KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1123/2013
af 8. november 2013
om fastsættelse af internationale kreditanvendelsesrettigheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (1), særlig artikel 11a, stk. 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (Kyotoprotokollen) indeholder to mekanismer til oprettelse af internationale kreditter, som parterne kan bruge til at kompensere for emissioner. Fælles gennemførelse giver mulighed for at oprette emissionsreduktionsenheder, mens mekanismen for bæredygtig udvikling giver mulighed for at indføre godkendte emissionsreduktioner.
(2)
Medlemsstaternes nationale tildelingsplaner, der er vedtaget i henhold til artikel 9 i direktiv 2003/87/EF, indeholder bestemmelser om driftsledernes brug af visse mængder godkendte emissionsreduktioner og emissionsreduktionsenheder til at opfylde deres forpligtelser til at returnere kvoter, jf. artikel 12 i direktiv 2003/87/EF, for perioden 2008-2012.
(3)
Artikel 11a i direktiv 2003/87/EF giver mulighed for fortsat brug af godkendte emissionsreduktioner og emissionsreduktionsenheder, der er udstedt inden for rammerne af Kyotoprotokollen, under emissionshandelssystemet i direktiv 2003/87/EF i perioden fra 2013-2020 og indeholder bestemmelser vedrørende de niveauer, der er tilladt for forskellige kategorier af driftsledere og luftfartøjsoperatører med henblik på opfyldelse af deres forpligtelser til at returnere kvoter i henhold til artikel 12 i direktiv 2003/87/EF. Artikel 11a, stk. 8, indeholder visse minimale rettigheder, udtrykt procentvis, for driftsledere og luftfartøjsoperatører til anvendelse af internationale kreditter i perioden 2008 til 2020 og træffer bestemmelse om foranstaltninger til at fastsætte de nøjagtige procentvise begrænsninger.
(4)
Direktiv 2003/87/EF indeholdt bestemmelser til at forbinde Kyotoprotokollens projektbaserede mekanismer med emissionshandelssystemet med henblik på at øge omkostningseffektiviteten af reduktionen af de samlede drivhusgasemissioner. Under hensyn til det antal kvoter med gyldighed for perioden 2013-2020, der er udstedt i henhold til artikel 13, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2003/87/EF, bør tilladelserne til at anvende internationale kreditter sættes til de minimumsniveauer, der er angivet i artikel 11a, stk. 8, første og tredje afsnit. Derved vil den samlede begrænsning i anvendelsen af internationale kreditter i artikel 11a, stk. 8, femte afsnit, i direktiv 2003/87/EF blive overholdt, og artikel 11a, stk. 8, andet afsnit, og fjerde afsnit, andet punktum, vil ikke finde anvendelse herpå. Luftfartsoperatørers overskydende anvendelsesrettigheder for 2012 opretholdes i medfør af artikel 11a, stk. 2, 3 og 4, i direktiv 2003/87/EF.
(5)
Driftsledere af stationære anlæg med en væsentlig kapacitetsudvidelse i henhold til artikel 20 i Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (2), bør have krav på at blive behandlet enten som eksisterende driftsledere eller som nytilkomne.
(6)
Artikel 58 til 61 i Kommissionens forordning (EU) nr. 389/2013 af 2. maj 2013 om oprettelse af et EU-register i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF og Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF og nr. 406/2009/EF, og om ophævelse af Kommissionens forordning (EU) nr. 920/2010 og nr. 1193/2011 (3) indeholder nærmere bestemmelser om den praktiske gennemførelse af begrænsningerne af kreditanvendelsesrettighederne deri.
(7)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Hver driftsleder af et stationært anlæg, der modtog en gratistildeling eller en tilladelse til at anvende internationale kreditter i perioden fra 2008 til 2012, har ret til at anvende internationale kreditter i perioden fra 2008 til 2020 op til den mængde, der var tilladt i perioden fra 2008 til 2012, eller op til en mængde, der svarer til et maksimum på 11 % af driftslederens tildeling i perioden fra 2008 til 2012, hvis denne er højere.
2. Hver driftsleder af et stationært anlæg, der hverken modtog en gratistildeling eller en tilladelse til at anvende internationale kreditter i perioden fra 2008 til 2012, og, som en undtagelse fra stk. 1, hver driftsleder af et stationært anlæg i betydningen i artikel 3, litra h), første og andet led, i direktiv 2003/87/EF har ret til at anvende internationale kreditter i perioden fra 2008 til 2020 op til et maksimum på 4,5 % af driftslederens verificerede emissioner i perioden fra 2013 til 2020.
3. Hver driftsleder af et stationært anlæg med en væsentlig kapacitetsudvidelse i henhold til artikel 20 i afgørelse 2011/278/EU har ret til at anvende internationale kreditter i perioden fra 2008 til 2020 op til den mængde, for hvilken driftslederen havde tilladelse i perioden fra 2008 til 2012, eller op til en mængde, der svarer til et maksimum på 11 % af driftslederens tildeling i perioden fra 2008 til 2012, eller op til et maksimum på 4,5 % af driftslederens verificerede emissioner i perioden fra 2013 til 2020, hvis dette er højere.
4. Hver driftsleder af et stationært anlæg, der modtog en gratistildeling for perioden fra 2008 til 2012, og som udførte aktiviteter, der ikke er opført på listen i bilag I til direktiv 2003/87/EF som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 219/2009 (4), men som er opført på listen i bilag I til direktiv 2003/87/EF som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF (5), har ret til at anvende internationale kreditter i perioden fra 2008 til 2020 op til den mængde, for hvilken driftslederen havde tilladelse i perioden fra 2008 til 2012, eller op til en mængde, der svarer til et maksimum på 11 % af driftslederens tildeling i perioden fra 2008 til 2012, eller op til et maksimum på 4,5 % af driftslederens verificerede emissioner i perioden fra 2013 til 2020, hvis dette er højere.
5. Hver luftfartsoperatør har ret til at anvende internationale kreditter op til et maksimum på 1,5 % af sine verificerede emissioner i perioden 2013 til 2020, uden at dette dog berører eventuelle overskydende rettigheder fra 2012.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne beregner og offentliggør de internationale kreditanvendelsesrettigheder for hver af deres driftsledere, jf. artikel 1, stk. 1, og giver Kommissionen meddelelse herom i henhold til artikel 59 i forordning (EU) nr. 389/2013 en måned efter datoen for nærværende forordnings ikrafttræden.
2. For hver af de driftsledere, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, og for hver af de luftfartsoperatører, der er nævnt i artikel 1, stk. 5, skal der beregnes en international kreditanvendelsesrettighed på grundlag af verificerede emissioner, og rettigheden skal ajourføres årligt. For driftslederne, der er nævnt i artikel 1, stk. 3 og 4, skal der beregnes en ajourført international kreditanvendelsesrettighed på grundlag af rettigheden beregnet i henhold til artikel 1, stk. 1, eller på grundlag af 4,5 % af de verificerede emissioner for perioden fra 2013 til 2020, hvis dette er højere. Når de verificerede emissioner er blevet godkendt, meddeler medlemsstaterne Kommissionen ændringerne i den internationale kreditanvendelsesrettighed i henhold til artikel 59 i forordning (EU) nr. 389/2013.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2013.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1123/2013
ze dne 8. listopadu 2013
o stanovení nároků na mezinárodní kredity podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 11a odst. 8 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Protokol k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (Kjótský protokol) zavádí dva mechanismy pro vytvoření mezinárodních kreditů, které mohou smluvní strany použít ke kompenzaci emisí. Mechanismus společného provádění stanoví tvorbu jednotek snížení emisí (ERU), zatímco mechanismus čistého rozvoje stanoví tvorbu jednotek ověřeného snížení emisí (CER).
(2)
Národní alokační plány členských států přijaté podle článku 9 směrnice 2003/87/ES stanoví, že za období 2008-2012 mohou provozovatelé využít určitý počet jednotek CER a ERU, aby splnili své závazky ohledně vyřazení povolenek, jak je uvedeno v článku 12 směrnice 2003/87/ES.
(3)
Článek 11a směrnice 2003/87/ES stanoví další používání CER a ERU vydaných podle Kjótského protokolu v rámci systému pro obchodování s emisemi podle směrnice 2003/87/ES v období od roku 2013 do roku 2020 a obsahuje ustanovení týkající se povolené výše použití, která provozovatelům a provozovatelům letadel umožňuje, aby splnili své povinnosti vyřadit povolenky podle článku 12 směrnice 2003/87/ES. Ustanovení čl. 11a odst. 8 uvádí konkrétní minimální nároky, vyjádřené v procentech využívání mezinárodních kreditů provozovateli a provozovateli letadel v období 2008-2020, a předpokládá opatření ke stanovení přesných procentních limitů.
(4)
Směrnice 2003/87/ES stanoví propojení mechanismů na bázi projektů obsažených v Kjótském protokolu se systémem obchodování s emisemi za účelem zvýšení nákladové efektivnosti při dosahování snížení celosvětových emisí skleníkových plynů. S ohledem na počet povolenek na období 2013-2020 vydaných podle čl. 13 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/87/ES by nároky na použití mezinárodních kreditů měly být stanoveny v minimálních výších uvedených v čl. 11a odst. 8 prvním a třetím pododstavci. V důsledku toho bude celkové omezení pro využití mezinárodních kreditů stanovené v čl. 11a odst. 8 pátém pododstavci směrnice 2003/87/ES dodrženo a druhý pododstavec a druhá věta čl. 11a odst. 8 čtvrtého pododstavce směrnice 2003/87/ES se zde nepoužijí. Veškeré zbývající nároky provozovatelů letadel z roku 2012 zůstanou zachovány v souladu s čl. 11a odst. 2, 3 a 4 směrnice 2003/87/ES.
(5)
Provozovatelé stacionárních zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2), by měli mít nárok, aby se s nimi zacházelo buď jako se stávajícími provozovateli, nebo novými účastníky.
(6)
Ustanovení článků 58 až 61 nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011 (3) uvádějí podrobnosti praktického provedení omezení nároků zde uvedených.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky nebo nárok na použití mezinárodních kreditů na období 2008-2012, je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena v období 2008-2012, nebo do maximální výše 11 % svého přídělu v období 2008-2012, podle toho, která hodnota je vyšší.
2. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který neobdržel bezplatné povolenky ani právo na použití mezinárodních kreditů v období 2008-2012, a odchylně od odstavce 1, každý provozovatel stacionárního zařízení ve smyslu čl. 3 písm. h) prvních dvou odrážek směrnice 2003/87/ES je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 4,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020.
3. Každý provozovatel stacionárního zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí 2011/278/EU je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
4. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky v období 2008-2012 a který vykonává činnosti neuvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 219/2009 (4), ale uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES (5), je oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
5. Každý provozovatel letadel je oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 1,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020, aniž jsou dotčeny veškeré zbývající nároky z roku 2012.
Článek 2
1. Členské státy vypočítají a zveřejní nároky na mezinárodní kredity pro všechny své provozovatele v souladu s čl. 1 odst. 1 a uvědomí Komisi v souladu s článkem 59 nařízení (EU) č. 389/2013 jeden měsíc po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Pro všechny provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 2 a provozovatele letadel uvedené v čl. 1 odst. 5 se nárok na mezinárodní kredity vypočítá na základě ověřených emisí, jež se každoročně aktualizují. Pro provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4 se aktualizovaný nárok na mezinárodní kredity vypočítá podle vyšší hodnoty nároku vypočteného v čl. 1 odst. 1 nebo ve výši 4,5 % ověřených emisí na období 2013-2020. Jakmile jsou ověřené emise schváleny, členské státy uvědomí Komisi o změnách nároků na mezinárodní kredity v souladu s článkem 59 nařízení EU č. 389/2013.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. listopadu 2013.