem antidumpingových opatření mělo být to, aby v Unii byly nastoleny rovné podmínky hospodářské soutěže, které by umožňovaly dovážet do Unie zboží za spravedlivé ceny. Z šetření vyplynulo, že uvalení cel by nemělo mít významný dopad na situaci navazujícího výrobního odvětví. Tvrzení, že neexistují alternativní zdroje dodávek, bylo proto odmítnuto.
6.7. Závěry týkající se zájmu Unie
(148)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k názoru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody, které by opravňovaly k vyvození závěru, že uvalení prozatímních opatření na dovoz glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie není v této fázi šetření v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(149)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň odstranění újmy (rozpětí újmy)
(150)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(151)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Jelikož Komise zjistila, že účinek dumpingového dovozu nastal až ve třetím roce posuzovaného období, bylo ziskové rozpětí stanoveno odkazem na první dva roky posuzovaného období, kdy k dumpingovému dovozu nedocházelo. Komise považovala za správné použít vážené průměrné tiskové rozpětí, jak bylo stanoveno v 89. bodě odůvodnění. Ziskové rozpětí bylo stanoveno na 5 % až 15 %. Přesnější hodnotu ziskového rozpětí nelze zveřejnit kvůli zachování důvěrnosti. Na základě toho pak Komise vypočítala cenu obdobného výrobku, která výrobnímu odvětví Unie nepůsobí újmu, a to tak, že k výrobním nákladům, které toto výrobní odvětví Unie vykazovalo během období šetření, přidala ziskové rozpětí vypočítané výše uvedeným způsobem. Úroveň odstranění újmy pak Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v Indonésii, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobním odvětvím Unie, která mu nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF. Rozpětí újmy vypočítaná s použitím 5 % a 15 % zisku jsou uvedena v tabulce č. 154. bodě odůvodnění.
(152)
Jak bylo uvedeno výše v 64. bodě odůvodnění, jeden vyvážející výrobce tvrdil, že glutamát sodný dovážený do Unie a glutamát sodný vyráběný výrobním odvětvím Unie a jím prodávaný na trhu Unie mohou mít odlišný stupeň čistoty, a že by proto měla být provedena odpovídající úprava. Z důvodů uvedených ve stejném bodě odůvodnění nebyla oprávněna žádná úprava a toto tvrzení muselo být zamítnuto.
7.2. Prozatímní opatření
(153)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz glutamátu sodného pocházejícího z Indonésie uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše cel by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(154)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
(v %)
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Prozatímní antidumpingové clo
Indonésie
PT. Cheil Jedang Indonésie
7,0
[24,6 - 39,8]
7,0
Indonésie
PT. Miwon Indonésie
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Indonésie
Všechny ostatní společnosti
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(155)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení pod svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by měla být uvalena celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti.
(156)
Pokud společnost změní název svého subjektu nebo založí nový výrobní či obchodní subjekt, může požádat o uplatnění těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti. Tato žádost musí být předložena Komisi (11). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace, včetně informací o změnách v činnostech společnosti spojených s výrobou, o domácím prodeji a prodeji na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Komise v odůvodněných případech aktualizuje seznam společností, na něž se vztahují antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti.
(157)
Za účelem minimalizace rizika obcházení těchto opatření, které vzhledem k velkému rozdílu mezi těmito celními sazbami hrozí, je nutno přijmout zvláštní opatření, která umožní zajistit uplatňování jednotlivých antidumpingových cel. Společnosti, na něž se vztahují antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí vyhovovat požadavkům stanoveným v příloze. Na zboží, které bude dovezeno bez této faktury, bude uvaleno antidumpingové clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(158)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, antidumpingové clo pro všechny ostatní společnosti se nebude vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
159)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky nebo aby požádaly o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení na GŘ pro obchod.
160)
Zjištění týkající se uvalení cel, která byla v souvislosti s tímto nařízením učiněna, jsou prozatímní a pro účely případných konečných zjištění je bude možná nutné přehodnotit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1) Ukládá se prozatímní antidumpingové clo z dovozu glutamátu sodného, v současnosti vedeného pod kódem KN ex 2922 42 00 (kód TARIC 2922420010) pocházejícího z Indonésie.
2) Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(v %)
Doplňkový kód TARIC
PT. Cheil Jedang Indonésie
7,0
B961
PT. Miwon Indonésie
13,3
B962
Všechny ostatní společnosti
28,4
B999
3) Jednotlivé celní sazby pro konkrétní společnosti uvedené v odstavci 2 lze použít pod podmínkou, že celním orgánům členských států bude předložena platná obchodní faktura, která vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze I. Není-li taková faktura předložena, použije se clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
4) Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
5) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1) Do 25 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení na GŘ pro obchod.
2) Do 25 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost se mohou strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. srpna 2014.