KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU, Euratom) 2015/444
af 13. marts 2015
om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 249,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106,
under henvisning til protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, særlig artikel 18, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens regler for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUCI) bør revideres og ajourføres under hensyntagen til den institutionelle, organisatoriske, operationelle og teknologiske udvikling.
(2)
Europa-Kommissionen har indgået aftaler om sikkerhedsanliggender for sine vigtigste lokaliteter med den belgiske regering, den luxembourgske regering og den italienske regering (1).
(3)
Kommissionen, Rådets og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) er fast besluttet på at anvende ækvivalente sikkerhedsstandarder for beskyttelse af EUCI.
(4)
Det er vigtigt, at Europa-Parlamentet og andre EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer, når det er relevant, omfattes af de principper, standarder og regler for sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede informationer, der er nødvendige for at beskytte Unionens og dens medlemsstaters interesser.
(5)
Risici for EUCI skal styres som en proces. Processen har til formål at fastslå kendte sikkerhedsrisici, fastlægge sikkerhedsforanstaltninger for at reducere sådanne risici til et acceptabelt niveau i overensstemmelse med de grundprincipper og minimumsstandarder, der er fastlagt i denne afgørelse, og anvende disse foranstaltninger i overensstemmelse med begrebet dybdeforsvar. Effekten af sådanne foranstaltninger skal løbende evalueres.
(6)
I Kommissionen forstås ved fysisk sikkerhed med henblik på at beskytte klassificerede informationer anvendelse af fysiske og tekniske beskyttelsesforanstaltninger for at forhindre uautoriseret adgang til EUCI.
(7)
Ved forvaltning af EUCI forstås anvendelse af administrative foranstaltninger til kontrol af EUCI i hele deres livscyklus med henblik på at supplere foranstaltningerne i kapitel 2, 3 og 5 i denne afgørelse og derved bidrage til at afværge, afsløre og udbedre forsætlig eller uagtsom kompromittering eller tab af sådanne informationer. Sådanne foranstaltninger omfatter bl.a. udarbejdelse, lagring, registrering, kopiering, oversættelse, nedklassificering, afklassificering, transport og destruktion af EUCI, og de supplerer Kommissionens generelle regler om dokumentforvaltning (afgørelse 2002/47/EF, EKSF, Euratom (2) og 2004/563/EF, Euratom (3)).
(8)
Bestemmelserne i denne afgørelse gælder med forbehold af:
a)
forordning (Euratom) nr. 3 (4)
b)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (5)
c)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (6)
d)
Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 354/83 (7) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
GRUNDLÆGGENDE PRINCIPPER OG MINIMUMSSTANDARDER
Artikel 1
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
1) »kommissionstjenestegren«: et generaldirektorat eller en tjeneste i Kommissionen eller et kommissionsmedlems kabinet
2) »kryptografisk (krypto)materiale«: algoritmer, kryptografiske hardware- og softwaremoduler samt produkter, der omfatter implementeringsdetaljer og tilhørende dokumentation og nøglingsmateriale
3) »afklassificering«: fjernelse af enhver sikkerhedsklassifikation
4) »dybdeforsvar«: anvendelse af en række sikkerhedsforanstaltninger, der er organiseret som flere lag af forsvarsmekanismer
5) »dokument«: registrerede informationer uanset deres fysiske form eller karakteristika
6) »nedklassificering«: nedsættelse til en lavere klassifikationsgrad
7) »håndtering« af EUCI: alle de foranstaltninger, som EUCI kan underkastes i hele deres livscyklus. Dette omfatter udarbejdelse, behandling, transport, nedklassificering, afklassificering og destruktion. I forbindelse med kommunikations- og informationssystemer (CIS) omfatter det også indsamling, visning, transmission og opbevaring
8) »den, der er i besiddelse af«: en behørigt autoriseret person med en fastslået need-to-know, der er i besiddelse af EUCI og derfor er ansvarlig for at beskytte dem
9) »gennemførelsesbestemmelser«: alle regelsæt eller sikkerhedsmeddelelser, der er vedtaget i henhold til kapitel 5 i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 (8)
10) »materiale«: ethvert medium, enhver databærer, enhver maskine eller ethvert udstyr, der enten er fremstillet eller er ved at blive fremstillet
11) »udsteder«: en EU-institution eller et EU-organ eller -agentur, en medlemsstat, et tredjeland eller en international organisation, under hvis myndighed klassificerede informationer er blevet udarbejdet og/eller bragt ind i Unionens strukturer
12) »lokaliteter«: Kommissionens faste ejendom eller tilsvarende ejendom og besiddelser
13) »sikkerhedsrisikostyringsproces«: hele processen med at identificere, kontrollere og minimere usikre begivenheder, der kan påvirke sikkerheden i en organisation eller i de systemer, den anvender. Dette omfatter samtlige risikorelaterede aktiviteter, herunder vurdering, behandling, accept og kommunikation
14) »personalevedtægten«: vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Den Europæiske Unions øvrige ansatte som fastlagt i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (9)
15) »trussel«: en potentiel årsag til en uønsket hændelse, der kan føre til skade på en organisation eller de systemer, den anvender; sådanne trusler kan være uagtsomme eller forsætlige (ondsindede) og karakteriseres ved trusselselementer, potentielle mål og angrebsmetoder
16) »sårbarhed«: en svaghed af enhver art, som kan udnyttes af en eller flere trusler. En sårbarhed kan være en forsømmelse eller vedrøre en svaghed i kontrolforanstaltninger med hensyn til deres effektivitet, omfang eller sammenhæng og være af teknisk, proceduremæssig, fysisk, organisatorisk eller operativ karakter.
Artikel 2
Genstand og anvendelsesområde
1. Denne afgørelse fastlægger grundprincipperne og minimumsstandarderne for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI.
2. Denne afgørelse finder anvendelse på alle kommissionstjenestegrene og på alle Kommissionens lokaliteter.
3. Uanset specifikke angivelser vedrørende særlige personalegrupper skal denne afgørelse gælde for medlemmer af Kommissionen, for kommissionsansatte, der er omfattet af vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber, for udstationerede nationale eksperter i Kommissionen, for tjenesteudbydere og deres personale, for praktikanter og for alle med adgang til Kommissionens bygninger eller andre aktiver eller til informationer, der håndteres af Kommissionen.
4. Bestemmelserne i denne afgørelse berører ikke afgørelse 2002/47/EF, EKSF, Euratom og afgørelse 2004/563/EF, Euratom.
Artikel 3
Definition af EUCI, sikkerhedsklassifikationer og mærkninger
1. Ved »EU-klassificerede informationer« (EUCI) forstås informationer eller materiale mærket med en EU-sikkerhedsklassifikation, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes interesser skade i forskellig grad.
2. EUCI klassificeres efter en af følgende grader:
a) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes væsentlige interesser overordentlig alvorlig skade
b) SECRET UE/EU SECRET: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes væsentlige interesser alvorlig skade.
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes væsentlige interesser skade
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informationer og materiale, hvis uautoriserede videregivelse kunne have negativ indvirkning på Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes interesser.
3. EUCI forsynes med en klassifikationsmærkning i overensstemmelse med stk. 2. EUCI kan forsynes med yderligere mærkninger, som ikke er klassifikationsmærkninger, men som skal angive de berørte aktivitetsområder, identificere udstederen, begrænse distributionen eller anvendelsen eller angive mulighederne for videregivelse.
Artikel 4
Klassifikationsstyring
1. Ethvert medlem af Kommissionen eller af en kommissionstjenestegren sikrer, at EUCI, som vedkommende udarbejder, klassificeres korrekt, tydeligt identificeres som EUCI og kun bevarer klassifikationsgraden, så længe det er nødvendigt.
2. Med forbehold af artikel 26 må EUCI ikke nedklassificeres eller afklassificeres, og ingen af de klassifikationsmærkninger, der er anført i artikel 3, stk. 2, må ændres eller fjernes uden forudgående skriftligt samtykke fra udstederen.
3. Der vedtages om nødvendigt gennemførelsesbestemmelser om håndtering af EUCI, herunder en praktisk klassifikationsvejledning, jf. artikel 60.
Artikel 5
Beskyttelse af klassificerede informationer
1. EUCI beskyttes i overensstemmelse med denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser.
2. Den, der er i besiddelse af EUCI, er ansvarlig for beskyttelsen heraf i overensstemmelse med denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser, jf. reglerne i kapitel 4.
3. Hvis medlemsstaterne bringer klassificerede informationer med en national klassifikationsmærkning ind i Kommissionens strukturer eller netværk, beskytter Kommissionen disse informationer i overensstemmelse med de krav, der gælder for EUCI af en tilsvarende grad, jf. den sammenlignende oversigt over sikkerhedsklassifikationer i bilag I.
4. En samlet mængde af EUCI kan berettige til en sikkerhedsbeskyttelse af en grad, der svarer til en højere klassifikation end den, der gælder for de enkelte dele.
Artikel 6
Sikkerhedsrisikostyring
1. Sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af EUCI i hele deres livscyklus skal især svare til EUCI's sikkerhedsklassifikation, formen og mængden af informationer eller materiale, placeringen og konstruktionen af de faciliteter, hvor EUCI opbevares, og den lokalt vurderede trussel fra ondsindet og/eller kriminel virksomhed, herunder spionage, sabotage og terrorisme.
2. Beredskabsplaner skal tage hensyn til behovet for at beskytte EUCI i nødsituationer med henblik på at forhindre uautoriseret adgang, uautoriseret videregivelse eller tab af integritet eller tilgængelighed.
3. Alle tjenesters kontinuitetsplaner skal omfatte forebyggende og genoprettende foranstaltninger med henblik på at minimere følgerne af større nedbrud eller hændelser vedrørende håndtering og opbevaring af EUCI.
Artikel 7
Gennemførelse af denne afgørelse
1. Der vedtages om nødvendigt gennemførelsesbestemmelser om håndtering af EUCI, herunder en praktisk klassifikationsvejledning, jf. artikel 60.
2. Kommissionstjenestegrenene træffer alle fornødne foranstaltninger, der henhører under deres ansvarsområde, til at sikre, at denne afgørelse og de relevante gennemførelsesbestemmelser anvendes i forbindelse med håndtering eller lagring af EUCI eller andre klassificerede informationer.
3. De sikkerhedsforanstaltninger, der træffes i forbindelse med gennemførelsen af denne afgørelse, skal være i overensstemmelse med principperne for sikkerhed i Kommissionen, jf. artikel 3 i afgørelse (EU, Euratom) 2015/443.
4. Generaldirektøren for menneskelige ressourcer og sikkerhed opretter Kommissionens sikkerhedsmyndighed i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed. Kommissionens sikkerhedsmyndighed varetager de opgaver, som tildeles den ved denne afgørelse og de dertil hørende gennemførelsesbestemmelser.
5. I hver af kommissionstjenestegrenene har den lokale sikkerhedsansvarlige (LSO), jf. artikel 20 i afgørelse (EU, Euratom) 2015/443, i tæt samarbejde med Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed følgende overordnede ansvar for beskyttelse af EUCI i overensstemmelse med denne afgørelse og skal:
a)
forvalte anmodninger om sikkerhedsgodkendelse af personale
b)
bidrage til sikkerhedsuddannelse og bevidsthedsorientering
c)
føre tilsyn med tjenestegrenens arkivansvarlige (RCO)
d)
indberette brud på sikkerheden og kompromittering af EUCI
e)
opbevare reservenøgler samt en skriftlig fortegnelse over alle de koder, der kan anvendes
f)
varetage andre opgaver, som vedrører beskyttelsen af EUCI eller er fastlagt i gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 8
Brud på sikkerheden og kompromittering af EUCI
1. Ved brud på sikkerheden forstås resultatet af en persons handling eller forsømmelse, der er i strid med sikkerhedsreglerne i denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser.
2. EUCI anses for at være kompromitteret, hvis de som følge af et brud på sikkerheden helt eller delvist er videregivet til uautoriserede personer.
3. Eventuelle brud på eller eventuel mistanke om brud på sikkerheden skal straks meldes til Kommissionens sikkerhedsmyndighed.
4. Hvis det konstateres, eller hvis der er rimelig grund til at formode, at EUCI er kompromitteret eller bortkommet, skal der foretages en sikkerhedsundersøgelse i overensstemmelse med artikel 13 i afgørelse (EU, Euratom) 2015/443.
5. Der skal træffes alle passende foranstaltninger til at:
a)
orientere udstederen
b)
sikre, at sagen undersøges af personale, der ikke er direkte involveret i bruddet på sikkerheden, for at fastslå de faktiske omstændigheder
c)
vurdere den potentielle skade for Unionens eller medlemsstaternes interesser
d)
træffe passende foranstaltninger til at forebygge en gentagelse og
e)
underrette de relevante myndigheder om de foranstaltninger, der er truffet.
6. Enhver, der er ansvarlig for brud på sikkerhedsreglerne i denne afgørelse, kan pålægges disciplinære foranstaltninger i overensstemmelse med vedtægten. Enhver, der er ansvarlig for kompromittering eller bortkomst af EUCI, pålægges disciplinære foranstaltninger og/eller retsforfølges i overensstemmelse med gældende love, regler og bestemmelser.
KAPITEL 2
PERSONELSIKKERHED
Artikel 9
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
1) »autorisation til at få adgang til EUCI«: en afgørelse truffet af Kommissionens sikkerhedsmyndighed på grundlag af en sikkerhedskonklusion fra en kompetent myndighed i en medlemsstat om, at en tjenestemand i Kommissionen, en anden ansat eller udstationeret national ekspert, såfremt den pågældendes need-to-know er fastslået, og vedkommende er blevet behørigt orienteret om sit ansvar, kan tildeles adgang til EUCI op til en bestemt klassifikationsgrad (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere) indtil en bestemt dato; den pågældende person betegnes som »sikkerhedsautoriseret«.
2) »personelsikkerhedsautorisation«: anvendelse af foranstaltninger for at sikre, at adgang til EUCI kun gives til personer, som:
a)
har need-to-know
b)
er sikkerhedsautoriseret til den relevante klassifikationsgrad, når det er nødvendigt, og
c)
er blevet orienteret om deres ansvar.
3) »personelsikkerhedsgodkendelse« (PSC): en erklæring fra en medlemsstats kompetente myndighed på baggrund af en sikkerhedsundersøgelse udført af en medlemsstats kompetente myndigheder, hvorved det attesteres, at en person, forudsat at vedkommendes need-to-know er fastslået, og at vedkommende er blevet behørigt orienteret om sit ansvar, kan få adgang til EUCI op til en bestemt klassifikationsgrad (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere) indtil en bestemt dato
4) »certifikat for personelsikkerhedsgodkendelse« (PSCC): et certifikat udstedt af en kompetent myndighed, som fastslår, at en person har en gyldig sikkerhedsgodkendelse eller sikkerhedsautorisation fra Kommissionens sikkerhedsmyndighed, som viser den klassifikationsgrad for EUCI, som personen kan få adgang til (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere), den pågældende sikkerhedsgodkendelses eller sikkerhedsautorisations gyldighedsperiode og certifikatets udløbsdato.
5) »sikkerhedsundersøgelse«: de undersøgelser, som den kompetente myndighed i en medlemsstat foretager i overensstemmelse med denne stats nationale love og bestemmelser med henblik på at kunne nå til den konklusion, at der ikke er konstateret negative forhold, som kunne forhindre en person i at få en sikkerhedsgodkendelse op til en bestemt klassifikationsgrad (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere).
Artikel 10
Grundprincipper
1. En person kan kun få adgang til klassificerede informationer, efter at:
1)
vedkommendes need-to-know er fastslået
2)
vedkommende er blevet orienteret om regler og procedurer for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI og de relevante sikkerhedsstandarder og sikkerhedsretningslinjer og har anerkendt sit ansvar med hensyn til beskyttelse af sådan informationer
3)
vedkommende i forbindelse med informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, er blevet sikkerhedsautoriseret til den relevante klassifikationsgrad eller på anden måde er behørigt autoriseret i kraft af sine funktioner i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser.
2. Alle personer, hvis opgaver kan forudsætte adgang til EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, skal være sikkerhedsautoriseret til den relevante klassifikationsgrad, inden de kan få adgang til sådanne EUCI. Den pågældende skal skriftligt give sit samtykke til at blive underkastet proceduren for personelsikkerhedsgodkendelse. Undladelse heraf betyder, at vedkommende ikke kan tildeles en stilling, en funktion eller en opgave, som involverer adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere.
3. Procedurerne for personelsikkerhedsgodkendelse udformes, så det kan afgøres, om en person under hensyn til vedkommendes loyalitet, troværdighed og pålidelighed kan autoriseres til at få adgang til EUCI.
4. For at kunne fastslå, om en person er loyal, troværdig og pålidelig, således at vedkommende kan blive sikkerhedsgodkendt til at få adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, foretager de kompetente myndigheder i en medlemsstat en sikkerhedsundersøgelse i overensstemmelse med denne stats nationale love og bestemmelser.
5. Kommissionens sikkerhedsmyndighed er eneansvarlig for forbindelserne til de nationale sikkerhedsmyndigheder (NSA) eller andre kompetente myndigheder i forbindelse med alle spørgsmål om sikkerhedsgodkendelse. Al kontakt mellem Kommissionens tjenester og deres ansatte og NSA'er og andre kompetente myndigheder skal foregå gennem Kommissionens sikkerhedsmyndighed.
Artikel 11
Procedure for sikkerhedsautorisation
1. Alle generaldirektører eller chefer for en tjeneste i Kommissionen skal udpege de stillinger i deres tjenestegren, som indebærer, at den, der bestrider stillingen, skal have adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, for at kunne udføre sit arbejde, og som derfor skal sikkerhedsautoriseres.
2. Så snart det konstateres, at en person vil blive udnævnt til en stilling, der kræver adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, underretter LSO i den pågældende kommissionstjenestegren Kommissionens sikkerhedsmyndighed, som sender vedkommende det spørgeskema vedrørende sikkerhedsgodkendelse, der er udstedt af den nationale sikkerhedsmyndighed i den medlemsstat, hvorfra personen er blevet ansat i de europæiske institutioner. Personen skal skriftligt give sit samtykke til at blive underkastet sikkerhedsgodkendelsesproceduren og skal returnere det udfyldte spørgeskema hurtigst muligt til Kommissionens sikkerhedsmyndighed.
3. Kommissionens sikkerhedsmyndighed videresender det udfyldte spørgeskema vedrørende sikkerhedsgodkendelse til NSA'en i den medlemsstat, hvorfra personen er blevet ansat i de europæiske institutioner, med anmodning om, at der foretages en sikkerhedsundersøgelse for den EUCI-klassifikationsgrad, hvortil personen har brug for adgang.
4. Hvis Kommissionens sikkerhedsmyndighed får kendskab til oplysninger, der er relevante for en sikkerhedsundersøgelse, om en person, der har ansøgt om sikkerhedsgodkendelse, underretter Kommissionens sikkerhedsmyndighed den relevante nationale sikkerhedsmyndighed herom i overensstemmelse med de relevante regler og forskrifter.
5. Når sikkerhedsundersøgelsen er gennemført, og hurtigst muligt efter at den relevante NSA har meddelt sin overordnede vurdering af resultaterne af sikkerhedsundersøgelsen:
a)
kan Kommissionens sikkerhedsmyndighed give den pågældende person autorisation til at få adgang til EUCI og tillade adgang til EUCI op til den relevante klassifikationsgrad indtil en bestemt dato, dog højst i fem år, hvis sikkerhedsundersøgelsen fører til den konklusion, at der ikke er konstateret negative forhold, som kan rejse tvivl om personens loyalitet, troværdighed og pålidelighed
b)
skal Kommissionens sikkerhedsmyndighed, hvis sikkerhedsundersøgelsen ikke fører til denne konklusion, underrette den pågældende person, der kan anmode om at blive hørt af Kommissionens sikkerhedsmyndighed, som kan anmode den relevante NSA om eventuelle nærmere oplysninger, som denne kan give i overensstemmelse med de nationale love og bestemmelser. Såfremt resultatet af sikkerhedsundersøgelsen bekræftes, tildeles der ikke autorisation til at få adgang til EUCI.
6. Sikkerhedsundersøgelsen samt de opnåede resultater er underlagt de relevante love og bestemmelser, som er gældende i den pågældende medlemsstat, herunder bestemmelser om klageadgang. Klager over afgørelser truffet af Kommissionens sikkerhedsmyndighed indgives i overensstemmelse med personalevedtægten.
7. Kommissionen accepterer en autorisation til at få adgang til EUCI, der er tildelt af en anden EU-institution eller et andet EU-organ eller -agentur, forudsat at den stadig er gyldig. Autorisationen skal omfatte alle de arbejdsopgaver, den pågældende person udfører i Kommissionen. Den EU-institution eller det EU-organ eller -agentur, hvor personen påbegynder sin ansættelse, giver den relevante NSA meddelelse om den nye arbejdsgiver.
8. Hvis en persons ansættelsesperiode ikke påbegyndes inden for 12 måneder efter meddelelsen af sikkerhedsundersøgelsens resultat til Kommissionens sikkerhedsmyndighed, eller hvis personens ansættelse afbrydes i en periode på 12 måneder, uden at der i samme periode sker ansættelse i Kommissionen eller i en anden EU-institution eller et andet EU-organ eller -agentur, eller i en medlemsstats nationale administration, skal Kommissionens sikkerhedsmyndighed meddele den relevante NSA dette forhold med henblik på at få bekræftet, at sikkerhedsgodkendelsen fortsat er gyldig og relevant.
9. Hvis Kommissionens sikkerhedsmyndighed får kendskab til oplysninger om, at en person, der er i besiddelse af en gyldig sikkerhedsautorisation, udgør en sikkerhedsrisiko, underretter sikkerhedsmyndigheden den relevante NSA herom i overensstemmelse med de relevante regler og bestemmelser.
10. Når en NSA underretter Kommissionens sikkerhedsmyndighed om, at den trækker en sikkerhedskonklusion tilbage, der er givet i overensstemmelse med stk. 5, litra a), vedrørende en person, der er i besiddelse af en gyldig autorisation til adgang til EUCI, kan Kommissionens sikkerhedsmyndighed anmode NSA'en om de nærmere oplysninger, som denne er i stand til at give i henhold til de nationale love og bestemmelser. Hvis den pågældende NSA bekræfter de negative oplysninger, inddrages sikkerhedsautorisationen, og personen har ikke længere adgang til EUCI eller til stillinger, hvor en sådan adgang er mulig, eller hvor den pågældende ville kunne udgøre en sikkerhedsrisiko.
11. En afgørelse om at inddrage eller suspendere en autorisation til adgang til EUCI fra en person, der er omfattet af denne afgørelse, og, når det er relevant, grundene hertil skal meddeles den pågældende person, som kan anmode om at blive hørt af Kommissionens sikkerhedsmyndighed. Oplysninger, der videregives af en NSA, er underlagt den pågældende medlemsstats relevante love og bestemmelser. Klager over afgørelser, der træffes i denne forbindelse af Kommissionens sikkerhedsmyndighed, kan indgives i overensstemmelse med personalevedtægten.
12. Kommissionstjenestegrenene sikrer sig, at nationale eksperter, der udstationeres til en stilling, hvortil der kræves en sikkerhedsautorisation for at få adgang til EUCI, inden de påbegynder arbejdet, fremlægger en gyldig personelsikkerhedsgodkendelse (PSC) eller et gyldigt certifikat for personelsikkerhedsgodkendelse (PSCC) for Kommissionens sikkerhedsmyndighed, som på grundlag heraf tildeler en sikkerhedsautorisation til adgang til EUCI til en grad svarende til den, der er omhandlet i den nationale sikkerhedsgodkendelse, af en gyldighed, der højst svarer til varigheden af deres udstationering.
13. Medlemmer af Kommissionen, som har adgang til EUCI i kraft af deres funktioner på grundlag af traktaten, skal orienteres om deres sikkerhedsmæssige forpligtelser med hensyn til beskyttelse af EUCI.
14. Registre over de sikkerhedsgodkendelser og autorisationer, der er tildelt med henblik på at give adgang til EUCI, føres af Kommissionens sikkerhedsmyndighed i overensstemmelse med denne afgørelse. Disse registre skal mindst indeholde den klassifikationsgrad for EUCI, som personen kan få adgang til, datoen for udstedelse af sikkerhedsgodkendelsen samt dens gyldighedsperiode.
15. Den kompetente sikkerhedsmyndighed kan udstede en PSCC med angivelse af den klassifikationsgrad for EUCI, som personen kan få adgang til (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere), gyldighedsdatoen for den relevante autorisation til adgang til EUCI og certifikatets udløbsdato.
16. Har personen været i uafbrudt tjeneste i Europa-Kommissionen eller en anden europæisk institution, et EU-organ eller -agentur efter den første tildeling af en sikkerhedsautorisation, og har den pågældende fortsat behov for adgang til EUCI, skal sikkerhedsautorisationen til adgang til EUCI generelt tages op til revision med henblik på fornyelse hvert femte år fra datoen for meddelelsen af resultatet af den seneste sikkerhedsundersøgelse, som den bygger på.
17. Kommissionens sikkerhedsmyndighed kan forlænge gyldigheden af den gældende sikkerhedsautorisation i en periode på op til 12 måneder, hvis den ikke har modtaget negative oplysninger fra den relevante NSA eller en anden kompetent national myndighed inden for to måneder fra datoen for videresendelsen af anmodningen om fornyelse og det tilsvarende spørgeskema vedrørende sikkerhedsgodkendelse. Hvis den relevante NSA eller en anden kompetent national myndighed ikke inden udgangen af den 12-måneders periode har meddelt Kommissionens sikkerhedsmyndighed sin holdning, gives den pågældende person opgaver, som ikke kræver en sikkerhedsautorisation.
Artikel 12
Orientering om sikkerhedsautorisation
1. Efter at have deltaget i en orientering om sikkerhedsautorisation tilrettelagt af Kommissionens sikkerhedsmyndighed skal alle personer, som er blevet sikkerhedsautoriserede, skriftligt bekræfte, at de har forstået deres forpligtelser med hensyn til beskyttelse af EUCI og konsekvenserne af en eventuel kompromittering af EUCI. Kommissionens sikkerhedsmyndighed fører et register over sådanne skriftlige bekræftelser.
2. Alle personer, der er autoriseret til at få adgang til, eller som skal håndtere EUCI, skal indledningsvis gøres opmærksomme på og dernæst regelmæssigt orienteres om sikkerhedsrisici, og de skal øjeblikkelig indberette enhver henvendelse eller aktivitet, de finder mistænkelig eller usædvanlig, til Kommissionens sikkerhedsmyndighed.
3. Alle personer, der ikke længere udfører funktioner, der kræver adgang til EUCI, skal underrettes om og, når det er relevant, skriftligt bekræfte deres forpligtelser med hensyn til fortsat beskyttelse af EUCI.
Artikel 13
Midlertidige sikkerhedsautorisationer
1. Kommissionens sikkerhedsmyndighed kan i særlige tilfælde, hvor det er behørigt begrundet i tjenestens interesse, og inden en fuldstændig sikkerhedsundersøgelse er afsluttet, efter samråd med NSA'en i den medlemsstat, hvor den pågældende er statsborger, og med forbehold af resultatet af en foreløbig kontrol til undersøgelse af, at der ikke er konstateret negative oplysninger, give personer midlertidig autorisation til at få adgang til EUCI med henblik på en specifik opgave, jf. dog bestemmelserne om fornyelse af sikkerhedsgodkendelser. Sådanne midlertidige autorisationer til adgang til EUCI er gyldige i en periode på højst seks måneder og tillader ikke adgang til informationer, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Efter en orientering i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, skal alle personer, der har fået en midlertidig autorisation, skriftligt bekræfte, at de har forstået deres forpligtelser med hensyn til beskyttelse af EUCI og konsekvenserne af en eventuel kompromittering af EUCI. Kommissionens sikkerhedsmyndighed fører et register over sådanne skriftlige bekræftelser.
Artikel 14
Deltagelse i klassificerede møder afholdt af Kommissionen
1. De kommissionstjenestegrene, der har ansvar for at afholde møder, hvorpå der drøftes informationer klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, skal via deres LSO eller mødearrangøren i god tid underrette Kommissionens sikkerhedsmyndighed om mødedato, mødetidspunkt, mødested og mødedeltagere.
2. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 13, må personer, der skal deltage i møder, der afholdes af Kommissionen, og hvorpå der drøftes informationer klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, først deltage, når deres status af sikkerhedsgodkendt eller sikkerhedsautoriseret er bekræftet. Der må ikke gives adgang til sådanne klassificerede møder for personer, for hvem Kommissionens sikkerhedsmyndighed ikke har set en PSCC eller andet bevis for sikkerhedsgodkendelse, eller for deltagere fra Kommissionen, som ikke er i besiddelse af en sikkerhedsautorisation.
3. Før tilrettelæggelsen af et klassificeret møde anmoder mødearrangøren eller LSO i den kommissionstjenestegren, som står for mødet, eksterne deltagere om at forelægge Kommissionens sikkerhedsmyndighed en PSCC eller det andet bevis på sikkerhedsgodkendelse. Kommissionens sikkerhedsmyndighed underretter LSO eller mødearrangøren om den PSCC eller det andet bevis for PSC, den har modtaget. Der kan eventuelt anvendes en konsolideret navneliste, som indeholder den relevante dokumentation for sikkerhedsgodkendelse.
4. Hvis Kommissionens sikkerhedsmyndighed af de kompetente myndigheder underrettes om, at en PSC er blevet trukket tilbage fra en person, hvis opgaver forudsætter deltagelse i møder afholdt af Kommissionen, skal sikkerhedsmyndigheden meddele dette til LSO i den kommissionstjenestegren, der er ansvarlig for at tilrettelægge mødet.
Artikel 15
Potentiel adgang til EUCI
Kurerer, vagter og eskorter skal sikkerhedsautoriseres til den relevante klassifikationsgrad eller på anden vis undersøges i passende omfang i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser, orienteres om sikkerhedsprocedurer til beskyttelse af EUCI og instrueres i de forpligtelser, der påhviler dem med hensyn til beskyttelse af de informationer, de betros.
KAPITEL 3
FYSISK SIKKERHED MED HENBLIK PÅ BESKYTTELSE AF KLASSIFICEREDE INFORMATIONER
Artikel 16
Grundprincipper
1. De fysiske sikkerhedsforanstaltninger udformes med henblik på at forhindre, at en indtrænger skaffer sig hemmelig adgang eller tiltvinger sig adgang, at afværge, vanskeliggøre og afsløre uautoriserede handlinger samt at muliggøre personalemæssig adskillelse for så vidt angår adgang til EUCI på en need-to-know-basis. Sådanne foranstaltninger skal fastlægges på grundlag af en risikostyringsproces i overensstemmelse med denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser.
2. Navnlig de fysiske sikkerhedsforanstaltninger skal udformes med henblik på at forhindre uautoriseret adgang til EUCI ved:
a)
at sikre, at EUCI håndteres og opbevares hensigtsmæssigt
b)
at muliggøre personalemæssig adskillelse for så vidt angår adgang til EUCI på grundlag af personalets need-to-know og, når det er relevant, dets sikkerhedsgodkendelse
c)
at afskrække fra, vanskeliggøre og afsløre uautoriserede handlinger og
d)
at forhindre eller forsinke, at indtrængere skaffer sig hemmelig adgang eller tiltvinger sig adgang.
3. Fysiske sikkerhedsforanstaltninger indføres for alle lokaliteter, bygninger, kontorer, lokaler og andre områder, hvor EUCI håndteres eller opbevares, herunder områder, der huser kommunikations- og informationssystemer, jf. kapitel 5.
4. Områder, hvor EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, opbevares, skal etableres som sikrede områder i overensstemmelse med dette kapitel og godkendes af Kommissionens sikkerhedsakkrediteringsmyndighed.
5. Der må kun anvendes udstyr eller anordninger, der er godkendt af Kommissionens sikkerhedsmyndighed, til beskyttelse af EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere.
Artikel 17
Fysiske sikkerhedskrav og sikkerhedsforanstaltninger
1. Fysiske sikkerhedskrav vælges på grundlag af en trusselvurdering foretaget af Kommissionens sikkerhedsmyndighed, om nødvendigt i samråd med andre kommissionstjenestegrene, andre EU-institutionerne, -agenturer eller -organer og/eller kompetente myndigheder i medlemsstaterne. Kommissionen anvender en risikostyringsproces med henblik på beskyttelse af EUCI på sine lokaliteter for at sikre, at der anvendes en fysisk beskyttelsesgrad, der svarer til den vurderede risiko. Risikostyringsprocessen skal tage hensyn til alle relevante faktorer, navnlig:
a)
EUCI's klassifikationsgrad
b)
formen og mængden af EUCI under hensyntagen til, at store mængder eller en samling af EUCI kan kræve, at der skal anvendes strengere beskyttelsesforanstaltninger
c)
omgivelserne og strukturen af de bygninger eller områder, hvor EUCI opbevares, og
d)
den vurderede trussel fra efterretningstjenester, der har Unionen, dens institutioner, organer eller agenturer eller medlemsstaterne som mål, samt fra sabotage, terrorisme og undergravende eller anden kriminel virksomhed.
2. Kommissionens sikkerhedsmyndighed fastlægger under anvendelse af begrebet dybdeforsvar den rette kombination af de fysiske sikkerhedsforanstaltninger, der skal iværksættes. Kommissionens sikkerhedsmyndighed fastlægger til dette formål minimumsstandarder, normer og kriterier, jf. gennemførelsesbestemmelserne.
3. Kommissionens sikkerhedsmyndighed er bemyndiget til at foretage visitation ved ind- og udgang som afskrækkelse mod uautoriseret indførelse af materiale eller uautoriseret fjernelse af EUCI fra lokaliteter eller bygninger.
4. Hvis der er risiko for indblik i EUCI, selv uforsætligt, skal den pågældende kommissionstjenestegren træffe passende foranstaltninger, som fastlagt af Kommissionens sikkerhedsmyndighed, til at imødegå denne risiko.
5. I forbindelse med nye faciliteter skal fysiske sikkerhedskrav og funktionelle specifikationer fastlægges i samråd med Kommissionens sikkerhedsmyndighed som en del af planlægningen og udformningen af faciliteterne. I forbindelse med eksisterende faciliteter skal fysiske sikkerhedskrav gennemføres i overensstemmelse med minimumsstandarderne, normerne og kriterierne i gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 18
Udstyr til fysisk beskyttelse af EUCI
1. Der etableres to typer fysisk beskyttede områder med henblik på den fysiske beskyttelse af EUCI:
a)
administrative områder og
b)
sikrede områder (herunder teknisk sikrede områder).
2. Kommissionens sikkerhedsakkrediteringsmyndighed bestemmer, om et område opfylder kravene til at blive betegnet som et administrativt område, et sikret område eller et teknisk sikret område.
3. Det gælder for administrative områder:
a)
at der skal etableres en synligt afgrænset perimeter, der muliggør kontrol af personer og om muligt køretøjer
b)
at uledsaget adgang kun tillades for personer, der er behørigt autoriseret af Kommissionens sikkerhedsmyndighed eller af en anden kompetent myndighed, og
c)
at alle andre personer til stadighed skal ledsages eller underkastes tilsvarende kontrol.
4. Det gælder for sikrede områder:
a)
at der skal etableres en synligt afgrænset og beskyttet perimeter, hvor al ind- og udgang kontrolleres ved hjælp af et adgangskort eller et persongenkendelsessystem
b)
at uledsaget adgang kun tillades for personer, der er sikkerhedsgodkendt og specifikt autoriseret til at komme ind på området på grundlag af deres need-to-know
c)
at alle andre personer til stadighed skal ledsages eller underkastes tilsvarende kontrol.
5. Hvis adgangen til et sikret område i praksis indebærer direkte adgang til de klassificerede informationer, der opbevares i området, gælder følgende yderligere krav:
a)
den højeste sikkerhedsklassifikationsgrad for de informationer, der normalt opbevares i området, skal klart angives
b)
alle besøgende skal have en særlig autorisation for at få adgang til området, skal til stadighed ledsages og skal være passende sikkerhedsgodkendt, medmindre der træffes foranstaltninger, der sikrer, at der ikke er mulighed for adgang til EUCI.
6. Sikrede områder, der er beskyttet mod aflytning, udpeges som teknisk sikrede områder. Følgende yderligere krav gælder:
a)
sådanne områder skal udstyres med et system til afsløring af indtrængen (»IDS)«, være aflåst, når de ikke er i brug, og være bevogtet, når de er i brug. Eventuelle nøgler skal forvaltes i overensstemmelse med artikel 20
b)
alle personer og alt materiel, der kommer ind i disse områder, skal kontrolleres
c)
områderne skal underkastes Kommissionens sikkerhedsmyndigheds regelmæssige fysiske og/eller tekniske inspektioner. Inspektionerne skal desuden foretages efter uautoriseret adgang eller ved mistanke om, at en sådan adgang har fundet sted, og
d)
områderne må ikke indeholde uautoriserede kommunikationslinjer, uautoriserede telefoner eller andre uautoriserede kommunikationsanordninger og uautoriseret elektrisk eller elektronisk udstyr.
7. Inden der anvendes kommunikationsanordninger og elektrisk eller elektronisk udstyr af enhver art i områder, hvor der afholdes møder om eller arbejdes med informationer, der er klassificeret SECRET UE/EU SECRET eller højere, og når truslen for EUCI vurderes som værende stor, skal dette udstyr uanset stk. 6, litra d), først undersøges af Kommissionens sikkerhedsmyndighed for at sikre, at ingen forståelige informationer uagtsomt eller ulovligt transmitteres ud af det sikrede områdes perimeter ved hjælp af sådant udstyr.
8. Sikrede områder, hvor der ikke er vagtpersonale døgnet rundt, skal, når det er relevant, inspiceres ved afslutningen af normal arbejdstid og med tilfældige intervaller uden for normal arbejdstid, medmindre der findes et IDS.
9. Der kan midlertidig etableres sikrede områder og teknisk sikrede områder inden for et administrativt område med henblik på at afholde et klassificeret møde eller til et andet lignende formål.
10. LSO i den pågældende kommissionstjenestegren udarbejder operationelle sikkerhedsprocedurer (»SecOPs«) for hvert sikret område i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse og gennemførelsesbestemmelserne hertil, hvoraf fremgår:
a)
hvilken EUCI-klassifikationsgrad der kan håndteres og opbevares i området
b)
hvilke overvågnings- og beskyttelsesforanstaltninger der skal opretholdes
c)
hvilke personer der er autoriseret til at få uledsaget adgang til området i kraft af deres need-to-know og sikkerhedsautorisation
d)
hvilke procedurer for ledsagelse eller for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI der gælder, når andre personer, hvor dette er relevant, autoriseres til at få adgang til området
e)
hvilke andre foranstaltninger og procedurer der er relevante.
11. Der skal bygges bokslokaler inden for de sikrede områder. Vægge, gulve, lofter, vinduer og låsbare døre skal godkendes af Kommissionens sikkerhedsmyndighed og yde beskyttelse svarende til den, der ydes af en sikkerhedscontainer, der er godkendt til opbevaring af EUCI af samme klassifikationsgrad.
Artikel 19
Fysiske beskyttelsesforanstaltninger med henblik på håndtering og opbevaring af EUCI
1. EUCI, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED, kan håndteres:
a)
i et sikret område
b)
i et administrativt område, forudsat at EUCI er beskyttet mod uautoriserede personers adgang, eller
c)
uden for et sikret område eller et administrativt område, forudsat at den, der er i besiddelse af informationerne, transporterer EUCI i overensstemmelse med artikel 31 og har lovet at overholde kompensationsforanstaltningerne i gennemførelsesbestemmelserne, så det sikres, at EUCI er beskyttet mod uautoriserede personers adgang.
2. EUCI, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED, skal opbevares i passende aflåste kontormøbler i et administrativt område eller et sikret område. De kan midlertidigt opbevares uden for et administrativt område eller et sikret område, forudsat at den, der er i besiddelse af informationerne, har lovet at overholde kompensationsforanstaltningerne i gennemførelsesbestemmelserne.
3. EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET, kan håndteres:
a)
i et sikret område
b)
i et administrativt område, forudsat at EUCI er beskyttet mod uautoriserede personers adgang, eller
c)
uden for et sikret område eller et administrativt område, forudsat at den, der er i besiddelse af informationerne:
i)
har lovet at overholde kompensationsforanstaltningerne i gennemførelsesbestemmelserne, så det sikres, at EUCI er beskyttet mod uautoriserede personers adgang
ii)
til enhver tid har EUCI under personlig kontrol og
iii)
i tilfælde af dokumenter i papirform har underrettet det relevante arkiv om situationen.
4. EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL og SECRET UE/EU SECRET, skal opbevares i et sikret område i en sikkerhedscontainer eller et bokslokale.
5. EUCI, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, skal opbevares i et sikret område, der etableres og føres af Kommissionens sikkerhedsmyndighed, og som er godkendt til den pågældende grad af Kommissionens sikkerhedsakkrediteringsmyndighed.
6. EUCI, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, skal opbevares i et sikret område, der er godkendt til den pågældende grad af Kommissionens sikkerhedsakkrediteringsmyndighed, på én af følgende måder:
a)
i en sikkerhedscontainer, jf. artikel 18, med en eller flere af følgende former for supplerende kontrol:
1)
permanent beskyttelse eller kontrol foretaget af sikkerhedsgodkendt sikkerhedspersonale eller vagtpersonale
2)
et godkendt IDS kombineret med indsatssikkerhedspersonale
eller
b)
i et bokslokale udstyret med IDS og kombineret med indsatssikkerhedspersonale.
Artikel 20
Forvaltning af nøgler og koder, der anvendes til sikkerhedsbeskyttelse af EUCI
1. Procedurerne for forvaltning af nøgler og koder til kontorer, rum, bokslokaler og sikkerhedscontainere fastlægges i gennemførelsesbestemmelserne i overensstemmelse med artikel 60. Procedurerne skal beskytte mod uautoriseret adgang.
2. Koder skal læres udenad af færrest mulige personer, der har behov for at kende dem. Koder til sikkerhedscontainere og bokslokaler, hvor der opbevares EUCI, skal ændres:
a)
når der modtages en ny container
b)
når der sker en ændring i det personale, der kender koden
c)
når der er konstateret en kompromittering, eller der er mistanke herom
d)
når der er foretaget vedligeholdelse eller reparation af en lås, og
e)
mindst hver 12. måned.
KAPITEL 4
FORVALTNING AF EU-KLASSIFICEREDE INFORMATIONER
Artikel 21
Grundprincipper
1. Alle EUCI-dokumenter bør forvaltes i overensstemmelse med Kommissionens politik for dokumentstyring, og de bør derfor registreres, arkiveres, beskyttes og endelig bortskaffes, gemmes i uddrag eller videregives til de historiske arkiver i overensstemmelse med den fælles opbevaringsliste på kommissionsniveau, som gælder for Europa-Kommissionens sager.
2. Informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, sikkerhedsregistreres forud for distributionen og ved modtagelsen. Informationer, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, registreres i dertil oprettede arkiver.
3. Der indføres i Kommissionen et EUCI-arkivsystem i overensstemmelse med artikel 27.
4. De af Kommissionens tjenester og lokaliteter, som håndterer eller opbevarer EUCI, underkastes Kommissionens sikkerhedsmyndigheds regelmæssig inspektion.
5. EUCI transporteres på følgende måde mellem tjenester og lokaliteter uden for fysisk beskyttede områder:
a)
generelt ved elektronisk transmission beskyttet af kryptoprodukter, der er godkendt i overensstemmelse med kapitel 5
b)
når de i litra a) omhandlede midler ikke anvendes, transporteres EUCI enten:
i)
via elektroniske medier (f.eks. USB-nøgler, CD'er og harddiske) beskyttet af kryptoprodukter, der er godkendt i overensstemmelse med kapitel 5, eller
ii)
i alle andre tilfælde som foreskrevet i gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 22
Klassifikation og mærkning
1. Informationer klassificeres, hvis de kræver beskyttelse med hensyn til fortroligheden, jf. artikel 3, stk. 1.
2. Det er udstederen af EUCI, der er ansvarlig for at fastlægge klassifikationsgraden i overensstemmelse med de relevante gennemførelsesbestemmelser, standarder og retningslinjer for klassifikation og for den første udbredelse af informationerne.
3. EUCI-klassifikationsgraden fastlægges i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og de relevante gennemførelsesbestemmelser.
4. Sikkerhedsklassifikationen skal fremgå klart og korrekt, uanset om EUCI gives i papirform, mundtligt, elektronisk eller i en anden form.
5. De enkelte dele af et dokument (dvs. sider, afsnit, afdelinger, bilag, tillæg og vedhæftet materiale) kan kræve forskellig klassifikationsgrad, og skal mærkes i overensstemmelse hermed, også under opbevaring i elektronisk form.
6. Et dokuments eller dossiers samlede klassifikationsgrad skal mindst være den samme som den del, der har den højeste klassifikationsgrad. Når informationer er indsamlet fra forskellige kilder, skal det endelige produkt tages op til revision for at fastlægge dets samlede klassifikationsgrad, da det kan berettige til en højere klassifikationsgrad end de enkelte deles klassifikationsgrad.
7. Dokumenter, der indeholder dele med forskellig klassifikationsgrad, skal så vidt muligt struktureres, så dele med en anden klassifikationsgrad let kan identificeres og udskilles, hvis det er nødvendigt.
8. En følgeskrivelse klassificeres lige så højt som bilagenes højeste klassifikationsgrad. Udstederen skal klart angive, på hvilket niveau følgeskrivelsen skal klassificeres, hvis den adskilles fra sine bilag, f.eks.:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Uden vedhæftet materiale RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Artikel 23
Mærkning
Ud over en af de klassifikationsmærkninger, der er nævnt i artikel 3, stk. 2, kan EUCI forsynes med yderligere mærkninger, f.eks. med:
a)
en identifikator for at angive udstederen
b)
eventuelle særlige påtegninger, kodeord eller akronymer, der angiver det aktivitetsområde, som dokumentet omhandler, en særlig distribution på need-to-know-basis eller begrænsninger i anvendelsen
c)
videregivelsespåtegninger
d)
eventuelt den dato eller den specifikke begivenhed, efter hvilken de kan nedklassificeres eller afklassificeres.
Artikel 24
Forkortede klassifikationsmærkninger
1. Standardiserede forkortede klassifikationsmærkninger kan anvendes for at angive klassifikationsgraden for de enkelte afsnit af en tekst. Forkortelserne erstatter ikke den uforkortede klassifikationsmærkning.
2. Følgende standardforkortelser kan anvendes i EU's klassificerede dokumenter for at angive afsnits eller tekstdeles klassifikationsgrad, hvis teksten er kortere end en enkelt side:
TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Artikel 25
Udarbejdelse af EUCI
1. Når der udarbejdes et klassificeret EU-dokument,
a)
skal hver side være tydeligt mærket med klassifikationsgraden
b)
skal hver side nummereres
c)
skal dokumentet være forsynet med et referencenummer og et emne, der ikke i sig selv er en klassificeret information, medmindre det er mærket som sådan
d)
skal dokumentet være forsynet med dato
e)
skal dokumenter, der er klassificeret SECRET UE/EU SECRET eller højere, have et eksemplarnummer på hver side, hvis de skal udsendes i flere eksemplarer.
2. Hvis stk. 1 ikke kan finde anvendelse på EUCI, træffes der andre passende foranstaltninger i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 26
Nedklassificering og afklassificering af EUCI
1. På det tidspunkt, hvor informationerne udarbejdes, angiver udstederen så vidt muligt, om EUCI kan nedklassificeres eller afklassificeres på en bestemt dato eller efter en bestemt begivenhed.
2. Alle kommissionstjenestegrene tager regelmæssigt EUCI, som de har udstedt, op til revision for at vurdere, om klassifikationsgraden fortsat skal finde anvendelse. Der skal ved gennemførelsesbestemmelserne indføres et system, som sikrer, at klassifikationsgraden for registrerede EUCI, som er udstedt af Kommissionen, revideres mindst hvert femte år. En sådan revision er ikke nødvendig, hvis udstederen fra begyndelsen har angivet, at informationerne automatisk nedklassificeres eller afklassificeres, og informationerne er mærket i overensstemmelse hermed.
3. Informationer, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED, og som er udstedt af Kommissionen, vil automatisk blive anset for at kunne afklassificeres efter 30 år, jf. forordning (EØF, Euratom) nr. 354/83, ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1700/2003 (10).
Artikel 27
EUCI-arkivsystemet i Kommissionen
1. Med forbehold af artikel 52, stk. 5, skal der i alle kommissionstjenestegrene, som håndterer eller lagrer EUCI i klassifikationsgrad CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL og SECRET UE/EU SECRET, udpeges et ansvarligt lokalt EUCI-arkiv for at sikre, at EUCI håndteres i overensstemmelse med denne afgørelse.
2. Det EUCI-arkiv, der forvaltes af Generalsekretariatet, skal fungere som Kommissionens centrale EUCI-arkiv. Det skal fungere som:
-
det lokale EUCI-arkiv for Kommissionens Generalsekretariat
-
EUCI-arkiv for kommissionsmedlemmernes kabinetter, medmindre disse har et specifikt lokalt EUCI-arkiv
-
EUCI-arkiv for generaldirektorater og tjenester, som ikke har et lokalt EUCI-arkiv
-
hovedkanal for ind- og udgående udveksling af alle informationer, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED og højere, herunder SECRET UE/EU SECRET, mellem Kommissionen og dens tjenester og tredjelande og internationale organisationer og, når det er fastlagt i særlige ordninger, for andre EU-institutioner, -agenturer og -organer.
3. I Kommissionen udpeger Kommissionens sikkerhedsmyndighed et arkiv, som skal fungere som den centrale modtagelses- og afsendelsesmyndighed for informationer, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET. Der kan i om nødvendigt oprettes underarkiver, der håndterer disse informationer i registreringsøjemed.
4. Underarkiver må ikke sende TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET-dokumenter direkte til andre underarkiver under samme centrale TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET-arkiv eller til anden side uden sidstnævntes udtrykkelige skriftlige godkendelse.
5. EUCI-arkiver skal oprettes som sikrede områder, jf. kapitel 3, og godkendes af Kommissionens sikkerhedsakkrediteringsmyndighed.
Artikel 28
Arkivansvarlig
1. Hvert EUCI-arkiv skal forvaltes af en arkivansvarlig (»RCO«).
2. RCO skal have den relevante sikkerhedsgodkendelse.
3. RCO'en er underlagt et tilsyn, der føres af den lokale sikkerhedsansvarlige i den pågældende tjenestegren i Kommissionen, for så vidt angår anvendelse af bestemmelserne om håndtering af EUCI-dokumenter og efterlevelse af de relevante sikkerhedsregler, standarder og retningslinjer.
4. RCO'en skal som led i forvaltningen af det EUCI-arkiv, vedkommende har ansvaret for, varetage følgende overordnede opgaver i overensstemmelse med denne afgørelse og de relevante gennemførelsesbestemmelser, standarder og retningslinjer:
-
forvalte operationer i forbindelse med registrering, bevarelse, reproduktion, oversættelse, transmission, afsendelse og destruktion eller overdragelse til de historiske arkiver af EUCI
-
løbende vurdere behovet for at fastholde klassificeringen af informationerne
-
varetage andre opgaver med tilknytning til beskyttelsen af EUCI som fastlagt i gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 29
Sikkerhedsregistrering af EUCI
1. I denne afgørelse forstås ved sikkerhedsregistrering (i det følgende benævnt »registrering«) anvendelse af procedurer, som registrerer EUCI's livscyklus, herunder udbredelsen.
2. Alle informationer eller alt materiale, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, skal registreres i dertil oprettede arkiver, når det ankommer til eller forlader en organisatorisk enhed.
3. Når EUCI håndteres eller lagres ved hjælp af et kommunikations- og informationssystem (CIS), kan registreringsprocedurerne foretages af processer i selve CIS.
4. Der fastlægges nærmere bestemmelser om sikkerhedsregistrering af EUCI i gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 30
Kopiering og oversættelse af EUCI-klassificerede dokumenter
1. Dokumenter, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, må kun kopieres eller oversættes med udstederens forudgående skriftlige samtykke.
2. Hvis udstederen af dokumenter, der er klassificeret SECRET UE/EU SECRET eller lavere, ikke har stillet særlige betingelser for kopiering eller oversættelse af dem, kan sådanne dokumenter kopieres eller oversættes efter instruks fra den, der er i besiddelse af dem.
3. De sikkerhedsforanstaltninger, der gælder for det oprindelige dokument, gælder også for kopier og oversættelser af det.
Artikel 31
Transport af EUCI
1. EUCI skal transporteres på en måde, der beskytter mod uautoriseret videregivelse under transporten.
2. Transport af EUCI er omfattet af beskyttelsesforanstaltningerne, som skal:
-
svare til klassifikationsgraden af de EUCI, der transporteres, og
-
tilpasses de særlige transportbetingelser, især afhængigt af om EUCI transporteres:
-
i en kommissionsbygning eller inden for en selvstændig gruppe af kommissionsbygninger
-
mellem kommissionsbygninger beliggende i samme medlemsstat
-
inden for Unionen
-
fra Unionen til et tredjelands område, og
-
tilpasses EUCI's natur og form.
3. Beskyttelsesforanstaltningerne skal fastlægges nærmere i gennemførelsesbestemmelserne, eller hvis der er tale om projekter og programmer omhandlet i artikel 42, som en integrerende del af de relevante program- eller projektsikkerhedsinstruktioner (»PSI«).
4. Gennemførelsesbestemmelserne eller PSI skal omfatte bestemmelser, der svarer til EUCI-klassifikationsgraden med hensyn til:
-
transportformen, f.eks. håndbåret transport eller transport med diplomatisk kurer, militærkurer, posttjenester eller kommercielle kurertjenester
-
pakning af EUCI
-
tekniske modforanstaltninger for EUCI, der transporteres via elektroniske medier
-
eventuelle andre proceduremæssige, fysiske eller elektroniske foranstaltninger
-
registreringsprocedurer
-
brug af sikkerhedsautoriseret personale.
5. Ved transport af EUCI ved hjælp af elektroniske medier kan beskyttelsesforanstaltningerne i de relevante gennemførelsesbestemmelser uanset artikel 21, stk. 5, suppleres med hensigtsmæssige tekniske modforanstaltninger, som er godkendt af Kommissionens sikkerhedsmyndighed med henblik på at minimere risikoen for tab eller kompromittering.
Artikel 32
Destruktion af EUCI
1. EU-klassificerede dokumenter, som ikke længere nødvendige, kan destrueres under hensyntagen til forordningerne om arkiver og Kommissionens regler og bestemmelser om dokumentstyring og -arkivering, navnlig den fælles opbevaringsliste på kommissionsniveau.
2. EUCI med klassifikationsgraden CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL og højere skal destrueres af RCO for det ansvarlige EUCI-arkiv på anmodning af den, der er i besiddelse af dem, eller af en kompetent myndighed. RCO'en ajourfører logbøger og andre registreringsinformationer i overensstemmelse hermed.
3. For så vidt angår dokumenter, der er klassificeret SECRET UE/EU SECRET eller TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, foretager RCO'en destruktionen i overværelse af et vidne, der er sikkerhedsgodkendt til mindst samme klassifikationsgrad som det dokumentet, der skal destrueres.
4. Den arkivansvarlige og vidnet, hvis dettes tilstedeværelse er påkrævet, underskriver en destruktionsattest, der opbevares i arkivet. RCO'en for det ansvarlige EUCI-arkiv opbevarer destruktionsattester vedrørende dokumenter, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, i en periode på mindst ti år og vedrørende dokumenter, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET, i en periode på mindst fem år.
5. Klassificerede dokumenter, herunder dem, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED, skal destrueres på de måder, der er beskrevet i gennemførelsesbestemmelserne, og som opfylder relevante EU-standarder eller tilsvarende standarder.
6. EDB-lagringsmedier, der anvendes til EUCI, skal destrueres i overensstemmelse med procedurerne i gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 33
Destruktion af EUCI i nødsituationer
1. Kommissionstjenestegrene, der er i besiddelse af EUCI, udarbejder på grundlag af lokale forhold planer for sikker opbevaring af EU-klassificeret materiale i krisesituationer, herunder om nødvendigt planer for nøddestruktion eller nødflytning. De skal udbrede de instruktioner, der skønnes nødvendige for at forhindre, at EUCI falder i de forkerte hænder.
2. Foranstaltningerne til sikker opbevaring og/eller destruktion i krisesituationer af EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL og SECRET UE/EU SECRET, må under ingen omstændigheder være til skade for opbevaringen eller destruktionen af materiale, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET; dette gælder ligeledes krypteringsudstyr, som skal prioriteres højere end alle andre opgaver.
3. Hvis der i en nødsituation er overhængende fare for uautoriseret videregivelse, skal EUCI destrueres af den, der er i besiddelse af informationerne, på en sådan måde, at de ikke kan rekonstrueres hverken helt eller delvis. Udstederen og det udstedende arkiv skal underrettes om destruktionen af de registrerede EUCI i den pågældende nødsituation.
4. Der fastlægges nærmere bestemmelser om destruktion af EUCI i gennemførelsesbestemmelserne.
KAPITEL 5
BESKYTTELSE AF EU-KLASSIFICEREDE INFORMATIONER I KOMMUNIKATIONS- OG INFORMATIONSSYSTEMER (CIS)
Artikel 34
Grundprincipper for informationssikring
1. Ved informationssikring (IA) i forbindelse med kommunikations- og informationssystemer forstås tilliden til, at disse systemer beskytter de informationer, de håndterer, og at de fungerer, som de skal, når de skal, under de legitime brugeres kontrol.
2. Effektiv informationssikring sikrer et passende niveau af:
Autenticitet
:
sikkerhed for, at informationer er ægte og fra bona fide-kilder
Tilgængelighed
:
det forhold, at informationerne er tilgængelige og kan anvendes på anmodning af en autoriseret enhed
Fortrolighed
:
det forhold, at informationerne ikke videregives til uautoriserede personer, enheder eller processer
Integritet
:
sikkerhed for, at informationerne og aktiverne er korrekte og fuldstændige
Uafviselighed
:
det forhold, at det kan bevises, at en handling eller begivenhed har fundet sted, så denne handling eller begivenhed ikke senere kan benægtes.
3. IA baseres på en risikostyringsproces.
Artikel 35
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a) »akkreditering«: den formelle autorisation og godkendelse af et kommunikations- og informationssystem fra sikkerhedsakkrediteringsmyndigheden til at behandle EUCI i dets operationelle miljø efter en formel godkendelse af sikkerhedsplanen og dens korrekte gennemførelse
b) »akkrediteringsproces«: de skridt og opgaver, der er en forudsætning for sikkerhedsakkrediteringsmyndighedens akkreditering. Disse skridt og opgaver specificeres i en akkrediteringsprocesstandard
c) »kommunikations- og informationssystem« (CIS): et system, der muliggør håndtering af informationer i elektronisk form. Et kommunikations- og informationssystem omfatter alle aktiver, der er nødvendige for dets drift, herunder infrastruktur, organisation, personale og informationsressourcer
d) »residualrisiko«: den risiko, der fortsat eksisterer, efter at der er gennemført sikkerhedsforanstaltninger, idet ikke alle trusler imødegås, og ikke alle sårbarheder kan fjernes
e) »risiko«: muligheden for, at en given trussel vil udnytte indre og ydre sårbarheder i en organisation eller i nogle af de systemer, den benytter, og derved skade organisationen og dets materielle eller immaterielle aktiver. Den måles som en kombination af sandsynligheden for, at trusler indtræffer, og deres virkning
f) »risikoaccept«: beslutningen om at acceptere, at der fortsat findes en residualrisiko efter risikobehandlingen
g) »risikovurdering«: identifikation af trusler og sårbarheder og udførelse af den dertil knyttede risikoanalyse, dvs. analyse af sandsynlighed og virkning
h) »risikokommunikation«: udvikling af bevidstheden om risici blandt CIS-brugere, underretning af godkendelsesmyndigheder om sådanne risici og indberetning af dem til driftsmyndigheder
i) »risikobehandling«: afbødning, fjernelse, reduktion (gennem en passende kombination af tekniske, fysiske, organisatoriske eller proceduremæssige foranstaltninger), flytning eller overvågning af risikoen.
Artikel 36
CIS, der håndterer EUCI
1. CIS håndterer EUCI i overensstemmelse med begrebet IA.
2. Ved CIS, der håndterer EUCI, indebærer efterlevelse af Kommissionens politik for informationssystemsikkerhed, jf. Kommissionens afgørelse C(2006) 3602 (11):
a)
at tilgangen »planlæg-gennemfør-kontroller-reager« anvendes ved gennemførelse af politikken for informationssystemsikkerhed i informationssystemets fulde livscyklus
b)
at sikkerhedsbehovene identificeres ved hjælp af en aktivitetsmæssig konsekvensanalyse
c)
at informationssystemet og dataene deri skal underkastes en formel klassificering af aktiver
d)
at alle obligatoriske sikkerhedsforanstaltninger, jf. politikken for informationssystemers sikkerhed, skal gennemføres
e)
at der anvendes en risikostyringsproces bestående af følgende skridt: identifikation af trusler og sårbarhed, risikovurdering, risikobehandling, risikoaccept og risikokommunikation
f)
at der udarbejdes en sikkerhedsplan, herunder en sikkerhedspolitik og operationelle sikkerhedsprocedurer, som gennemføres, kontrolleres og revideres.
3. Al personale, der er involveret i udformningen, udviklingen, testningen, driften, forvaltningen eller brugen af CIS, som håndterer EUCI, skal meddele sikkerhedsakkrediteringsmyndigheden alle potentielle sikkerhedssvagheder, hændelser og sikkerhedsbrud eller -kompromittering, som kan have indflydelse på beskyttelsen af CIS og/eller de EUCI, det indeholder.
4. Hvis beskyttelsen af EUCI sker ved hjælp af kryptoprodukter, skal sådanne produkter være godkendt på følgende måde:
a)
der gives fortrinsret til produkter, der er godkendt af Rådet eller af Rådets generaldirektorat i dets virke som Rådets kryptogodkendelsesmyndighed efter henstilling fra Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe
b)
hvis det er berettiget af særlige operative grunde, kan Kommissionens kryptogodkendelsesmyndighed (CAA) efter henstilling fra Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe fravige de i litra a) omhandlede krav og give en midlertidig godkendelse for en bestemt periode.
5. Ved elektronisk transmission, behandling og lagring af EUCI skal der anvendes godkendte kryptoprodukter. Uanset dette krav kan der følges specifikke procedurer i nødsituationer eller i specifikke tekniske konfigurationer efter CAA's godkendelse.
6. Der gennemføres sikkerhedsforanstaltninger for at beskytte CIS'er, der håndterer informationer, som er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller højere, mod kompromittering af sådanne informationer gennem utilsigtede elektromagnetiske emissioner (»Tempestsikkerhedsforanstaltninger«). Sådanne sikkerhedsforanstaltninger skal svare til risikoen for udnyttelse af informationerne og til informationernes klassifikationsgrad.
7. Kommissionens sikkerhedsmyndighed varetager følgende funktioner:
-
IA-myndighed (IAA)
-
Sikkerhedsakkrediteringsmyndighed (SAA)
-
Tempestmyndighed (TA)
-
Kryptogodkendelsesmyndighed (CAA)
-
Kryptodistributionsmyndighed (CDA)
8. Kommissionens sikkerhedsmyndighed udnævner den operative IA-myndighed for hvert system.
9. De opgaver, der hører til funktionerne i stk. 7 og 8, fastlægges i gennemførelsesbestemmelserne.
Artikel 37
Akkreditering af CIS, der håndterer EUCI
1. Alle CIS, der håndterer EUCI, skal underkastes en akkrediteringsproces, som bygger på IA-principperne, og hvis detaljeringsgrad skal svare til den krævede beskyttelsesgrad.
2. Akkrediteringsprocessen skal omfatte den formelle validering, som Kommissionens sikkerhedsakkrediteringsmyndighed foretager af sikkerhedsplanen for det pågældende CIS med henblik på at opnå sikkerhed for:
a)
at risikostyringsprocessen omhandlet i artikel 36, stk. 2, er korrekt gennemført
b)
at systemejeren bevidst har accepteret residualrisikoen, og
c)
at der er opnået et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for CIS og de EUCI, det håndterer, i overensstemmelse med denne afgørelse.
3. Kommissionens sikkerhedsakkrediteringsmyndighed skal udstede en akkrediteringsudredning, som fastsætter den højeste klassifikationsgrad for de EUCI, der kan håndteres i et CIS, og de betingelser og vilkår, der svarer hertil. Dette berører ikke de opgaver, som tilfalder den komité for sikkerhedsgodkendelse, der er omhandlet i artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 512/2014 (12).
4. Et fælles sikkerhedsakkrediteringsudvalg (SAB) får ansvaret får at akkreditere Kommissionens CIS, der involverer flere parter. Det består af en SAA-repræsentant for hver involveret part og ledes af en SAA-repræsentant for Kommissionen.
5. Akkrediteringsprocessen skal bestå af en række opgaver, der varetages af de involverede parter. Ansvaret for at forberede akkrediteringssager og -dokumentation påhviler udelukkende CIS-systemejeren.
6. Ansvaret for akkrediteringen påhviler Kommissionens SAA, som på ethvert tidspunkt i livscyklussen for CIS har ret til:
a)
at kræve, at der anvendes en akkrediteringsproces
b)
at foretage en revision eller kontrol af CIS
c)
såfremt driftsbetingelserne ikke længere er opfyldt, at kræve, at der udarbejdes og effektivt gennemføres en plan for forbedring af sikkerheden inden for en veldefineret frist, eventuelt med tilbagekaldelse af tilladelsen til at drive CIS, indtil driftsbetingelserne igen er opfyldt.
7. Akkrediteringsprocessen skal fastlægges i en standard for akkrediteringsprocessen for CIS, der håndterer EUCI, som skal vedtages i henhold til artikel 10, stk. 3, i afgørelse C(2006) 3602.
Artikel 38
Nødsituationer
1. Uanset bestemmelserne i dette kapitel kan de særlige procedurer, der er beskrevet i det følgende, anvendes i en nødsituation, f.eks. under forestående eller faktiske krise-, konflikt- eller krigssituationer eller under ekstraordinære operative forhold.
2. EUCI kan transmitteres ved hjælp af kryptoprodukter, der er godkendt til en lavere klassifikationsgrad eller endda ukrypteret med den kompetente myndigheds godkendelse, hvis enhver forsinkelse ville forvolde en skade, der er langt alvorligere end den skade, som videregivelse af det klassificerede materiale ville forvolde, og hvis:
a)
afsender og modtager ikke har de krævede krypteringsmidler, og
b)
det klassificerede materiale ikke kan sendes i tide med andre midler.
3. Klassificerede informationer, der transmitteres under de i stk. 1 nævnte omstændigheder, må ikke bære nogen mærkning eller påtegning, der skiller dem ud fra informationer, der er uklassificerede eller kan beskyttes ved hjælp af et disponibelt kryptoprodukt. Modtagerne skal med andre midler straks underrettes om klassifikationsgraden.
4. Der udarbejdes efterfølgende en rapport til den kompetente myndighed og til Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe.
KAPITEL 6
INDUSTRISIKKERHED
Artikel 39
Grundprincipper
1. Ved industrisikkerhed forstås de foranstaltninger til beskyttelse af EUCI,
a)
der inden for rammerne af klassificerede kontrakter, anvendes af:
i)
kandidater eller tilbudsgivere i hele udbuds- og kontraktindgåelsesproceduren
ii)
kontrahenter eller underkontrahenter i løbet de klassificerede kontrakters livscyklus
b)
der inden for rammerne af klassificerede tilskudsaftaler, anvendes af:
i)
ansøgere i løbet af proceduren for tildeling af tilskud
ii)
tilskudsmodtagere i løbet af de klassificerede tilskudsaftalers livscyklus.
2. Sådanne kontrakter eller tilskudsaftaler må ikke indebære adgang til informationer, der er klassificeret TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Medmindre andet er angivet, finder bestemmelser i dette kapitel, som henviser til klassificerede kontrakter eller kontrahenter, også anvendelse på klassificerede underkontrakter eller underkontrahenter.
Artikel 40
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a) »klassificeret kontrakt«: en rammekontrakt eller kontrakt, som omhandlet i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (13), der er indgået af Kommissionen eller en af dens tjenestegrene med en kontrahent om levering af løsøre eller fast ejendom, udførelse af arbejder eller levering af tjenester, såfremt dens opfyldelse forudsætter eller indebærer udarbejdelse, håndtering eller lagring af EUCI
b) »klassificeret underleverandørkontrakt«: en kontrakt, som en af Kommissionens eller dens tjenestegrenes kontrahenter indgår med en anden kontrahent (dvs. underkontrahenten) om levering af løsøre eller fast ejendom, udførelse af arbejder eller levering af tjenesteydelser, såfremt dens opfyldelse forudsætter eller indebærer udarbejdelse, håndtering eller lagring af EUCI
c) »klassificeret tilskudsaftale«: en aftale, hvorved Kommissionen yder et tilskud, jf. første del, afsnit VI, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, såfremt dens opfyldelse forudsætter eller indebærer udarbejdelse, håndtering eller lagring af EUCI
d) »udpeget sikkerhedsmyndighed« (DSA): en myndighed, der med referat til en medlemsstats nationale sikkerhedsmyndighed (NSA) er ansvarlig for formidling til industrivirksomheder eller andre enheder af den nationale politik for alle spørgsmål vedrørende industrisikkerhed og for opstilling af retningslinjer og ydelse af bistand i forbindelse med denne politiks gennemførelse. DSA'ens funktion kan varetages af NSA'en eller af en hvilken som helst anden kompetent myndighed.
Artikel 41
Procedure for klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler
1. Hver kommissionstjenestegren sikrer som kontraherende myndighed, at der henvises til minimumsstandarderne for industrisikkerhed i dette kapitel, eller at de indarbejdes i kontrakten, og at de overholdes, når der tildeles klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler.
2. Med henblik på stk. 1 søger de kompetente tjenester i Kommissionen rådgivning hos Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, navnlig dets sikkerhedsdirektorat, og de sikrer, at standardkontrakter, -underleverandørkontrakter og -tilskudsaftaler indeholder bestemmelser, som afspejler grundprincipperne og minimumsstandarderne for beskyttelse af EUCI, og som skal overholdes af kontrahenter og underleverandører og af de modtagere af tilskud, der er indgået aftale med.
3. Kommissionen samarbejder tæt med NSA'en, DSA'en eller en anden kompetent myndighed i de pågældende medlemsstater.
4. Når en kontraherende myndighed agter at indlede en procedure med henblik på at indgå en klassificeret kontrakt eller tilskudsaftale, skal den søge rådgivning hos Kommissionens sikkerhedsmyndighed om spørgsmål vedrørende procedurens klassificerede karakter og elementer i løbet af alle faser.
5. Skabeloner til og modeller for klassificerede kontrakter og underleverandørkontrakter, klassificerede tilskudsaftaler, udbudsbekendtgørelser, vejledning om forhold, der forudsætter facilitetssikkerhedsgodkendelser (»FSC«), program- eller projektsikkerhedsinstruktioner (»PSI«), særlige sikkerhedsbetingelser (»SAL«), besøg, transmission og transport af EUCI, som er omfattet af klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler, fastlægges i gennemførelsesbestemmelser om industrisikkerhed efter høring af Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe.
6. Kommissionen kan indgå klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler, som overdrager opgaver, der indebærer eller medfører adgang til eller håndtering eller opbevaring af EUCI, til erhvervsdrivende, som er registreret i en medlemsstat eller i et tredjeland, med hvem der er indgået en aftale eller en administrativ ordning i henhold til kapitel 7.
Artikel 42
Sikkerhedselementer i klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler
1. Klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler skal indeholde følgende sikkerhedselementer:
Program- eller projektsikkerhedsinstruktioner
a)
Ved »program- eller projektsikkerhedsinstruktion« (PSI) forstås en liste over sikkerhedsprocedurer, der anvendes i forbindelse med et bestemt program eller projekt for at standardisere sikkerhedsprocedurerne. Den kan revideres i hele programmets/projektets løbetid.
b)
Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed udarbejder en generisk PSI, mens kommissionstjenestegrene med ansvar for programmer eller projekter, som indebærer håndtering eller lagring af EUCI, såfremt det er relevant kan udarbejde særlige PSI'er, som skal bygge på de generiske PSI'er.
c)
Der udarbejdes en særlig PSI specifikt for programmer og projekter, der er kendetegnet ved at have en betydelig spændvidde, størrelse eller kompleksitet eller ved at have mange og/eller forskelligartede kontrahenter eller tilskudsmodtagere og andre partnere og interessenter, f.eks. hvad angår deres retsstilling. Den særlige PSI udarbejdes af den/de kommissionstjenestegren(e) med ansvar for forvaltningen af programmet eller projektet i tæt samarbejde med Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed.
d)
Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed forelægger både den generiske og den særlige PSI for Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe med henblik på dens rådgivning.
Særlige sikkerhedsbetingelser
a)
Ved »særlige sikkerhedsbetingelser« (SAL) forstås et sæt særlige kontraktlige betingelser udstedt af den kontraherende myndighed, som er en integrerende del af en klassificeret kontrakt, der indebærer adgang til eller udarbejdelse af EUCI, og som fastlægger sikkerhedskravene eller de elementer i kontrakten, der kræver sikkerhedsbeskyttelse.
b)
De kontraktspecifikke sikkerhedskrav beskrives i SAL. SAL skal, hvor det er relevant, indeholde klassifikationsvejledningen (»SCG«) og være en integrerende del af en klassificeret kontrakt, underleverandørkontrakt eller tilskudsaftale.
c)
SAL skal indeholde bestemmelser om, at kontrahenten og/eller tilskudsmodtageren skal opfylde minimumsstandarderne i denne afgørelse. Den kontraherende myndighed sikrer, at det af SAL fremgår, at manglende overholdelse af disse minimumsstandarder kan udgøre tilstrækkelig grund til, at kontrakten eller tilskudsaftalen opsiges.
2. Både PSI og SAL skal indeholde en SCG som et obligatorisk sikkerhedselement:
a)
Ved »klassifikationsvejledning« forstås et dokument, der beskriver de elementer af et program, et projekt, en kontrakt eller en tilskudsaftale, som er klassificerede, med angivelse af de gældende klassifikationsgrader. Klassifikationsvejledningen kan udvides i hele programmets, projektets, kontraktens eller tilskudsaftalens løbetid, og oplysningerne kan om- eller nedklassificeres; når der findes en SCG, skal den indgå i SAL.
b)
Inden der iværksættes et udbud eller tildeles en klassificeret kontrakt, skal kommissionstjenestegrenen som kontraherende myndighed fastsætte klassifikationsgraden for informationer, som skal videregives til kandidater, tilbudsgivere og kontrahenter, samt klassifikationsgraden for informationer, som kontrahenten skal udarbejde. Til dette formål udarbejder den efter konsultation af Kommissionens sikkerhedsmyndighed en SCG, som skal anvendes ved opfyldelsen af kontrakten, jf. denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser.
c)
Til fastlæggelse af klassifikationsgraden for de forskellige elementer i en klassificeret kontrakt anvendes følgende principper:
i)
ved udarbejdelsen af en SCG skal kommissionstjenestegrenen tage hensyn til alle relevante sikkerhedsaspekter, herunder den klassifikationsgrad, der er tildelt informationer, som udstederen af informationerne har videregivet og godkendt til brug for kontrakten
ii)
kontraktens samlede klassifikationsgrad må ikke være lavere end den højeste klassifikationsgrad for dens enkelte elementer og
iii)
den kontraherende myndighed skal, når det er relevant, samarbejde med medlemsstaternes NSA'er, DSA'er eller andre berørte kompetente sikkerhedsmyndigheder, hvis der skal foretages ændringer i klassifikationen af informationer, der er udarbejdet af eller videregivet til kontrahenter i forbindelse med opfyldelsen af en kontrakt, og når der foretages eventuelle yderligere ændringer af SCG.
Artikel 43
Adgang for kontrahenters og tilskudsmodtageres personale til EUCI
Den kontraherende eller tilskudsgivende myndighed sikrer, at klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler indeholder bestemmelser om, at en kontrahents, underleverandørs eller tilskudsmodtagers personale, der med henblik på opfyldelsen af den klassificerede kontrakt, underleverandørkontrakt eller tilskudsaftale behøver adgang til EUCI, kun indrømmes adgang, hvis:
a)
de er sikkerhedsautoriserede til den relevante grad eller på anden måde er behørigt autoriserede, ved at deres need-to-know er fastslået
b)
de er blevet gjort bekendt med regler og procedurer for sikkerhedsbeskyttelse af EUCI og har anerkendt deres ansvar med hensyn til beskyttelse af sådan informationer
c)
de er sikkerhedsgodkendte til den relevante grad for informationer, der af den respektive NSA, DSA eller en anden kompetent myndighed er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET.
Artikel 44
Facilitetssikkerhedsgodkendelse
1. Ved »facilitetssikkerhedsgodkendelse« (»FSC«) forstås en administrativ afgørelse truffet af en NSA, DSA eller en anden kompetent myndighed om, at en facilitet ud fra et sikkerhedsmæssigt synspunkt kan yde tilstrækkelig beskyttelse af EUCI til en bestemt klassifikationsgrad.
2. Inden en kandidat, tilbudsgiver eller kontrahent eller en tilskudsansøger eller tilskudsmodtager kan få rådighed over eller adgang til EUCI, forelægges der en FSC truffet af NSA'en, DSA'en eller en anden kompetent sikkerhedsmyndighed i en medlemsstat, hvoraf det i overensstemmelse med nationale love og forskrifter fremgår, at en erhvervsdrivende kan beskytte EUCI til den nødvendige klassifikationsgrad (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET) på sine faciliteter, for Kommissionens sikkerhedsmyndighed, som denne videresender til den kommissionstjenestegren, der fungerer som kontraherende eller tilskudsgivende myndighed.
3. Når det er relevant, underretter den kontraherende myndighed gennem Kommissionens sikkerhedsmyndighed den relevante NSA, DSA eller anden kompetent sikkerhedsmyndighed om, at der er behov for en FSC med henblik på opfyldelsen af en kontrakt. En FSC eller PSC er påkrævet, hvis EUCI, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET, skal videregives i løbet af udbudsproceduren eller tilskudstildelingsproceduren.
4. Den kontraherende eller tilskudsgivende myndighed tildeler ikke en klassificeret kontrakt eller en tilskudsaftale til en udvalgt tilbudsgiver eller deltager, før den fra NSA'en, DSA'en eller anden kompetent sikkerhedsmyndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende kontrahent eller underleverandør er registreret, har fået bekræftet, at der er udstedt en relevant FSC, hvor dette er påkrævet.
5. Når Kommissionens sikkerhedsmyndighed af en NSA, DSA eller en anden kompetent sikkerhedsmyndighed, som har meddelt en FSC, er blevet underrettet om ændringer, der vil påvirke FSC'en, skal den underrette den kommissionstjenestegren, der fungerer som kontraherende eller tilskudsgivende myndighed. I tilfælde af en underleverandørkontrakt underrettes NSA'en, DSA'en eller en anden kompetent sikkerhedsmyndighed tilsvarende.
6. Hvis den relevante NSA, DSA eller en anden kompetent sikkerhedsmyndighed inddrager en FSC, er det tilstrækkelig grund til, at den kontraherende eller den tilskudsgivende myndighed ophæver en klassificeret kontrakt eller udelukker en kandidat, tilbudsgiver eller ansøger fra udvælgelsen. Der indsættes en bestemmelse herom i de standardkontrakter og -tilskudskontrakter, der udarbejdes.
Artikel 45
Bestemmelser for klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler
1. Hvis EUCI videregives til en kandidat, en tilbudsgiver eller en ansøger i løbet af udbudsproceduren, skal indkaldelsen af udbud eller forslagsindkaldelsen indeholde en bestemmelse om, at kandidater, tilbudsgivere eller ansøgere, som undlader at afgive bud eller forslag, eller som ikke udvælges, har pligt til returnere alle klassificerede dokumenter inden for en bestemt tidsfrist.
2. Den kontraherende eller tilbudsgivende myndighed skal gennem Kommissionens sikkerhedsmyndighed meddele den kompetente NSA, DSA eller en anden kompetent myndighed, at der er tildelt en klassificeret kontrakt eller indgået en tilskudsaftale, samt de relevante oplysninger, såsom kontrahentens eller støttemodtagerens navn, kontraktens varighed og højeste klassifikationsgrad.
3. Når sådanne kontrakter eller tilskudsaftaler afsluttes, skal den kontraherende eller tilbudsgivende myndighed straks via Kommissionens sikkerhedsmyndighed underrette NSA'en, DSA'en eller en anden kompetent sikkerhedsmyndighed i den medlemsstat, hvor kontrahenten eller tilskudsmodtageren er registreret.
4. Som hovedregel er kontrahenten eller tilskudsmodtageren forpligtet til at returnere EUCI, som vedkommende er i besiddelse af, til den kontraherende eller tilskudsgivende myndighed ved ophævelsen af den klassificerede kontrakt eller tilskudsaftale.
5. De særlige bestemmelser for bortskaffelse af EUCI under opfyldelsen af den klassificerede kontrakt eller aftale eller ved dens ophævelse fastsættes i SAL.
6. Er kontrahenten eller tilskudsmodtageren autoriseret til at beholde EUCI efter den klassificerede kontrakts eller tilskudsaftales ophævelse, skal minimumsstandarderne i denne afgørelse fortsat opfyldes, og kontrahenten eller tilskudsmodtageren skal beskytte EUCI's fortrolighed.
Artikel 46
Særlige bestemmelser for klassificerede kontrakter
1. De betingelser, der er relevante for beskyttelsen af EUCI, og hvorpå kontrahenten kan udbyde dele af kontrakten til underleverandører, skal fastsættes i udbuddet og i den klassificerede kontrakt.
2. En kontrahent skal indhente tilladelse fra den kontraherende myndighed, inden en del af en klassificeret kontrakt udbydes til underleverandører. Ingen underleverandørkontrakt, som indebærer adgang til EUCI, må tildeles til underleverandører, der er registrerede i et tredjeland, medmindre der findes et regelsæt for beskyttelsen af informationerne, jf. kapitel 7.
3. Kontrahenten er ansvarlig for at sikre, at alle underleverandøraktiviteter gennemføres i overensstemmelse med minimumsstandarderne i denne afgørelse, og må ikke videregive EUCI til en underleverandør uden forudgående skriftligt samtykke fra den kontraherende myndighed.
4. For så vidt angår EUCI, der udarbejdes eller håndteres af kontrahenten, skal Kommissionen anses for at være udsteder, og de rettigheder udsteder har, skal udøves af den kontraherende myndighed.
Artikel 47
Besøg i forbindelse med klassificerede kontrakter
1. Hvis Kommissionens, kontrahenters eller tilskudsmodtagerens personale skal have adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET, i hinandens lokaliteter med henblik på opfyldelse af en klassificeret kontrakt eller tilskudsaftale, skal besøg tilrettelægges i samråd med de pågældende NSA'er, DSA'er eller andre berørte kompetente sikkerhedsmyndigheder. Kommissionens sikkerhedsmyndighed skal underrettes om sådanne besøg. I forbindelse med specifikke programmer eller projekter kan NSA'er, DSA'er eller andre kompetente sikkerhedsmyndigheder dog også aftale en procedure, hvorved sådanne besøg kan tilrettelægges direkte.
2. Alle besøgende skal være i besiddelse af en relevant PSC og have need-to-know med henblik på adgang til EUCI vedrørende den klassificerede kontrakt.
3. Besøgende gives kun adgang til EUCI, der har relation til besøgets formål.
4. De nærmere bestemmelser fastlægges i gennemførelsesbestemmelserne.
5. Det er obligatorisk at overholde bestemmelserne vedrørende besøg i forbindelse med klassificerede kontrakter i denne afgørelse og de i stk. 4 omhandlede gennemførelsesbestemmelser.
Artikel 48
Transmission og transport af EUCI i forbindelse med klassificerede kontrakter eller klassificerede tilskudsaftaler
1. For så vidt angår elektronisk transmission af EUCI anvendes de relevante bestemmelser i afgørelsens kapitel 5.
2. For så vidt angår transport af EUCI, finder de relevante bestemmelser i afgørelsens kapitel 4 og dens gennemførelsesbestemmelser anvendelse i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser.
3. For så vidt angår fragttransport af klassificeret materiale anvendes følgende principper ved fastlæggelsen af sikkerhedsforanstaltninger:
a)
sikkerheden skal garanteres på alle stadier under transporten fra udgangspunktet til det endelige bestemmelsessted
b)
den grad af beskyttelse, en forsendelse ydes, bestemmes af den højeste klassifikationsgrad for det materiale, den indeholder
c)
forud for enhver grænseoverskridende transport af materiale, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET, udarbejder afsenderen en transportplan, som godkendes af den pågældende NSA, DSA eller en anden berørt kompetent sikkerhedsmyndighed
d)
transporten gennemføres så vidt muligt direkte og afsluttes så hurtigt, som forholdene tillader
e)
ruterne bør så vidt muligt kun gå gennem medlemsstater. Der bør kun benyttes ruter gennem andre lande end medlemsstater, hvis NSA'en, DSA'en eller en anden kompetent sikkerhedsmyndighed i såvel afsenderens som modtagerens stat har givet tilladelse hertil.
Artikel 49
Videregivelse af EUCI til kontrahenter eller tilskudsmodtagere i tredjelande
EUCI videregives til kontrahenter eller tilskudsmodtagere i tredjelande i overensstemmelse med de sikkerhedsforanstaltninger, der er aftalt mellem Kommissionens sikkerhedsmyndighed og kommissionstjenestegrenen som kontraherende myndighed eller tilskudsmyndighed og NSA'en, DSA'en eller en anden kompetent sikkerhedsmyndighed i det pågældende tredjeland, hvor kontrahenten eller tilskudsmodtageren er registreret.
Artikel 50
Håndtering af information, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED, i forbindelse med klassificerede kontrakter eller klassificerede tilskudsaftaler
1. Beskyttelse af informationer, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED, og som håndteres eller lagres i forbindelse med klassificerede kontrakter eller tilskudsaftaler, skal bygge på principper om proportionalitet og omkostningseffektivitet.
2. Der kræves ikke FSC eller PSC i forbindelse med klassificerede kontrakter eller klassificerede tilskudsaftaler, som indebærer håndtering af informationer med klassifikationsgraden RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Hvis en kontrakt eller en tilskudsaftale indebærer håndtering af informationer, der er klassificeret RESTREINT UE/EU RESTRICTED, i et CIS, som drives af en kontrahent eller en tilskudsmodtager, skal den kontraherende eller tilskudsydende myndighed efter høring af Kommissionens sikkerhedsmyndighed sikre, at kontrakten eller tilskudsaftalen i detaljer beskriver de tekniske og administrative krav, der er nødvendige for akkreditering af CIS'et svarende til den vurderede risiko, under hensyntagen til alle relevante faktorer. Omfanget af akkrediteringen eller godkendelsen af et CIS aftales mellem Kommissionens sikkerhedsmyndighed og den relevante NSA eller DSA.
KAPITEL 7
UDVEKSLING AF KLASSIFICEREDE INFORMATIONER MED ANDRE EU-INSTITUTIONER, -AGENTURER, -ORGANER OG -KONTORER, MED MEDLEMSSTATER OG MED TREDJELANDE OG INTERNATIONALE ORGANISATIONER
Artikel 51
Grundprincipper
1. Hvis Kommissionen eller en af dens tjenestegrene beslutter, at der er behov for at udveksle EUCI med andre EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer eller med et tredjeland eller en international organisation, træffes de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge hensigtsmæssige retlige eller administrative regler til formålet, som kan omfatte aftaler eller administrative ordninger om informationssikkerhed, der er indgået i overensstemmelse med de relevante bestemmelser.
2. Med forbehold af artikel 57 må EUCI kun udveksles med andre EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer eller med et tredjeland eller en international organisation, forudsat at der er fastlagt sådanne hensigtsmæssige retlige eller administrative regler, og at der er tilstrækkelig garanti for, at de pågældende EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer eller det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation anvender tilsvarende grundprincipper og minimumsstandarder for beskyttelse af klassificerede oplysninger.
Artikel 52
Udveksling af EUCI med andre EU-institutioner, -agenturer, -organer og -kontorer
1. Inden Kommissionen fastlægger en administrativ ordning for udveksling af EUCI med andre EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer, skal den sikre sig, at den pågældende EU-institution eller det pågældende EU-agentur, -organ eller -kontor:
a)
har etableret et regelsæt for beskyttelse af EUCI, som fastlægger grundprincipper og minimumsstandarder svarende til dem, der er fastlagt i denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser
b)
anvender sikkerhedsstandarder og retningslinjer vedrørende personelsikkerhed, fysisk sikkerhed, forvaltning af EUCI og beskyttelse af kommunikations- og informationssystemer (CIS), som garanterer et beskyttelsesniveau svarende til niveauet i Kommissionen
c)
mærker klassificerede informationer, som den/det udarbejder, som EUCI.
2. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er i tæt samarbejde med de øvrige kompetente kommissionstjenestegrene den ledende tjeneste i Kommissionen i forbindelse med indgåelsen af administrative ordninger for udveksling af EUCI med andre EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer.
3. De administrative ordninger skal generelt tage form af en udveksling af breve undertegnet af generaldirektøren for menneskelige ressourcer og sikkerhed på Kommissionens vegne.
4. Inden der indgås en administrativ ordning om udveksling af EUCI, foretager Kommissionens sikkerhedsmyndighed et vurderingsbesøg for at vurdere regelsættet for beskyttelse af EUCI og for at vurdere, om de foranstaltninger, der er truffet for at beskytte EUCI, er effektive. Den administrative ordning må kun træde i kraft, og EUCI må kun udveksles, hvis resultatet af vurderingsbesøget er tilfredsstillende, og hvis de henstillinger, der er givet i forlængelse af besøget, er efterlevet. Der foretages regelmæssige opfølgende vurderingsbesøg for at kontrollere, at den administrative ordning følges, og at sikkerhedsforanstaltningerne fortsat opfylder de aftalte grundprincipper og minimumsstandarder.
5. I Kommissionen skal EUCI-arkivet, som forvaltes af generalsekretariatet, generelt være hovedkanal for ind- og udgående udveksling af klassificerede oplysninger med andre EU-institutioner, -agenturer, -organer eller -kontorer. Hvis det imidlertid af sikkerhedsmæssige, organisatoriske eller driftsmæssige årsager er mere hensigtsmæssigt for beskyttelsen af EUCI, skal de lokale EUCI-arkiver, der er oprettet i kommissionstjenestegrenene i overensstemmelse med denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser, fungere som kanal for ind- og udgående klassificerede oplysninger vedrørende de anliggender, der hører under de pågældende kommissionstjenestegrenes kompetence.
6. Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe underrettes om processen for indgåelse af administrative ordninger, jf. stk. 2.
Artikel 53
Udveksling af EUCI med medlemsstater
1. EUCI må udveksles med og videregives til medlemsstater, forudsat at disse beskytter oplysningerne i overensstemmelse med de krav, der gælder for klassificerede informationer med en national klassifikationsmærkning af tilsvarende grad, jf. den sammenlignende oversigt over sikkerhedsklassifikationer i bilag I.
2. Hvis medlemsstaterne bringer klassificerede informationer med en national klassifikationsmærkning ind i Den Europæiske Unions strukturer eller netværk, beskytter Kommissionen disse informationer i overensstemmelse med de krav, der gælder for EUCI af en tilsvarende grad, jf. den sammenlignende oversigt over sikkerhedsklassifikationer i bilag I.
Artikel 54
Udveksling af EUCI med tredjelande og internationale organisationer
1. Hvis Kommissionen beslutter, at der er et vedvarende behov for at udveksle klassificerede informationer med tredjelande eller internationale organisationer, træffes de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge hensigtsmæssige retlige eller administrative regler til formålet, som kan omfatte aftaler eller administrative ordninger om informationssikkerhed, der er indgået i overensstemmelse med de relevante bestemmelser.
2. Sådanne aftaler og administrative ordninger om informationssikkerhed, jf. stk. 1, skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at tredjelande eller internationale organisationer, når de modtager EUCI, sikkerhedsbeskytter sådanne informationer i overensstemmelse med informationernes klassifikationsgrad og efter minimumsstandarder, som svarer til de standarder, der er fastlagt i denne afgørelse.
3. Kommissionen kan indgå administrative ordninger i overensstemmelse med artikel 56, hvis klassifikationsgraden for de EUCI, der skal videregives, generelt ikke er højere end RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Administrative ordninger for udveksling af klassificerede informationer, jf. stk. 3, skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at tredjelande eller internationale organisationer, når de modtager EUCI, sikkerhedsbeskytter sådanne informationer i overensstemmelse med informationernes klassifikationsgrad og efter minimumsstandarder svarende til de standarder, der er fastlagt i denne afgørelse. Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe skal høres om indgåelsen af aftaler eller administrative ordninger om beskyttelse af informationer.
5. Afgørelsen om at videregive EUCI, der er udstedt i Kommissionen, til et tredjeland eller en international organisation, træffes af kommissionstjenestegrenen fra sag til sag på grundlag af informationernes art og indhold, modtagerens need-to-know og Unionens interesse i videregivelsen. Hvis udstederen af de klassificerede informationer, der ønskes videregivet, eller det kildemateriale, disse kan indeholde, ikke er Kommissionen, skal kommissionstjenestegrenen først indhente udstederens skriftlige samtykke til videregivelsen. Hvis det ikke kan fastslås, hvem der er udsteder, påtager kommissionstjenestegrenen sig udsteders ansvar efter høring af Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe.
Artikel 55
Informationssikkerhedsaftaler
1. Informationssikkerhedsaftaler med tredjelande eller internationale organisationer indgås i overensstemmelse med TEUF's artikel 218.
2. Informationssikkerhedsaftaler skal:
a)
fastlægge grundprincipperne og minimumsstandarderne for udveksling af klassificerede informationer mellem Unionen og et tredjeland eller en international organisation
b)
indeholde bestemmelser om tekniske gennemførelsesordninger, der aftales mellem de kompetente sikkerhedsmyndigheder i de relevante EU-institutioner og -organer og den kompetente sikkerhedsmyndighed i det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation. Ordningerne skal tage hensyn til beskyttelsesniveauet i de sikkerhedsforskrifter, -strukturer og -procedurer, der findes i tredjelandet eller den internationale organisation
c)
fastsætte, at det inden udvekslingen af klassificerede informationer i henhold til aftalen skal være konstateret, at den modtagende part vil kunne beskytte og sikre de klassificerede informationer, der videregives, på passende måde.
3. Kommissionen hører, når det i henhold til artikel 51, stk. 1, besluttes, at der er et behov for at udveksle klassificerede informationer, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, Rådets generalsekretariat og andre EU-institutioner og -organer, hvis det er hensigtsmæssigt, for at fastslå, om en henstilling i henhold til artikel 218, stk. 3, i TEUF bør forelægges.
4. EUCI må ikke udveksles elektronisk, medmindre det udtrykkeligt er fastsat i informationssikkerhedsaftalen eller de tekniske gennemførelsesordninger.
5. I Kommissionen skal EUCI-arkivet, som forvaltes af generalsekretariatet, generelt være hovedkanal for ind- og udgående udveksling af klassificerede oplysninger med tredjelande og internationale organisationer. Hvis det imidlertid af sikkerhedsmæssige, organisatoriske eller driftsmæssige årsager er mere hensigtsmæssigt for beskyttelsen af EUCI, skal de lokale EUCI-arkiver, der er oprettet i kommissionstjenestegrenene i overensstemmelse med denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser, fungere som kanal for ind- og udgående klassificerede oplysninger vedrørende de anliggender, der hører under de pågældende kommissionstjenestegrenes kompetence.
6. For at vurdere, om sikkerhedsforskrifterne, -strukturerne og -procedurerne i det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation er effektive, deltager Kommissionen sammen med andre EU-institutioner, -agenturer eller -organer i vurderingsbesøg efter fælles aftale med tredjelandet eller den internationale organisation. På sådanne vurderingsbesøg skal følgende evalueres:
a)
regelsættet for sikkerhedsbeskyttelsen af klassificerede informationer
b)
de særlige kendetegn ved sikkerhedspolitikken og den måde, hvorpå sikkerheden er organiseret i tredjelandet eller den internationale organisation, som kan have indflydelse på klassifikationsgraden for de informationer, der kan udveksles
c)
de sikkerhedsforanstaltninger og -procedurer, der reelt er indført, og
d)
sikkerhedsgodkendelsesprocedurerne i forbindelse med klassifikationsgraden for de EUCI, der skal videregives.
Artikel 56
Administrative ordninger
1. Hvis der i forbindelse med EU-politikker eller EU-regler er et vedvarende behov for udveksling af klassificerede informationer, der som hovedregel ikke klassificeres højere end RESTREINT UE/EU RESTRICTED, med et tredjeland eller en international organisation, og Kommissionens sikkerhedsmyndighed efter høring af Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe har fastslået, at den pågældende parts sikkerhedssystem ikke er tilstrækkelig udviklet til, at der kan indgås en informationssikkerhedsaftale, kan Kommissionen beslutte at indgå en administrativ ordning med de relevante myndigheder i det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation.
2. Administrative ordninger skal som hovedregel have form af en brevveksling.
3. Der skal aflægges et vurderingsbesøg, inden ordningen indgås. Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe skal underrettes om resultatet af vurderingsbesøget. Hvis der foreligger ekstraordinære grunde til hurtig udveksling af klassificerede informationer, kan EUCI videregives, på betingelse af at alle bestræbelser sættes ind på at foretage et sådant vurderingsbesøg hurtigst muligt.
4. EUCI må ikke udveksles elektronisk, medmindre det udtrykkeligt er fastsat i den administrative ordning.
Artikel 57
Ekstraordinær ad hoc-videregivelse af EUCI
1. Hvis der ikke foreligger en aftale eller en administrativ ordning om informationssikkerhed, og hvis Kommissionen eller en af dens tjenestegrene fastslår, at der i forbindelse med EU-politikker eller EU-regler er et særligt behov for at videregive EUCI til et tredjeland eller en international organisation, skal Kommissionens sikkerhedsmyndighed så vidt muligt sammen med sikkerhedsmyndighederne i det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation kontrollere, at tredjelandets eller organisationens sikkerhedsregler, -strukturer og -procedurer er af en sådan karakter, at EUCI, som videregives til det/den, vil blive beskyttet efter standarder, der er lige så høje som standarderne i denne afgørelse.
2. Kommissionen træffer afgørelse om at videregive EUCI til det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation efter høring af Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe på grundlag af et forslag fra det medlem af Kommissionen, der er ansvarligt for sikkerhedsanliggender.
3. Når Kommissionens har truffet afgørelse om at videregive EUCI, og forudsat at der foreligger skriftligt samtykke fra udstederen, herunder fra udstederne af eventuelt kildemateriale, som EUCI måtte indeholde, videresender den kompetente kommissionstjenestegren de pågældende informationer, som skal være forsynet med en videregivelsespåtegning, der angiver det tredjeland eller den internationale organisation, som informationerne videregives til. Inden eller ved den faktiske videregivelse skal den berørte tredjepart skriftligt give tilsagn om at beskytte de EUCI, den modtager, i overensstemmelse med grundprincipperne og minimumsstandarderne i denne afgørelse.
KAPITEL 8
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 58
Ophævelse af tidligere afgørelse
Denne afgørelse ophæver og træder i stedet for Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (14).
Artikel 59
Klassificerede informationer, der er udarbejdet inden denne afgørelses ikrafttræden
1. Alle EUCI, der er klassificeret i overensstemmelse med afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom, sikkerhedsbeskyttes fortsat i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i nærværende afgørelse.
2. Alle klassificerede informationer, som Kommissionen var i besiddelse af på den dato, hvor afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom trådte i kraft, skal med undtagelse af Euratom-klassificerede informationer:
a)
hvis de er udarbejdet af Kommissionen, fortsat pr. definition anses for at være omklassificeret RESTREINT UE, medmindre forfatteren inden den 31. januar 2002 besluttede at give en anden klassifikation og underrettede alle modtagere af det pågældende dokument
b)
hvis de er udarbejdet af personer uden for Kommissionen, beholde deres oprindelige klassifikationsgrad og således behandles som EUCI af tilsvarende klassifikationsgrad, medmindre forfatteren giver samtykke til afklassificering eller nedklassificering af oplysningerne.
Artikel 60
Gennemførelsesbestemmelser og sikkerhedsmeddelelser
1. Vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelserne til denne afgørelse vil efter behov være genstand for en særskilt kommissionsafgørelse om bemyndigelse til fordel for det medlem af Kommissionen, der er ansvarligt for sikkerhedsanliggender, i fuld overensstemmelse med forretningsordenen.
2. Når det pågældende kommissionsmedlem med ansvar for sikkerhedsanliggender har fået bemyndigelse i henhold til ovenfor nævnte kommissionsafgørelse, kan vedkommende udarbejde sikkerhedsmeddelelser, som fastlægger sikkerhedsretningslinjer og bedste praksis inden for denne afgørelses og dens gennemførelsesbestemmelsers anvendelsesområde.
3. Kommissionen kan uddelegere opgaverne i stk. 1 og 2 til generaldirektøren for menneskelige ressourcer og sikkerhed ved en særskilt afgørelse om uddelegering i fuld overensstemmelse med forretningsordenen.
Artikel 61
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2015.
ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2015/444
ze dne 13. března 2015
o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106 této smlouvy,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvám, a zejména na článek 18 uvedeného protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Bezpečnostní předpisy Komise týkající se ochrany utajovaných informací Evropské unie je třeba revidovat a aktualizovat, aby se zohlednil institucionální, organizační, provozní a technický vývoj.
(2)
S vládou Belgie, Lucemburska a Itálie uzavřela Evropská komise dohody o bezpečnostních otázkách týkající se jejích hlavních sídel (1).
(3)
Komise, Rada a Evropská služba pro vnější činnost se zavázaly k uplatňování rovnocenných bezpečnostních standardů pro ochranu utajovaných informací EU.
(4)
Je důležité, aby zásady, standardy a pravidla pro ochranu utajovaných informací nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států v příslušných případech uplatňoval i Evropský parlament a další orgány, instituce a jiné subjekty Unie.
(5)
Rizika související s utajovanými informacemi EU jsou řízena jako proces. Tento proces se zaměřuje na určení známých bezpečnostních rizik, na stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na přijatelnou úroveň v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím a na uplatňování těchto opatření v souladu s koncepcí hloubkové ochrany. Účinnost těchto opatření se průběžně vyhodnocuje.
(6)
V rámci Komise se fyzickou bezpečností zaměřenou na ochranu utajovaných informací rozumí uplatňování fyzických a technických ochranných opatření s cílem předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU.
(7)
Správou utajovaných informací EU se rozumí uplatňování administrativních opatření, která slouží ke kontrole těchto informací během celého jejich životního cyklu a která doplňují opatření stanovená v kapitolách 2, 3 a 5 tohoto rozhodnutí, a pomáhají tak zabránit úmyslnému či neúmyslnému ohrožení či ztrátě takových informací, jejich ohrožení nebo ztrátu zjistit a následně zajistit nápravu. Tato opatření se týkají zejména vytváření, uchovávání, evidence, kopírování, překladů, snižování stupně utajení, odtajňování, přenášení a ničení utajovaných informací EU a doplňují obecné předpisy pro správu dokumentů Komise (rozhodnutí 2002/47/ES (2), ESUO, Euratom a 2004/563/ES, Euratom (3)).
(8)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny:
a)
nařízení (Euratom) č. 3 (4);
b)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (5);
c)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6);
d)
nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 (7);
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
ZÁKLADNÍ ZÁSADY A MINIMÁLNÍ STANDARDY
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„útvarem Komise“ generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise;
2)
„kryptografickými materiály“ šifrovací algoritmy, hardwarové a softwarové kryptografické moduly a prostředky, včetně prováděcích pravidel a související dokumentace, a klíčový materiál;
3)
„odtajněním“ odstranění veškerých stupňů utajení;
4)
„hloubkovou ochranou“ uplatňování řady bezpečnostních opatření, která jsou uspořádána jako několik obranných linií;
5)
„dokumentem“ jakékoli zaznamenané informace bez ohledu na jejich fyzickou podobu či povahu;
6)
„snížením stupně utajení“ označení informace nižším stupněm utajení;
7)
„nakládáním“ s utajovanými informacemi EU veškeré možné činnosti, jimž mohou být podrobovány utajované informace EU během celého svého životního cyklu. K těmto činnostem patří vytváření, evidence, zpracovávání, přenášení, snižování stupně utajení, odtajňování a ničení informací. V souvislosti s komunikačními a informačními systémy tento pojem zahrnuje rovněž jejich shromažďování, zobrazování, přenos a uchovávání;
8)
„držitelem“ řádně oprávněná osoba, která jednoznačně potřebuje znát utajované informace EU, má některé z nich v držení, a je tedy odpovědná za jejich ochranu;
9)
„prováděcími pravidly“ soubor pravidel nebo bezpečnostních upozornění přijatý v souladu s kapitolou 5 rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/443 (8);
10)
„materiálem“ jakékoli médium, datový nosič nebo část technického zařízení či vybavení, ať vyhotovené, či v procesu zhotovování;
11)
„původcem“ orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, členský stát, třetí stát nebo mezinárodní organizace, z jejichž pověření byly utajované informace vytvořeny nebo uvedeny do struktur Unie;
12)
„prostory“ všechny nemovitosti a přidružené věci ve vlastnictví či v držení Komise;
13)
„procesem řízení bezpečnostních rizik“ celý proces rozpoznávání, kontrolování a minimalizace nejistých událostí, které mohou ovlivnit bezpečnost organizace nebo jakýchkoli systémů, které používá. Zahrnuje všechny činnosti týkající se rizik, včetně hodnocení, řešení, přijímání a sdělování;
14)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
15)
„hrozbou“ možná příčina nežádoucího incidentu, jež může vést k poškození určité organizace nebo jakéhokoli systému, který používá; hrozby mohou být neúmyslné či úmyslné (zlovolné) a vyznačují se ohrožujícími prvky, potenciálními cíli a metodami útoku;
16)
„zranitelností“ jakákoli slabina, které může být využito v souvislosti s jednou či vícero hrozbami. Zranitelnost může být výsledkem opomenutí nebo může souviset s nedostatky v rámci kontrol, pokud jde o jejich intenzitu, úplnost nebo důslednost, a může být technické, procedurální, fyzické, organizační nebo provozní povahy.
Článek 2
Předmět a oblast působnosti
1. Toto rozhodnutí stanoví základní zásady a minimální bezpečnostní standardy pro ochranu utajovaných informací EU.
2. Toto rozhodnutí se použije na všechny útvary Komise a ve všech prostorách Komise.
3. Bez ohledu na jakékoli zvláštní pokyny ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí použije na členy Komise, na zaměstnance Komise, na něž se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na národní odborníky vyslané do Komise, na poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a na každého, kdo má přístup do budov či k majetku Komise nebo k informacím, s nimiž Komise nakládá.
4. Tímto rozhodnutím není dotčeno rozhodnutí 2002/47/ES, ESUO, Euratom a rozhodnutí 2004/563/ES, Euratom.
Článek 3
Definice utajovaných informací EU, stupně utajení a označení
1. „Utajovanými informacemi Evropské unie“ se rozumí jakékoli informace nebo materiály označené stupněm utajení EU, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
2. Utajované informace EU jsou utajovány jedním z následujících stupňů utajení:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo vést k mimořádně závažnému poškození zásadních zájmů Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b) SECRET UE/EU SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo závažně poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo být nevýhodné pro zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
3. Utajované informace EU jsou označeny stupněm utajení podle odstavce 2. Mohou nést doplňující označení, jež neoznačují stupeň utajení, ale mají uvést oblast činnosti, k níž se informace vztahují, identifikovat původce, omezovat distribuci či použití nebo uvádět informace o způsobilosti k předání.
Článek 4
Pravidla stanovování stupňů utajení
1. Každý člen Komise či útvaru Komise zajistí, aby utajované informace EU, jež vytváří, byly odpovídajícím způsobem utajeny, jasně označeny jako utajované informace EU a stupeň utajení si zachovaly pouze po nezbytnou dobu.
2. Aniž je dotčen článek 26, bez předchozího písemného souhlasu původce nelze snížit stupeň utajení utajovaných informací EU, odtajnit je a ani nelze změnit či zrušit žádné z označení stupně utajení uvedených v čl. 3 odst. 2.
3. Je-li to vhodné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla pro nakládání s utajovanými informacemi EU, včetně příručky pro stanovování stupňů utajení.
Článek 5
Ochrana utajovaných informací
1. Ochrana utajovaných informací EU se řídí tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. Držitel jakékoli utajované informace EU je odpovědný za její ochranu podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel, v souladu s pravidly stanovenými v kapitole 4.
3. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Komise utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na odpovídající úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
4. Soubor shromážděných utajovaných informací EU může být důvodem pro úroveň ochrany odpovídající vyššímu stupni utajení než v případě jednotlivých složek takového souboru.
Článek 6
Řízení bezpečnostních rizik
1. Bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu musí být přiměřená zejména stupni utajení, podobě a objemu informací nebo materiálů, umístění a konstrukci zařízení, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a na místě vyhodnocené hrozbě zlovolných nebo trestných činností, včetně vyzvědačství, sabotáže nebo terorismu.
2. V pohotovostních plánech se zohlední potřeba chránit utajované informace EU v mimořádných situacích s cílem předejít neoprávněnému přístupu, vyzrazení nebo ztrátě integrity či dostupnosti.
3. Plány zajištění kontinuity provozu v každém útvaru zahrnují preventivní a nápravná opatření, která minimalizují dopad velkých selhání nebo incidentů na nakládání s utajovanými informacemi EU a na uchovávání těchto informací.
Článek 7
Provádění tohoto rozhodnutí
1. Je-li to nezbytné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla, která toto rozhodnutí doplní či podpoří.
2. Útvary Komise přijmou veškerá nezbytná opatření spadající do jejich pravomoci, aby zajistily, že se při nakládání s utajovanými informacemi EU či jinými utajovanými informacemi nebo při jejich uchovávání uplatňuje toto rozhodnutí a příslušná prováděcí pravidla.
3. Bezpečnostní opatření přijatá při provádění tohoto rozhodnutí musí být v souladu s bezpečnostními zásadami v Komisi stanovenými v článku 3 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
4. Generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost zřídí v rámci Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní orgán Komise. Bezpečnostní orgán Komise má pravomoci, které mu ukládá toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla.
5. V rámci každého útvaru Komise má místní bezpečnostní úředník (LSO), jak je uveden v článku 20 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost při ochraně utajovaných informací EU v souladu s tímto rozhodnutím následující obecné úkoly:
a)
vyřizovat žádosti o bezpečnostní oprávnění pro zaměstnance;
b)
podílet se na bezpečnostním školení a informativních schůzích;
c)
mít dohled nad vedoucím registru v daném útvaru;
d)
podávat zprávy o případech narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU;
e)
mít v držení náhradní klíče a písemné záznamy o nastavení každého kódu;
f)
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU nebo vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 8
Narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU
1. K narušení bezpečnosti dochází v důsledku jednání nebo opomenutí určité osoby, jež je v rozporu s bezpečnostními pravidly stanovenými tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. K ohrožení utajovaných informací EU dochází, pokud byly tyto informace v důsledku narušení bezpečnosti zcela nebo zčásti zpřístupněny neoprávněným osobám.
3. Jakékoli narušení bezpečnosti nebo podezření na něj se neprodleně oznámí bezpečnostnímu orgánu Komise.
4. Je-li známo nebo existují-li oprávněné důvody se domnívat, že došlo k ohrožení či ztrátě utajovaných informací EU, provede se bezpečnostní šetření v souladu s článkem 13 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
5. Přijmou se veškerá náležitá opatření, aby bylo možné:
a)
informovat původce;
b)
zajistit, aby za účelem zjištění faktů byla událost vyšetřena pracovníky, kteří nejsou za dané narušení bezpečnosti bezprostředně zapojeni;
c)
posoudit možnou škodu z hlediska zájmů Unie nebo členských států;
d)
přijmout vhodná opatření, která zabrání opakování události, a
e)
oznámit přijatá opatření příslušným orgánům.
6. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za porušení bezpečnostních pravidel stanovených tímto rozhodnutím, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu se služebním řádem. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za ohrožení či ztrátu utajovaných informací EU, se přijmou disciplinární opatření nebo právní kroky v souladu s příslušnými právními předpisy.
KAPITOLA 2
PERSONÁLNÍ BEZPEČNOST
Článek 9
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
1)
„Oprávněním pro přístup k utajovaným informacím EU“ se rozumí rozhodnutí, jež na základě ujištění ze strany příslušného orgánu členského státu přijímá bezpečnostní orgán Komise a podle něhož může být úředníkovi Komise, jinému zaměstnanci nebo vyslanému národnímu odborníkovi, u něhož byla zjištěna potřeba znát utajované informace a jenž byl řádně informován o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data; osoba odpovídající tomuto popisu se označuje za „osobu s bezpečnostním oprávněním“.
2)
„Personálním bezpečnostním opravňováním“ se rozumí uplatňování opatření, jež zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU bude umožněn pouze osobám, které:
a)
utajované informace potřebují znát;
b)
případně mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení a
c)
byly poučeny o svých povinnostech.
3)
„Bezpečnostní prověrkou personálu“ se rozumí prohlášení příslušného orgánu členského státu, které je vydáno po skončení bezpečnostního řízení vedeného příslušnými orgány členského státu a kterým se osvědčuje, že určité osobě může být za podmínky, že bylo stanoveno, že utajované informace potřebuje znát, a že byla náležitě poučena o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data.
4)
„Potvrzením o bezpečnostní prověrce personálu“ se rozumí osvědčení vydané příslušným orgánem, kterým se osvědčuje, že určitá osoba je držitelem platné bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění vydaného bezpečnostním orgánem Komise, a které udává, k jakému stupni utajovaných informací EU může být dané osobě umožněn přístup (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššímu), uvádí dobu platnosti příslušné bezpečnostní prověrky či bezpečnostního oprávnění a datum skončení platnosti vlastního potvrzení.
5)
„Bezpečnostním řízením“ se rozumí postupy šetření prováděné příslušným orgánem členského státu v souladu s jeho právními předpisy za účelem získání jistoty, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, které by bránily tomu, aby byla určité osobě udělena bezpečnostní prověrka až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího).
Článek 10
Základní principy
1. Určité osobě lze udělit přístup k utajovaným informacím EU pouze v případě, že:
1)
byla zjištěna potřeba této osoby znát utajované informace;
2)
tato osoba byla poučena o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU a o souvisejících bezpečnostních standardech a pokynech a vzala na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
3)
má v případě utajovaných informací se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jiné řádné oprávnění z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
2. Všechny osoby, jejichž povinnosti mohou vyžadovat, aby měly přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí předtím, než je jim k takovým utajovaným informacím EU umožněn přístup, získat bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení. Dotčená osoba musí předložit písemný souhlas s tím, že podstoupí bezpečnostní prověrku personálu. Pokud tak neučiní, znamená to, že této osobě nemůže být přiděleno místo, funkce nebo úkol, které zahrnují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším.
3. Bezpečnostní prověrka personálu je koncipována tak, aby určila, zda může být určitá osoba s přihlédnutím k její loajalitě, důvěryhodnosti a spolehlivosti oprávněna k přístupu k utajovaným informacím EU.
4. Loajalita, důvěryhodnost a spolehlivost určité osoby pro účely bezpečnostní prověrky pro přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se ověřuje prostřednictvím bezpečnostního řízení, jež provádějí příslušné orgány členského státu v souladu se svými vnitrostátními předpisy.
5. Bezpečnostní orgán Komise nese výhradní odpovědnost za komunikaci s vnitrostátními bezpečnostními orgány nebo jinými příslušnými vnitrostátními orgány ohledně všech záležitostí týkajících se bezpečnostních prověrek. Veškeré kontakty mezi útvary Komise a jejich zaměstnanci a vnitrostátními bezpečnostními orgány a jinými příslušnými orgány probíhají prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise.
Článek 11
Udělování bezpečnostního oprávnění
1. Každý generální ředitel nebo vedoucí útvaru v Komisi určí v rámci svého útvaru pozice, jejichž držitelé potřebují mít k plnění svých úkolů přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, a v důsledku toho potřebují mít bezpečnostní oprávnění.
2. Jakmile je známo, že bude určitá osoba jmenována na pracovní místo vyžadující přístup k utajovaným informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, informuje LSO daného útvaru Komise bezpečnostní orgán Komise, který uvedené osobě předá dotazník bezpečnostní prověrky vydaný vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů. Osoba vydá písemný souhlas s podstoupením bezpečnostní prověrky a vyplněný dotazník vrátí v co nejkratší lhůtě bezpečnostnímu orgánu Komise.
3. Bezpečnostní orgán Komise předá vyplněný dotazník bezpečnostní prověrky vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů, a požádá o provedení bezpečnostního řízení pro stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž bude dotyčná osoba potřebovat přístup.
4. Jsou-li bezpečnostnímu orgánu Komise v souvislosti s osobou, která požádala o bezpečnostní prověrku, známy informace významné pro bezpečnostní řízení, oznámí je bezpečnostní orgán Komise postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
5. Po skončení bezpečnostního řízení a co nejdříve poté, co příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán oznámí svůj celkový posudek výsledků bezpečnostního řízení, bezpečnostní orgán Komise:
a)
může dotyčné osobě vydat povolení pro přístup k utajovaným informacím EU a oprávnit ji k přístupu k utajovaným informacím EU až do odpovídajícího stupně a po dobu, kterou sám stanoví, nejdéle však na 5 let, pokud je výsledkem bezpečnostního řízení ujištění, že nejsou známy žádné nepříznivé skutečnosti, které by zpochybňovaly loajalitu, důvěryhodnost a spolehlivost dané osoby;
b)
v případě, že z bezpečnostního řízení takové ujištění nevyplývá, oznámí tuto skutečnost v souladu s příslušnými pravidly a předpisy dotyčné osobě, která jej může požádat o slyšení, a pak má bezpečnostní orgán Komise možnost požádat příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Je-li výsledek bezpečnostního řízení potvrzen, nelze oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU vydat.
6. Bezpečnostní řízení spolu se získanými výsledky podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě, včetně předpisů týkajících se opravných prostředků. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
7. Komise uzná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU udělené jakýmkoli jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, za předpokladu, že je toto oprávnění i nadále platné. Oprávnění se vztahují na veškeré úkoly přidělené dotyčné osobě v rámci Komise. Orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, kde dotyčná osoba nastupuje k výkonu zaměstnání, vyrozumí o změně zaměstnavatele příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán.
8. Nenastoupí-li dotyčná osoba do služby do 12 měsíců od oznámení výsledku bezpečnostního řízení bezpečnostnímu orgánu Komise nebo dojde-li k přerušení služby dotyčné osoby v délce 12 měsíců, během nichž není tato osoba zaměstnána v Komisi ani v žádném jiném orgánu, instituci či jiném subjektu Unie ani na pracovním místě ve vnitrostátních správních orgánech některého členského státu, oznámí bezpečnostní orgán Komise tuto skutečnost příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu za účelem potvrzení, že bezpečnostní prověrka je i nadále platná a odpovídající.
9. Pokud bezpečnostní orgán Komise zjistí informace týkající se bezpečnostního rizika, jež představuje osoba, která je držitelem platného bezpečnostního oprávnění, oznámí tuto skutečnost postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
10. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán informuje bezpečnostní orgán Komise o tom, že v případě osoby, která je držitelem platného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, již není platné ujištění podle odst. 5 písm. a), může bezpečnostní orgán Komise vnitrostátní bezpečnostní orgán požádat, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán negativní skutečnosti potvrdí, zruší se výše uvedené oprávnění, dané osobě se zamezí v přístupu k utajovaným informacím EU a daná osoba je odvolána z pracovních míst, u nichž je přístup k utajovaným informacím EU možný nebo v jejichž rámci by mohla ohrožovat bezpečnost.
11. Jakékoli rozhodnutí zrušit či pozastavit oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU v případě osoby spadající do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a případné odůvodnění se oznámí dotyčné osobě, která může požádat bezpečnostní orgán Komise o slyšení. Informace poskytované vnitrostátním bezpečnostním orgánem podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise učiněná v této souvislosti podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
12. Útvary Komise zajistí, aby národní odborníci vyslaní na pracovní místa v Komisi, jež vyžadují bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, před nástupem do služby předložili platnou bezpečnostní prověrku personálu nebo potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu podle vnitrostátních právních předpisů bezpečnostnímu orgánu Komise, který jim na základě toho udělí bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU až do stupně utajení rovnocenného stupni uvedenému ve vnitrostátní bezpečnostní prověrce, jež bude platné nejvýše po dobu jejich vyslání.
13. Členové Komise, kteří mají na základě smlouvy přístup k utajovaným informacím EU z titulu své funkce, musí být poučeni o svých bezpečnostních povinnostech při ochraně utajovaných informací EU.
14. Záznamy o bezpečnostních prověrkách a oprávněních udělených pro přístup k utajovaným informacím EU vede bezpečnostní orgán Komise v souladu s tímto rozhodnutím. Tyto záznamy obsahují informace alespoň o stupni utajení utajovaných informací EU, k nimž může být dotčené osobě umožněn přístup, o datu vydání a době platnosti bezpečnostní prověrky.
15. Bezpečnostní orgán Komise může vydat potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu, v němž uvede stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž může mít tato osoba přístup (stupeň utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšší), dobu platnosti příslušného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU a datum skončení platnosti potvrzení.
16. Po počátečním udělení bezpečnostních oprávnění a za předpokladu, že daná osoba byla nepřetržitě ve službě v Evropské komisi nebo jiném orgánu, instituci nebo jiném subjektu Unie a nadále potřebuje přístup k utajovaným informacím EU, se bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU přezkoumá za účelem obnovení zpravidla každých pět let ode dne oznámení výsledku posledního bezpečnostního řízení, na kterém bylo oprávnění založeno.
17. Pokud příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy mu byla předána žádost o obnovení platnosti a odpovídající dotazník bezpečnostní prověrky, neposkytne žádné nepříznivé informace, může bezpečnostní orgán Komise prodloužit platnost stávajícího bezpečnostního oprávnění na dobu až 12 měsíců. Pokud do konce tohoto dvanáctiměsíčního období příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán bezpečnostnímu orgánu Komise nepodá své stanovisko, přidělí se dotyčné osobě úkoly, které nevyžadují bezpečnostní oprávnění.
Článek 12
Informativní schůze o bezpečnostním oprávnění
1. Všechny osoby s bezpečnostním oprávněním poté, co se zúčastní informativní schůze o bezpečnostním oprávnění organizované bezpečnostním orgánem Komise, písemně potvrdí, že chápou své povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
2. Všechny osoby, které jsou oprávněny přistupovat k utajovaným informacím EU nebo po nichž se vyžaduje, aby s nimi nakládaly, jsou nejprve poučeny a poté pravidelně informovány o možném ohrožení bezpečnosti a musí neprodleně informovat bezpečnostní orgán Komise o jakémkoli pokusu o kontakt nebo o činnosti, které považují za podezřelé nebo neobvyklé.
3. Všechny osoby, které přestanou vykonávat pracovní povinnosti vyžadující přístup k utajovaným informacím EU, musí být poučeny o své povinnosti utajované informace EU i nadále chránit a případně tuto skutečnost písemně potvrdí.
Článek 13
Dočasná bezpečnostní oprávnění
1. Ve výjimečných případech, pokud to vyžadují zájmy služby a není-li skončeno bezpečnostní řízení v plném rozsahu, může bezpečnostní orgán Komise, po konzultaci s vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož je daná osoba státním příslušníkem, a pod podmínkou, že předběžné šetření potvrdí, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, vydat osobám dočasné oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU pro konkrétní funkci, aniž by tím byla dotčena ustanovení o obnově bezpečnostní prověrky. Dočasná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU jsou platná jednorázově nejdéle po dobu šesti měsíců a neumožňují přístup k informacím se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Všechny osoby, kterým bylo vydáno dočasné oprávnění, poté, co byly poučeny v souladu s čl. 12 odst. 1, písemně potvrdí, že rozumí tomu, jaké mají povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
Článek 14
Účast na neveřejných jednáních organizovaných Komisí
1. Útvary Komise odpovědné za organizaci jednání, na niž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, oznámí prostřednictvím svého LSO nebo prostřednictvím pořadatele jednání bezpečnostnímu orgánu Komise s dostatečným předstihem data, časy, místa a účastníky těchto jednání.
2. S výhradou ustanovení čl. 11 odst. 13 se osoby přizvané k účasti na jednáních organizovaných Komisí, na nichž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, mohou zúčastnit, pouze pokud je potvrzen jejich status bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění. Přístup k těmto neveřejným jednáním se zamítne osobám, které bezpečnostnímu orgánu Komise nepředložily potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu ani jiný doklad o bezpečnostní prověrce, nebo účastníkům z Komise, kteří nejsou držiteli bezpečnostního oprávnění.
3. Před uspořádáním neveřejného jednání požádá odpovědný pořadatel či LSO útvaru Komise pořádajícího jednání externí účastníky, aby bezpečnostnímu orgánu Komise předložili potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu či jiný doklad o bezpečnostní prověrce. Bezpečnostní orgán Komise informuje LSO či pořadatele jednání o tom, že potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu nebo jiný doklad o bezpečnostní prověrce obdržel. Je-li to vhodné, lze použít společný jmenný seznam, v němž jsou příslušné informace o bezpečnostní prověrce uvedeny.
4. Oznámí-li příslušné orgány bezpečnostnímu orgánu Komise, že osobě, jejíž úkoly vyžadují účast na jednáních pořádaných Komisí, byla bezpečnostní prověrka odebrána, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí LSO útvaru Komise, který je za pořádání daného jednání odpovědný.
Článek 15
Potenciální přístup k utajovaným informacím EU
Kurýři a členové ostrahy a doprovodu musí mít bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo musí být jinak vhodně prověřeni v souladu s vnitrostátními právními předpisy, musí být poučeni o bezpečnostních postupech pro ochranu utajovaných informací EU a musí být seznámeni se svými povinnostmi chránit jim svěřené utajované informace EU.
KAPITOLA 3
FYZICKÁ BEZPEČNOST ZAMĚŘENÁ NA OCHRANU UTAJOVANÝCH INFORMACÍ
Článek 16
Základní zásady
1. Opatření fyzické bezpečnosti mají znemožnit podloudné nebo násilné vniknutí narušitele, odradit od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabránit a odhalit ji a umožnit rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, v souladu se zásadou potřeby znát utajované informace. Tato opatření se stanoví na základě procesu řízení rizik v souladu s tímto rozhodnutím a s jeho prováděcími pravidly.
2. Opatření fyzické bezpečnosti mají zejména předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU tím, že:
a)
zajišťují, aby s utajovanými informacemi EU bylo nakládáno a aby byly uchovávány vhodným způsobem;
b)
umožňují rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, na základě jejich potřeby znát utajované informace a případně i na základě jejich bezpečnostního oprávnění;
c)
odrazují od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabraňují a odhalují ji a
d)
znemožňují nebo zpomalují podloudné nebo násilné vniknutí narušitelů.
3. Opatření fyzické bezpečnosti je třeba zavést pro všechny prostory, budovy, kanceláře, místnosti a další objekty, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, včetně prostor, v nichž jsou umístěny komunikační a informační systémy uvedené v kapitole 5.
4. Prostory, v nichž jsou uchovávány utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, je třeba zřídit jako zabezpečené oblasti v souladu s touto kapitolou a musí je schválit orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Na ochranu utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se použijí pouze prostředky nebo zařízení schválené bezpečnostním orgánem Komise.
Článek 17
Požadavky na fyzickou bezpečnost a opatření fyzické bezpečnosti
1. Opatření fyzické bezpečnosti se vybírají na základě posouzení hrozeb provedeného bezpečnostním orgánem Komise a případně po konzultaci s dalšími útvary Komise, ostatními orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie a/nebo příslušnými orgány členských států. Komise uplatňuje ve svých prostorách proces řízení rizik na ochranu utajovaných informací EU, aby se vůči vyhodnocenému riziku poskytla přiměřená úroveň fyzické ochrany. V procesu řízení rizik se vezmou v úvahu veškeré důležité okolnosti, zejména:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU;
b)
podoba a objem utajovaných informací EU, přičemž je třeba brát v úvahu, že velké množství nebo kompilace utajovaných informací EU může vyžadovat použití přísnějších ochranných opatření;
c)
okolní prostředí a uspořádání budov nebo prostor, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a
d)
vyhodnocené hrozby ze strany zpravodajských služeb zaměřených na Unii, její orgány, instituce či jiné subjekty nebo na členské státy a hrozba sabotáže a teroristických, podvratných nebo jiných trestných činností.
2. Bezpečnostní orgán Komise určí v souladu s koncepcí hloubkové ochrany vhodnou kombinaci opatření fyzické bezpečnosti, jež je třeba uplatňovat. Bezpečnostní orgán Komise za tímto účelem vypracuje minimální standardy, normy a kritéria stanovená v prováděcích pravidlech.
3. Bezpečnostní orgán Komise je oprávněn k provádění prohlídek při vstupu a odchodu, které mají odradit od nedovoleného vnášení materiálů nebo neoprávněného vynášení utajovaných informací EU z prostor nebo budov.
4. Hrozí-li nebezpečí, že by utajované informace EU být byť i neúmyslně zhlédnuty, příslušné útvary Komise přijmou vhodná opatření, jež definuje bezpečnostní orgán Komise, aby tomuto riziku zabránily.
5. U nových zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost a jejich funkční specifikace stanoví se souhlasem bezpečnostního orgánu Komise jako součást plánování a konstrukce zařízení. U stávajících zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost uplatňují v souladu s minimálními standardy, normami a kritérii stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 18
Prostředky fyzické ochrany utajovaných informací EU
1. Pro fyzickou ochranu utajovaných informací EU se stanoví dva druhy fyzicky chráněných oblastí:
a)
administrativní oblasti a
b)
zabezpečené oblasti (včetně technicky zabezpečených oblastí).
2. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi určí, zda daný prostor splňuje požadavky na to, aby mohl být označen jako administrativní oblast, zabezpečená oblast nebo technicky zabezpečená oblast.
3. U administrativních oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen obvod administrativní oblasti, který umožní kontrolu osob a pokud možno i vozidel;
b)
je přístup bez doprovodu umožněn pouze osobám, které mají řádné oprávnění od bezpečnostního orgánu Komise či jiného příslušného orgánu, a
c)
pro všechny jiné osoby je třeba zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
4. U zabezpečených oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen a chráněn obvod zabezpečené oblasti, jejíž všechny vchody a východy jsou kontrolovány prostřednictvím průkazů nebo systému osobní identifikace;
b)
lze přístup bez doprovodu umožnit pouze osobám, které jsou bezpečnostně prověřeny a jsou ke vstupu do dané oblasti výslovně oprávněny na základě potřeby znát utajované informace;
c)
je pro všechny jiné osoby nutné zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
5. Představuje-li vstup do zabezpečené oblasti de facto přímý přístup k utajovaným informacím, které se v ní nacházejí, musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
je třeba jasně uvést nejvyšší stupeň utajení informací, které jsou v dané oblasti zpravidla uchovávány, a
b)
všichni návštěvníci musí být zvlášť oprávněni ke vstupu do dané oblasti, je třeba pro ně zajistit nepřetržitý doprovod a musí být náležitě bezpečnostně prověřeni, s výjimkou případů, kdy byla přijata opatření zajišťující, že k utajovaným informací EU není možný přístup.
6. Zabezpečené oblasti chráněné před odposlechem je třeba označit jako technicky zabezpečené oblasti. U těchto oblastí musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
tyto oblasti musí být vybaveny systémy detekce narušení, musí být uzamčeny v době, kdy nejsou obsazeny, a musí být střeženy v době, kdy obsazeny jsou. Všechny klíče musí být spravovány v souladu s článkem 20;
b)
všechny osoby a materiály musí být při vstupu do těchto prostor kontrolovány;
c)
tyto oblasti musí bezpečnostní orgán Komise pravidelně fyzicky a/nebo technicky kontrolovat. Tyto kontroly se rovněž provádějí po jakémkoli neoprávněném vstupu nebo podezření, že k takovému vstupu došlo, a
d)
tyto oblasti nesmí obsahovat neschválené komunikační vedení, neschválené telefonní či jiné komunikační přístroje a neschválená elektrická nebo elektronická zařízení.
7. Bez ohledu na odst. 6 písm. d) předtím, než se komunikační přístroje a elektrická nebo elektronická zařízení jakéhokoli druhu použijí v oblastech, v nichž se konají zasedání nebo v nichž se pracuje s informacemi se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, a v případech, kdy je úroveň ohrožení utajovaných informací EU vyhodnocena jako vysoká, musí být veškeré přístroje a zařízení nejdříve prověřeny bezpečnostním orgánem Komise za tím účelem, aby prostřednictvím těchto zařízení nemohlo dojít k neúmyslnému či nezákonnému přenášení žádných srozumitelných informací mimo danou zabezpečenou oblast.
8. Zabezpečené oblasti, které nejsou 24 hodin denně obsazeny pracovníky ve službě, jsou podle potřeby kontrolovány na konci běžné pracovní doby a v náhodně zvolených intervalech mimo běžnou pracovní dobu, není-li zaveden systém detekce narušení.
9. Zabezpečené oblasti a technicky zabezpečené oblasti mohou být zřízeny dočasně v rámci administrativní oblasti pro uspořádání neveřejného jednání nebo pro jiný podobný účel.
10. LSO dotyčného útvaru Komise vypracuje pro každý zabezpečený prostor v jeho odpovědnosti bezpečnostní provozní postupy, které v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel stanoví:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU, s nimiž se může nakládat nebo jež mohou být uchovávány v dané oblasti;
b)
ostrahu a ochranná opatření, jež je třeba dodržovat;
c)
osoby, které jsou oprávněny přistupovat do dané oblasti bez doprovodu vzhledem k tomu, že potřebují znát utajované informace a že mají bezpečnostní oprávnění;
d)
případně postupy pro zajištění doprovodu nebo pro ochranu utajovaných informací EU, je-li přístup do dané oblasti umožněn jiným osobám;
e)
veškerá jiná náležitá opatření a postupy.
11. Uvnitř zabezpečených oblastí se budují trezorové místnosti. Stěny, podlahy, stropy, okna a uzamykatelné dveře musí být schváleny bezpečnostním orgánem Komise a musí poskytovat ochranu na úrovni rovnocenné bezpečnostnímu úschovnému objektu schválenému pro uchovávání utajovaných informací EU se stejným stupněm utajení.
Článek 19
Opatření fyzické bezpečnosti pro nakládání s utajovanými informacemi EU a jejich uchovávání
1. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací přenáší utajované informace EU v souladu s článkem 31 a že se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích předpisech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED se uchovávají ve vhodném uzamčeném kancelářském nábytku v administrativní oblasti nebo v zabezpečené oblasti. Dočasně mohou být uchovávány mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že se držitel informací zaváže k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech.
3. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací:
i)
se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob,
ii)
má utajované informace EU neustále pod osobním dohledem a
iii)
v případě dokumentů v tištěné podobě oznámil tuto skutečnost příslušnému registru.
4. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET EU/EU SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti v bezpečnostním úschovném objektu nebo trezorové místnosti.
5. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nakládá v zabezpečené oblasti zřízené a spravované bezpečnostním orgánem Komise a akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
6. Utajované informace EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi při dodržení jedné z těchto podmínek:
a)
informace se uchovávají v bezpečnostním úschovném objektu v souladu s článkem 18, přičemž je třeba uplatňovat jedno nebo více těchto dodatečných kontrolních opatření:
1)
nepřetržitá ochrana nebo kontrola ze strany prověřeného bezpečnostního nebo službu konajícího personálu,
2)
schválený systém detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem;
nebo
b)
informace se uchovávají v trezorové místnosti vybavené systémem detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem.
Článek 20
Správa klíčů a kódů používaných pro ochranu utajovaných informací EU
1. Postupy pro správu klíčů a nastavení kódů pro kanceláře, místnosti, trezorové místnosti a bezpečnostní úschovné objekty jsou stanoveny v prováděcích pravidlech podle článku 60. Cílem těchto postupů je zabránit neoprávněnému přístupu.
2. Nastavení kódů zná zpaměti co nejmenší možný počet osob, které je znát potřebují. Nastavení kódů pro bezpečnostní úschovné objekty a trezorové místnosti, v nichž se uchovávají utajované informace EU, je třeba změnit:
a)
při přijetí nového úschovného objektu;
b)
kdykoli se změní personál, který kód zná;
c)
kdykoli dojde k ohrožení informací nebo v případě podezření z ohrožení;
d)
pokud došlo k údržbě či opravě zámku a
e)
nejméně každých 12 měsíců.
KAPITOLA 4
SPRÁVA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU
Článek 21
Základní zásady
1. Veškeré dokumenty s utajovanými informacemi EU by měly být spravovány v souladu s politikou Komise pro správu dokumentů, a proto by měly být zaevidovány, tříděny, uchovávány a nakonec odstraněny nebo zčásti či zcela převedeny do historických archivů v souladu se společným seznamem pro uchovávání spisů Evropské komise.
2. Informace stupně utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího je třeba po jejich obdržení a před jejich distribucí z bezpečnostních důvodů zaevidovat. Informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET musí být zaevidovány v určených registrech.
3. V rámci Komise se vytvoří systém evidence utajovaných informací EU v souladu s ustanoveními článku 27.
4. Útvary a prostory Komise, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, podléhají pravidelné inspekci prováděné bezpečnostním orgánem Komise.
5. Mimo fyzicky chráněné oblasti se utajované informace EU mezi jednotlivými útvary a prostory přenášejí tímto způsobem:
a)
utajované informace EU se obecně přenášejí elektronicky při zajištění ochrany kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5;
b)
pokud přenos není uskutečňován způsobem uvedeným v písmeni a), přenášejí se utajované informace EU:
i)
na elektronických nosičích informací (jako například USB paměti, kompaktní disky, pevné disky), které jsou chráněny kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5, nebo
ii)
ve všech ostatních případech způsobem předepsaným v prováděcích pravidlech.
Článek 22
Stupně utajení a označení
1. Informace se utajují v případě, že vyžadují ochranu z důvodu své důvěrnosti v souladu s čl. 3 odst. 1.
2. Původce utajovaných informací EU odpovídá za stanovení stupně utajení podle příslušných prováděcích pravidel, standardů a pokynů pro utajování informací a za počáteční distribuci informací.
3. Stupeň utajení utajovaných informací EU se stanoví v souladu s čl. 3 odst. 2 a příslušnými prováděcími pravidly.
4. Stupeň utajení musí být jasně a správně označen bez ohledu na to, zda mají utajované informace EU tištěnou, ústní, elektronickou či jinou podobu.
5. Jednotlivé části daného dokumentu (tj. stránky, odstavce, oddíly, přílohy, dodatky a připojené části dokumentu) mohou vyžadovat různé stupně utajení a být podle toho označeny, a to i v případě, že jsou uloženy v elektronické podobě.
6. Stupeň utajení dokumentu nebo spisu jako celku musí být alespoň stejně vysoký jako u jeho části s nejvyšším stupněm utajení. Jestliže dokument vznikl sloučením informací z různých zdrojů, konečný produkt se přezkoumá za účelem stanovení celkového stupně utajení, neboť může vyžadovat vyšší stupeň utajení než jeho jednotlivé části.
7. Dokumenty obsahující části s různými stupni utajení musí být v co nejvyšší míře strukturovány tak, aby části s různým stupněm utajení mohly být v případě potřeby snadno rozpoznány a odděleny.
8. Stupeň utajení dopisu nebo průvodní poznámky k připojeným částem musí být stejně vysoký jako nejvyšší stupeň utajení těchto připojených částí. Původce jasně vyznačí jejich stupeň utajení, pokud budou odděleny od připojených částí, pomocí odpovídajícího označení, například:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Bez příloh(y) RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Článek 23
Označení
Kromě jednoho z označení stupňů utajení uvedených v čl. 3 odst. 2 mohou utajované informace EU nést doplňující označení, například:
a)
označení určující původce;
b)
jakákoli upozornění, kódová slova nebo zkratky k upřesnění oblasti činnosti, k níž se daný dokument vztahuje, k označení zvláštního způsobu distribuce na základě potřeby znát utajované informace nebo k omezení použití;
c)
označení týkající se způsobilosti k předání;
d)
případně datum nebo určitou událost, po nichž lze stupeň utajení snížit nebo informace odtajnit.
Článek 24
Zkrácená označení stupňů utajení
1. Pro označení stupně utajení jednotlivých odstavců určitého textu lze použít standardizované zkratky. Tyto zkratky nenahrazují úplné označení stupňů utajení.
2. V utajovaných dokumentech EU je možné použít pro označení stupně utajení oddílů nebo částí textu kratších než jedna strana tyto standardní zkratky:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Článek 25
Vyhotovování utajovaných dokumentů EU
1. Při vyhotovování utajovaného dokumentu EU:
a)
se na každé straně jasně vyznačí příslušný stupeň utajení;
b)
se každá strana očísluje;
c)
se na dokumentu uvede evidenční číslo a předmět, které samy o sobě nejsou utajovanými informacemi, pokud tak nejsou označeny;
d)
se na dokumentu uvede datum;
e)
se na dokumentech se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, které mají být distribuovány ve více výtiscích, na každé straně uvede číslo výtisku.
2. Nelze-li na utajované informace EU použít odstavec 1, přijmou se jiná patřičná opatření v souladu s prováděcími pravidly.
Článek 26
Snížení stupně utajení a odtajnění utajovaných informací EU
1. Je-li to možné, uvede původce v době vytvoření utajovaných informací EU, zda je k určitému datu nebo po určité události možné jejich stupeň utajení snížit nebo je odtajnit.
2. Každý útvar Komise pravidelně přezkoumává utajované informace EU, kterých je původcem, za účelem zjištění, zda je příslušný stupeň utajení stále odpovídající. Pomocí prováděcích pravidel se zavede systém, v rámci něhož budou stupně utajení evidovaných utajovaných informací EU, jež mají původ v Komisi, přezkoumávány nejméně jednou za pět let. Tento přezkum není třeba provést v případě, že původce na počátku uvedl, že u daných informací bude automaticky snížen stupeň utajení či budou odtajněny, a dané informace jsou odpovídajícím způsobem označeny.
3. Informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, jež mají původ v Komisi, se v souladu s nařízením Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1700/2003 (10) považují za automaticky odtajněné po třiceti letech.
Článek 27
Systém evidence utajovaných informací EU v Komisi
1. Aniž je dotčen čl. 52 odst. 5, v každém útvaru Komise, v němž se nakládá s utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET nebo v němž jsou tyto informace uchovávány, se určí odpovědný místní registr utajovaných informací EU s cílem zajistit, aby se s utajovanými informacemi EU nakládalo v souladu s tímto rozhodnutím.
2. Centrálním registrem Komise pro utajované informace EU je registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Působí jako:
-
místní registr utajovaných informací EU pro generální sekretariát Komise,
-
registr utajovaných informací EU pro soukromé kanceláře členů Komise, nemají-li tito členové zvláštní místní registr utajovaných informací EU,
-
registr utajovaných informací EU pro generální ředitelství nebo služby, které nemají místní registr utajovaných informací EU,
-
hlavní vstupní a výstupní místo pro všechny informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED a až do stupně utajení SECRET UE/EU SECRET včetně, které si mezi sebou vyměňují Komise a její útvary, třetí státy a mezinárodní organizace, a stanoví-li tak zvláštní ujednání, též jako hlavní vstupní a výstupní místo pro ostatní orgány, agentury a instituce Unie.
3. Bezpečnostní orgán Komise určí v Komisi registr, který bude působit jako ústřední orgán pro příjem a odesílání informací se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. V případě potřeby mohou být určeny podřízené registry pro nakládání s těmito informacemi za účelem evidence.
4. Podřízené registry nesmějí bez výslovného písemného souhlasu ústředního registru pro dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET poskytovat dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET přímo jiným registrům podřízeným stejnému ústřednímu registru ani externím subjektům.
5. Registry utajovaných informací EU se zřizují jako zabezpečené oblasti podle kapitoly 3 a jsou akreditovány orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
Článek 28
Vedoucí registru
1. Každý registr utajovaných informací EU spravuje vedoucí registru.
2. Vedoucí registru musí mít náležitou bezpečnostní prověrku.
3. Vedoucí registru podléhá dohledu LSO v daném útvaru Komise, pokud jde o uplatňování ustanovení o nakládání s dokumenty obsahujícími utajované informace EU a o dodržování příslušných bezpečnostních pravidel, standardů a pokynů.
4. V rámci své odpovědnosti za správu registru utajovaných informací EU, ke kterému byl přidělen, má vedoucí registru v souladu s tímto rozhodnutím a příslušnými prováděcími pravidly, standardy a pokyny následující okruhy úkolů:
-
řídit operace, které se týkají evidence, uchovávání, reprodukce, překladu, přenosu, odesílání a ničení utajovaných informací EU či jejich převodu do oddělení historických archivů,
-
pravidelně ověřovat, zda je nadále třeba uchovávat informace v utajení;
-
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 29
Evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se evidencí z bezpečnostních důvodů (dále jen „evidence“) rozumí uplatňování postupů, kterými se zaznamenává životní cyklus utajovaných informací EU, včetně jejich distribuce.
2. Veškeré informace či materiál se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším je třeba evidovat v určených registrech, kdykoli jsou přijaty v určité organizační složce nebo kdykoli jsou z ní odeslány.
3. Při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání pomocí komunikačního a informačního systému, mohou být evidenční postupy provedeny přímo v rámci systému.
4. Podrobnější ustanovení týkající se evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů se určí v prováděcích pravidlech.
Článek 30
Kopírování a překládání dokumentů s utajovanými informacemi EU
1. Dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nesmí kopírovat ani překládat bez předchozího písemného souhlasu původce.
2. Pokud původce dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET a nižším nevydal upozornění týkající se jejich kopírování nebo překladu, mohou být tyto dokumenty kopírovány či překládány podle pokynů držitele.
3. Na kopie a překlady dokumentů se použijí bezpečnostní opatření platná pro původní dokument.
Článek 31
Přenos utajovaných informací EU
1. Utajované informace EU se přenášejí takovým způsobem, aby byly během přenosu chráněny před neoprávněným vyzrazením.
2. Přenos utajovaných informací EU podléhá ochranným opatřením, jež:
-
jsou úměrná stupni utajení přenášených utajovaných informací EU a
-
jsou přizpůsobena konkrétním podmínkám jejich přenosu, zejména v závislosti na tom, zda jsou utajované informace EU přenášeny:
-
uvnitř budovy Komise nebo uzavřené skupiny budov Komise,
-
mezi budovami Komise nacházejícími se ve stejném členském státě,
-
v rámci Unie,
-
z Unie na území třetího státu a
-
jsou přizpůsobena povaze a formě utajovaných informací EU.
3. Ochranná opatření jsou podrobně stanovena v prováděcích pravidlech, nebo jsou v případě projektů a programů uvedených v článku 42 nedílnou součástí bezpečnostních pokynů k příslušnému programu nebo projektu.
4. Prováděcí pravidla či bezpečnostní pokyny k programu/projektu obsahují ustanovení úměrná stupni utajení utajovaných informací EU, pokud jde o:
-
druh přenosu, například ruční přenos, přepravu diplomatickým nebo vojenským kurýrem, poštovními službami či komerčními kurýrními službami,
-
balení utajovaných informací EU,
-
technická protiopatření pro utajované informace EU přenášené na elektronických nosičích,
-
jakékoli další procedurální, fyzické nebo elektronické opatření,
-
postup evidence,
-
využití personálu s bezpečnostním oprávněním.
5. V případech, kdy jsou utajované informace EU přenášeny na elektronických nosičích, a to bez ohledu na čl. 21 odst. 5, mohou být ochranná opatření uvedená v prováděcích pravidlech doplněna vhodnými technickými protiopatřeními schválenými bezpečnostním orgánem Komise s cílem minimalizovat riziko ztráty nebo ohrožení.
Článek 32
Ničení utajovaných informací EU
1. Utajované dokumenty EU, které již nejsou potřebné, mohou být zničeny, se zohledněním nařízení o archivech a pravidel a předpisů Komise týkajících se správy dokumentů a archivace, a zejména společného seznamu pro uchovávání spisů Komise.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším zničí vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU podle pokynů držitele nebo příslušného orgánu. Vedoucí registru odpovídajícím způsobem aktualizuje záznamy a jiné informace o evidenci.
3. Ničení dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo TRES SECRET UE/EU TOP SECRET provádí vedoucí registru za přítomnosti svědka, který je bezpečnostně prověřen alespoň pro stupeň utajení ničeného dokumentu.
4. Pracovník registru a svědek, pokud je přítomnost svědka vyžadována, podepíší zápis o zničení, který se uloží v registru. Vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU uchovává zápisy o zničení dokumentů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET alespoň po dobu deseti let a dokumentů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET alespoň po dobu pěti let.
5. Ničení utajovaných dokumentů, včetně dokumentů se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, se provádí v souladu s postupy, které jsou vymezeny v prováděcích pravidlech a které splňují příslušné standardy EU či jim rovnocenné standardy.
6. Počítačová paměťová média používaná pro utajované informace EU se ničí v souladu s postupy stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 33
Ničení utajovaných informací EU v mimořádných situacích
1. Útvary Komise, jež mají utajované informace EU v držení, vypracují s ohledem na místní podmínky plány pro zabezpečení utajovaných materiálů EU v případě krize včetně případných plánů na zničení a vyklizení v případech nouze. Vyhlásí pokyny, které považují za nezbytné pro zamezení tomu, aby se utajované informace EU dostaly do nepovolaných rukou.
2. Ustanovení přijatá pro zabezpečení a/nebo zničení materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET v případě krize nesmí za žádných okolností negativně ovlivnit zabezpečení nebo zničení materiálů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, včetně kódovacího zařízení, jejichž opatrování má přednost před všemi ostatními úkoly.
3. V mimořádné situaci, kdy hrozí bezprostřední riziko neoprávněného vyzrazení, zničí utajované informace EU jejich držitel tak, aby nebylo možné znovu sestavit celý dokument ani jeho část. O nouzovém zničení evidovaných utajovaných informací EU jsou informováni původce a příslušný registr.
4. Podrobnější ustanovení týkající se ničení utajovaných informací EU stanoví prováděcí pravidla.
KAPITOLA 5
OCHRANA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU V KOMUNIKAČNÍCH A INFORMAČNÍCH SYSTÉMECH
Článek 34
Základní zásady zabezpečení informací
1. Zabezpečení informací v oblasti komunikačních a informačních systémů je jistota, že takové systémy ochrání informace, s nimiž nakládají, a že budou fungovat správně, když jsou zapotřebí, pod dohledem oprávněných uživatelů.
2. Účinné zabezpečení informací zajišťuje odpovídající úroveň:
autenticity
:
záruka, že informace jsou autentické a z důvěryhodných zdrojů;
dostupnosti
:
přístupnost a použitelnost informací na žádost oprávněného subjektu;
důvěrnosti
:
skutečnost, že informace se nezpřístupňují neoprávněným osobám a subjektům nebo pro nedovolené účely;
integrity
:
zajištění správnosti a úplnosti aktiv a informací;
nepopiratelnosti
:
schopnost prokázat zpětně jednání či událost tak, aby dané jednání či událost nemohly být následně popřeny.
3. Zabezpečení informací je založeno na procesu řízení rizik.
Článek 35
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí formální povolení nebo schválení, které orgán pro bezpečnostní akreditaci udělil komunikačnímu a informačnímu systému, aby ve svém provozním prostředí mohl zpracovávat utajované informace EU, a které následuje po formálním schválení a správném provádění bezpečnostního plánu;
b)
„akreditačním řízením“ se rozumí nutné kroky a úkoly, jež je třeba provést předtím, než orgán pro bezpečnostní akreditaci udělí akreditaci. Tyto kroky a úkoly se upřesní ve standardu pro akreditační řízení;
c)
„komunikačním a informačním systémem“ se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje nakládat s informacemi v elektronické podobě. Komunikační a informační systém zahrnuje všechna aktiva nezbytná k jeho fungování, včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů;
d)
„zbytkovým rizikem“ se rozumí riziko, které přetrvává poté, co byla zavedena bezpečnostní opatření, neboť nelze čelit všem hrozbám a nelze odstranit všechna zranitelná místa;
e)
„rizikem“ se rozumí možnost, že pro účely určité hrozby budou zneužita vnitřní a vnější zranitelná místa organizace nebo kteréhokoli ze systémů, jichž využívá, a dojde tak k poškození organizace a jejích hmotných či nehmotných aktiv. Měří se jako kombinace pravděpodobnosti hrozeb a jejich dopadu;
f)
„přijetím rizika“ se rozumí rozhodnutí, kterým se vyjadřuje souhlas s tím, že po řešení rizika i nadále existuje zbytkové riziko;
g)
„hodnocení rizika“ spočívá v rozpoznání hrozeb a zranitelných míst a v provádění analýzy souvisejícího rizika, tj. analýzy pravděpodobnosti a dopadu;
h)
„sdělování rizika“ spočívá v rozvoji informovanosti o rizicích v rámci skupin uživatelů komunikačních a informačních systémů, v informování schvalovacích orgánů o těchto rizicích a podávání zpráv o těchto rizicích provozním orgánům;
i)
„řešení rizika“ spočívá ve zmírnění, odstranění a omezení rizika (prostřednictvím vhodné kombinace technických, fyzických, organizačních nebo procedurálních opatření), přenesení rizika nebo jeho monitorování.
Článek 36
Komunikační a informační systémy nakládající s utajovanými informacemi EU
1. V komunikačních a informačních systémech se nakládá s utajovanými informacemi EU v souladu s koncepcí zabezpečení informací.
2. Pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, znamená dodržování politiky bezpečnosti informačních systémů Komise, uvedené v rozhodnutí Komise K(2006) 3602 (11), že:
a)
během celého životního cyklu informačního systému se při provádění politiky bezpečnosti informačních systémů používá přístup „plánuj, udělej, zkontroluj, jednej“ (Plan-Do-Check-Act);
b)
potřeby v oblasti bezpečnosti musí být určeny prostřednictvím posouzení hospodářského dopadu;
c)
informační systém a údaje v něm obsažené musí projít formální klasifikací aktiv;
d)
všechna povinná bezpečnostní opatření, která jsou stanovena v politice bezpečnosti informačních systémů, musí být provedena;
e)
musí proběhnout proces řízení rizik, který se skládá z těchto kroků: identifikace hrozeb a zranitelných míst, hodnocení rizika, řešení rizika, přijetí rizika a sdělování rizika;
f)
je definován, prováděn, kontrolován a přezkoumáván bezpečnostní plán, včetně bezpečnostní politiky a bezpečnostních provozních postupů.
3. Všichni zaměstnanci, kteří se podílejí na návrhu, vývoji, zkoušení, provozu, řízení nebo používání komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU, oznámí orgánu pro bezpečnostní akreditaci všechny potenciální bezpečnostní nedostatky, incidenty, narušení bezpečnosti nebo ohrožení, které mohou mít dopad na ochranu daných systémů a/nebo utajovaných informací EU v nich obsažených.
4. Pokud je ochrana utajovaných informací EU zajišťována kryptografickými prostředky, tyto prostředky se schvalují tímto způsobem:
a)
na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi je třeba dát přednost výrobkům, které byly schváleny Radou nebo generálním tajemníkem Rady jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu v Radě;
b)
opravňují-li k tomu zvláštní provozní důvody, může schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu v Komisi na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi udělit výjimku z požadavků uvedených pod písmenem a) a udělit dočasné schválení na konkrétní období.
5. Během elektronického přenosu, zpracovávání a uchovávání utajovaných informací EU se použijí schválené kryptografické prostředky. Bez ohledu na tento požadavek se za mimořádných okolností nebo v případě zvláštních technických konfigurací mohou po schválení schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu použít zvláštní postupy.
6. Komunikační a informační systémy nakládající s informacemi se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším jsou chráněny bezpečnostními opatřeními proti ohrožení dotyčných informací kompromitujícím elektromagnetickým vyzařováním („bezpečnostní opatření TEMPEST“). Tato bezpečnostní opatření jsou přiměřená riziku zneužití a stupni utajení daných informací.
7. Bezpečnostní orgán Komise působí jako:
-
orgán pro zabezpečení informací,
-
orgán pro bezpečnostní akreditaci,
-
orgán TEMPEST,
-
schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu,
-
orgán pro distribuci kryptografických materiálů.
8. Bezpečnostní orgán Komise jmenuje u každého systému provozní orgán pro zabezpečení informací.
9. Úkoly spojené s funkcemi popsanými v odstavcích 7 a 8 budou vymezeny v prováděcích pravidlech.
Článek 37
Akreditace komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU
1. Veškeré komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, podléhají akreditačnímu řízení, které vychází ze zásad zabezpečení informací a které musí být natolik podrobné, aby to odpovídalo požadované úrovni ochrany.
2. Akreditační řízení zahrnuje formální schválení bezpečnostního plánu komunikačního a informačního systému orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, aby bylo zajištěno, že:
a)
proces řízení rizik, jak je uveden v čl. 36 odst. 2, byl řádně proveden;
b)
vlastník systému vědomě přijal zbytkové riziko a
c)
bylo dosaženo dostatečné úrovně ochrany komunikačního a informačního systému a utajovaných informací EU, s nimiž se v něm nakládá, v souladu s tímto rozhodnutím.
3. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi vydá rozhodnutí o akreditaci, které stanoví nejvyšší stupeň utajení informací EU, s nimiž lze v daném systému nakládat, a příslušné podmínky pro provoz. Tím nejsou dotčeny úkoly, které byly svěřeny radě pro bezpečnostní akreditaci podle článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2014 (12).
4. Za akreditaci komunikačních a informačních systémů Komise, na nichž se podílí několik stran, odpovídá společná rada pro bezpečnostní akreditaci. Tato rada se skládá z jednoho zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci každé zúčastněné strany a předsedá jí zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Akreditační řízení zahrnuje řadu úkolů, které mají vykonat zúčastněné strany. Odpovědnost za přípravu akreditačních spisů a dokumentace nese v plné míře vlastník systému.
6. Za akreditaci je odpovědný orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, jenž má kdykoli během životního cyklu komunikačního a informačního systému právo:
a)
požadovat, aby se použilo akreditační řízení;
b)
provést audit či kontrolu systému;
c)
tam, kde podmínky pro provoz již nejsou splněny, požadovat vypracování a účinné provádění plánu na zlepšení bezpečnosti v jasně vymezeném časovém horizontu, a případně odebrat povolení pro provoz systému do té doby, než budou podmínky pro provoz opět splněny.
7. Akreditační řízení se stanoví ve standardu pro akreditační řízení pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, jež bude přijat v souladu s čl. 10 odst. 3 rozhodnutí K(2006) 3602.
Článek 38
Mimořádné okolnosti
1. Bez ohledu na ustanovení této kapitoly mohou být za mimořádných okolností, například během hrozící nebo probíhající krize, konfliktu, války nebo za výjimečných provozních okolností, použity níže popsané zvláštní postupy.
2. Utajované informace EU mohou být přenášeny za použití kryptografických prostředků schválených pro nižší stupeň utajení nebo v nešifrované podobě se souhlasem příslušného orgánu, pokud by jakékoli zpoždění způsobilo škodu nepochybně převyšující škodu způsobenou případným vyzrazením utajovaných materiálů a pokud:
a)
odesílatel a příjemce nemají požadované šifrovací zařízení a
b)
utajované materiály nelze včas předat jiným způsobem.
3. Za okolností uvedených v odstavci 1 nenesou přenášené utajované informace žádná označení ani údaje, jež by je odlišovaly od informací, které nejsou utajované nebo které mohou být chráněny dostupným kryptografickým prostředkem. Příjemce informací je třeba neprodleně uvědomit o stupni utajení jiným způsobem.
4. Následně se podá zpráva příslušnému orgánu a skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
KAPITOLA 6
PRŮMYSLOVÁ BEZPEČNOST
Článek 39
Základní zásady
1. Průmyslovou bezpečností se rozumí uplatňování opatření, s jejichž pomocí ochranu utajovaných informací EU zajišťují:
a)
v rámci utajovaných smluv:
i)
zájemci nebo uchazeči po dobu nabídkového a zadávacího řízení;
ii)
dodavatelé či subdodavatelé po celý životní cyklus utajovaných smluv;
b)
v rámci utajovaných grantových dohod:
i)
žadatelé během řízení o udělování grantů;
ii)
příjemci během celého životního cyklu utajovaných grantových dohod.
2. Tyto smlouvy či grantové dohody nesmí obsahovat informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Není-li stanoveno jinak, ustanovení této kapitoly týkající se utajovaných smluv nebo dodavatelů se použijí také na utajované subdodavatelské smlouvy či subdodavatele.
Článek 40
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„utajovanou smlouvou“ rámcová smlouva nebo smlouva podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (13), kterou uzavírá Komise nebo jeden z jejích útvarů s určitým dodavatelem na dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
b)
„utajovanou subdodavatelskou smlouvou“ smlouva mezi dodavatelem Komise nebo jednoho z jejích útvarů a jiným dodavatelem (tj. subdodavatelem) o dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
c)
„utajovanou grantovou dohodou“ dohoda, na jejímž základě Komise udělí grant, jak je uvedeno v části I hlavě VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, a jejíž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
d)
„určeným bezpečnostním orgánem“ orgán, který podléhá vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu a který odpovídá za informování průmyslových nebo jiných subjektů o vnitrostátní politice ohledně všech otázek průmyslové bezpečnosti a za poskytování pokynů a pomoci při jejím provádění. Funkci určeného bezpečnostního orgánu může vykonávat vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 41
Postup v případě utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Každý útvar Komise jakožto veřejný zadavatel zajistí, aby smlouva odkazovala na minimální standardy průmyslové bezpečnosti, které jsou stanoveny v této kapitole, či je obsahovala a aby tyto standardy byly při zadávání zakázek na základě utajovaných smluv či udělování grantů na základě utajovaných grantových dohod dodržovány.
2. Pro účely odstavce 1 příslušné útvary v rámci Komise konzultují Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, a zejména ředitelství pro bezpečnost, a zajistí, aby vzorové smlouvy a subdodavatelské smlouvy a vzorové grantové dohody obsahovaly ustanovení odrážející základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací EU, jež musí splňovat dodavatelé, subdodavatelé a příjemci grantových dohod.
3. Komise úzce spolupracuje s vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným orgánem dotyčného členského státu.
4. Pokud veřejný zadavatel hodlá zahájit řízení, jehož cílem je uzavření utajované smlouvy nebo grantové dohody, vyžádá si poradenství bezpečnostního orgánu Komise ohledně otázek týkajících se povahy utajení a utajovaných prvků řízení ve všech jeho fázích.
5. Šablony a vzory utajovaných smluv, subdodavatelských smluv a grantových dohod, oznámení o zahájení zadávacího řízení, pokyny ohledně okolností, za nichž je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, seznamy bezpečnostních požadavků, pravidla pro návštěvy, přenos a přepravu utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod se po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi stanoví v prováděcích pravidlech pro průmyslovou bezpečnost.
6. Komise může uzavřít utajované smlouvy nebo grantové dohody, ve kterých plněním úkolů, které zahrnují nebo vyžadují přístup k utajovaným informacím EU nebo nakládání s nimi či jejich uchovávání, pověří hospodářské subjekty registrované v členském státě nebo ve třetím státě, s nímž byla uzavřena dohoda nebo správní ujednání podle kapitoly 7 tohoto rozhodnutí.
Článek 42
Bezpečnostní prvky v utajované smlouvě nebo utajované grantové dohodě
1. Utajované smlouvy nebo grantové dohody obsahují následující bezpečnostní prvky:
Bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu
a)
„Bezpečnostními pokyny k programu nebo projektu“ se rozumí seznam bezpečnostních postupů, které se uplatňují u konkrétního programu nebo projektu s cílem standardizovat bezpečnostní postupy. Tyto pokyny lze během celé doby trvání programu nebo projektu revidovat.
b)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost vypracuje obecné bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu; útvary Komise odpovědné za programy nebo projekty zahrnující nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání mohou případně vypracovat konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, které budou z obecných bezpečnostních pokynů vycházet.
c)
Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu se vypracují zejména pro programy a projekty, které se vyznačují značným rozsahem, měřítkem nebo složitostí nebo množstvím či rozmanitostí dodavatelů, příjemců a ostatních partnerů a zúčastněných stran, například pokud jde o jejich právní status. Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu vypracuje útvar či útvary Komise, jež program nebo projekt řídí, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost.
d)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost předloží obecné i konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu ke konzultaci skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Seznam bezpečnostních požadavků
a)
„Seznamem bezpečnostních požadavků“ se rozumí soubor zvláštních smluvních podmínek vydaný veřejným zadavatelem, který je nedílnou součástí kterékoli utajované smlouvy, jejíž plnění vyžaduje přístup k utajovaným informacím EU nebo jejich vytváření, a který určí bezpečnostní požadavky a části smlouvy vyžadující bezpečnostní ochranu.
b)
V seznamu bezpečnostních požadavků jsou popsány bezpečnostní požadavky pro konkrétní smlouvu. Seznam případně zahrnuje příručku pro stanovování stupně utajení a je nedílnou částí utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody.
c)
Seznam bezpečnostních požadavků obsahuje ustanovení, podle nichž musí dodavatel nebo příjemce dodržovat minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím. Veřejný zadavatel zajistí, aby v seznamu bezpečnostních požadavků bylo uvedeno, že nedodržení těchto minimálních standardů může být dostatečným důvodem pro ukončení smlouvy nebo grantové dohody.
2. Jak bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, tak seznamy bezpečnostních požadavků obsahují jako povinný bezpečnostní prvek příručku pro stanovování stupně utajení:
a)
„Příručkou pro stanovování stupně utajení“ se rozumí dokument popisující prvky programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody, které jsou utajované, přičemž stanoví použitelné stupně utajení. Příručka pro stanovování stupně utajení může být v průběhu realizace programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody rozšířena a stupně utajení informací mohou být změněny nebo sníženy; pokud existuje příručka pro stanovování stupně utajení, je součástí seznamu bezpečnostních požadavků.
b)
Před zahájením nabídkového řízení na uzavření utajované smlouvy nebo před uzavřením takové smlouvy určí útvary Komise jakožto veřejný zadavatel stupeň utajení veškerých informací, které mají být poskytnuty zájemcům, uchazečům či dodavatelům, a rovněž stupeň utajení veškerých informací, které vytvoří dodavatel. Za tímto účelem připraví po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise příručku pro stanovování stupně utajení, jež se má používat pro provedení zakázky, podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
c)
Pro stanovení stupně utajení jednotlivých částí utajované smlouvy se použijí tyto zásady:
i)
při přípravě příručky pro stanovování stupňů utajení bere útvar Komise jakožto veřejný zadavatel v úvahu veškeré důležité bezpečnostní aspekty, včetně stupně utajení, který poskytnutým informacím přidělil původce informací a který původce informací schválil pro danou smlouvu;
ii)
stupeň utajení smlouvy jako celku nesmí být nižší než nejvyšší stupeň utajení kterékoli části smlouvy a
iii)
dojde-li k jakýmkoli změnám ohledně stupně utajení informací vytvářených dodavateli nebo poskytovaných dodavatelům při plnění smlouvy a provádějí-li se jakékoli dodatečné změny v příručce pro stanovování stupňů utajení, veřejný zadavatel se případně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise spojí s vnitrostátními bezpečnostními orgány, s určenými bezpečnostními orgány členských států nebo s jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem.
Článek 43
Přístup k utajovaným informacím EU pro zaměstnance dodavatelů a příjemců
Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu zajistí, aby utajovaná smlouva nebo utajovaná grantová dohoda obsahovaly ustanovení o tom, že zaměstnanci dodavatele, subdodavatele nebo příjemce, kteří pro plnění utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody potřebují přístup k utajovaným informacím EU, tento přístup získají, pouze pokud:
a)
mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jsou jinak řádně oprávněni a bylo rozhodnuto, že informace potřebují znát;
b)
byli poučeni o příslušných bezpečnostních pravidlech pro ochranu utajovaných informací EU a vzali na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
c)
jedná-li se o informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET, prošli bezpečnostní prověrkou pro odpovídající stupeň utajení, kterou provedl příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 44
Bezpečnostní prověrka zařízení
1. „Bezpečnostní prověrkou zařízení“ se rozumí správní rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo jiného příslušného bezpečnostního orgánu, že určité zařízení může z hlediska bezpečnosti zajistit odpovídající úroveň ochrany utajovaných informací EU s určitým stupněm utajení.
2. Dříve, než mohou být zájemci, uchazeči či dodavateli nebo žadateli o grant či příjemci grantu poskytnuty utajované informace EU nebo než je mu k utajovaným informacím EU umožněn přístup, musí bezpečnostnímu orgánu Komise předložit osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení udělené vnitrostátním bezpečnostním orgánem nebo určeným bezpečnostním orgánem nebo jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem členského státu, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy potvrzuje, že hospodářský subjekt je ve svých zařízeních schopen zajistit ochranu utajovaných informací EU na odpovídajícím stupni utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET), a bezpečnostní orgán Komise je předá útvaru Komise, jenž jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu.
3. V příslušných případech veřejný zadavatel oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu, že pro účely plnění smlouvy je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu je vyžadováno v případě, že je během zadávacího řízení či řízení o udělení grantu třeba poskytovat utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET.
4. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu neuzavře utajovanou smlouvu či grantovou dohodu s upřednostňovaným uchazečem či účastníkem, dokud neobdrží od vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo kteréhokoli jiného příslušného bezpečnostního orgánu členského státu, v němž je dotyčný dodavatel nebo subdodavatel registrován, potvrzení o tom, že bylo v případě, kdy je to vyžadováno, vydáno příslušné osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení.
5. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán, který vydal osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, uvědomí bezpečnostní orgán Komise o změnách ovlivňujících toto osvědčení, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí útvar Komise, který jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu. V případě subdodavatelské smlouvy je odpovídajícím způsobem informován vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán.
6. Zrušení osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení příslušným vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem je dostatečným důvodem k tomu, aby veřejný zadavatel či poskytovatel grantu vypověděl utajovanou smlouvu nebo aby vyloučil určitého zájemce, uchazeče nebo žadatele z nabídkového řízení. Ve vzorových smlouvách a grantových dohodách, jež mají být vypracovány, musí být obsaženo příslušné ustanovení.
Článek 45
Ustanovení týkající se utajovaných smluv a utajovaných grantových dohod
1. Pokud jsou během zadávacího řízení zájemci, uchazeči nebo žadateli poskytovány utajované informace EU, musí výzva k podávání nabídek či výzva k předkládání návrhů obsahovat ustanovení o tom, že zájemce, uchazeč nebo žadatel, který nabídku či návrh nepředloží nebo jehož nabídka či návrh nebudou vybrány, je povinen všechny utajované dokumenty ve stanovené lhůtě vrátit.
2. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu skutečnost, že utajovaná smlouva nebo grantová dohoda byla uzavřena, a rovněž oznámí příslušné údaje, jako je název dodavatelů nebo příjemců, doba trvání smlouvy a maximální stupeň utajení.
3. Jakmile je taková smlouva či grantová dohoda ukončena, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu o tom neprodleně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise uvědomí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán členského státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
4. Obecně platí, že při ukončení utajované smlouvy či grantové dohody nebo ukončení účasti příjemce grantu musí dodavatel nebo příjemce grantu vrátit veřejnému zadavateli či poskytovateli grantu veškeré utajované informace EU, které má v držení.
5. V seznamu bezpečnostních požadavků se stanoví zvláštní ustanovení týkající se nakládání s utajovanými informacemi EU během plnění utajované smlouvy či grantové dohody nebo při jejím ukončení.
6. Pokud je dodavatel nebo příjemce grantu oprávněn ponechat si utajované informace EU po ukončení smlouvy či grantové dohody, dodavatel nebo příjemce grantu nadále dodržuje minimální standardy obsažené v tomto rozhodnutí a chrání důvěrnost utajovaných informací EU.
Článek 46
Zvláštní ustanovení týkající se utajovaných smluv
1. Podmínky týkající se ochrany utajovaných informací EU, za nichž může dodavatel uzavřít subdodavatelskou smlouvu, jsou stanoveny ve výzvě k předkládání nabídek a v utajované smlouvě.
2. Předtím, než dodavatel zadá jakékoli části utajované smlouvy subdodavateli, musí získat povolení od veřejného zadavatele. Subdodavatelská smlouva, s níž souvisí přístup k utajovaným informacím EU, nemůže být zadána subdodavatelům se sídlem ve třetí zemi, pokud neexistuje právní rámec pro bezpečnost informací stanovený v kapitole 7.
3. Dodavatel je povinen zajistit, aby veškeré subdodavatelské činnosti byly prováděny v souladu s minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím, a nesmí subdodavateli poskytovat utajované informace EU bez předchozího písemného souhlasu veřejného zadavatele.
4. Pokud jde o utajované informace EU, které vytvořil nebo s nimiž nakládá dodavatel, pak se za původce považuje Komise a práva náležející původci vykonává veřejný zadavatel.
Článek 47
Návštěvy v souvislosti s utajovanými smlouvami
1. Pokud zaměstnanci Komise, dodavatelů či příjemců grantu potřebují pro plnění utajované smlouvy nebo grantové dohody přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET v prostorách druhé strany, sjednají se návštěvy ve spolupráci s příslušnými vnitrostátními bezpečnostními orgány, určenými bezpečnostními orgány nebo s kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem. O těchto návštěvách je vyrozuměn bezpečnostní orgán Komise. Vnitrostátní bezpečnostní orgány, určené bezpečnostní orgány nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán se však mohou v rámci konkrétních programů nebo projektů dohodnout na postupu, podle kterého se mohou návštěvy sjednávat přímo.
2. Všechny navštěvující osoby musí být držiteli odpovídajícího osvědčení o bezpečnostní prověrce a musí mít potřebu znát utajované informace EU související s utajovanou smlouvou.
3. Navštěvujícím osobám je umožněn přístup pouze k utajovaným informacím EU souvisejícím s účelem návštěvy.
4. Podrobnější ustanovení se formulují v prováděcích pravidlech.
5. Dodržování ustanovení o návštěvách ve spojitosti s utajovanými smlouvami, stanovených v tomto rozhodnutí a v prováděcích pravidlech uvedených v odstavci 4, je povinné.
Článek 48
Přenos a přeprava utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Pokud jde o elektronický přenos utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 5 tohoto rozhodnutí.
2. Pokud jde o přepravu utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 4 tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
3. V případě přepravy utajovaných materiálů jako nákladu se při určování bezpečnostních opatření uplatní tyto zásady:
a)
bezpečnost musí být zajištěna během všech fází přepravy z místa původu až po konečné místo určení;
b)
stupeň ochrany poskytovaný zásilce se stanoví podle nejvyššího stupně utajení materiálů, které jsou její součástí;
c)
před jakoukoli přeshraniční přepravou materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET musí odesílatel vypracovat přepravní plán, který schválí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán;
d)
materiály musí být převáženy v nejvyšší možné míře po přímé trase a přeprava musí být ukončena, jak nejrychleji to okolnosti umožní;
e)
je-li to možné, přepravní trasy by měly vést pouze přes území členských států. Přeprava přes jiné než členské státy by se měla uskutečnit pouze v případě, kdy byla povolena vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem států odesílatele i příjemce zásilky.
Článek 49
Poskytování utajovaných informací EU dodavatelům nebo příjemcům grantů se sídlem ve třetích státech
Utajované informace EU jsou dodavatelům nebo příjemcům grantu se sídlem v třetích státech poskytovány v souladu s bezpečnostními opatřeními dohodnutými mezi bezpečnostním orgánem Komise, útvarem Komise jakožto veřejným zadavatelem či poskytovatelem grantu a vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo jiným příslušným bezpečnostním orgánem dotyčného třetího státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
Článek 50
Nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Ochrana informací se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, s nimiž se nakládá nebo jež jsou uchovávány v rámci utajovaných smluv nebo grantových dohod se zakládá na zásadách přiměřenosti a efektivnosti nákladů.
2. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo bezpečnostní prověrce personálu se v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod zahrnujících nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED nevyžaduje.
3. Pokud smlouva nebo grantová dohoda zahrnuje nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v komunikačním a informačním systému provozovaném dodavatelem nebo příjemcem grantu, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise zajistí, aby ve smlouvě nebo grantové dohodě byly uvedeny nezbytné technické a správní požadavky týkající se akreditace či schválení komunikačního a informačního systému, které budou přiměřené posouzenému riziku a zohlední všechny příslušné faktory. Na rozsahu akreditace či schválení takového komunikačního a informačního systému se dohodnou bezpečnostní orgán Komise a příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo určený bezpečnostní orgán.
KAPITOLA 7
VÝMĚNA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ S DALŠÍMI ORGÁNY, INSTITUCEMI NEBO JINÝMI SUBJEKTY UNIE, S ČLENSKÝMI STÁTY A SE TŘETÍMI STÁTY A MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI
Článek 51
Základní zásady
1. Pokud Komise nebo jeden z jejích útvarů rozhodne, že je třeba přistoupit k výměně utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo s mezinárodní organizací, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Aniž je dotčen článek 57, vyměňují se utajované informace EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo mezinárodní organizací, pouze pokud je takový vhodný právní nebo správní rámec zaveden a pokud existují dostatečné záruky, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie nebo třetí stát nebo mezinárodní organizace uplatňuje rovnocenné základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací.
Článek 52
Výměna utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie
1. Před uzavřením správního ujednání pro výměnu utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie si Komise vyžádá ujištění, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie:
a)
má zaveden právní rámec pro ochranu utajovaných informací EU, který stanoví základní zásady a minimální standardy rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidlech;
b)
uplatňuje bezpečnostní standardy a pokyny týkající se personální bezpečnosti, fyzické bezpečnosti, správy utajovaných informací EU a bezpečnosti komunikačních a informačních systémů, které zaručují úroveň ochrany utajovaných informací EU rovnocennou ochraně v Komisi;
c)
označuje utajované informace, které vytváří, jako utajované informace EU.
2. Hlavním útvarem pro uzavírání správních ujednání o výměně utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které úzce spolupracuje s ostatními příslušnými útvary Komise.
3. Správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů podepsaných jménem Komise generálním ředitelem pro lidské zdroje a bezpečnost.
4. Před uzavřením správního ujednání o výměně utajovaných informací EU provede bezpečnostní orgán Komise hodnoticí návštěvy s cílem posoudit regulační rámec pro ochranu utajovaných informací EU a ověřit účinnost opatření prováděných na ochranu utajovaných informací EU. Správní ujednání vstupuje v platnost a utajované informace EU se vyměňují, pouze pokud výsledky této hodnoticí návštěvy byly uspokojivé a bylo vyhověno doporučením učiněným v návaznosti na návštěvu. Pravidelně se provádějí následné hodnoticí návštěvy, jejichž účelem je ověřovat, zda je správní ujednání dodržováno a zda zavedená bezpečnostní opatření i nadále splňují dohodnuté základní zásady a minimální standardy.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných informací EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. O procesu uzavírání správních ujednání podle odstavce 2 je informována skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Článek 53
Výměna utajovaných informací EU s členskými státy
1. Utajované informace EU mohou být předávány členským státům za předpokladu, že členské státy tyto informace chrání v souladu s požadavky použitelnými na utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
2. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Evropské unie utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
Článek 54
Výměna utajovaných informací EU se třetími státy a mezinárodními organizacemi
1. Pokud Komise rozhodne, že je třeba dlouhodobě vyměňovat utajované informace se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Dohody o bezpečnosti informací a správní ujednání podle odstavce 1 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné standardům stanoveným tímto rozhodnutím.
3. Komise může uzavřít správní ujednání v souladu s článkem 56, pokud stupeň utajení poskytovaných utajovaných informací EU není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Správní ujednání o výměně utajovaných informací podle odstavce 3 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné minimálním standardům stanoveným tímto rozhodnutím. Uzavření dohody o bezpečnosti informací nebo správního ujednání je třeba konzultovat se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi.
5. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem je Komise, třetímu státu nebo mezinárodní organizaci přijímá příslušný útvar Komise (jakožto původce utajovaných informací EU v Komisi) případ od případu s ohledem na povahu a obsah těchto informací, na potřebu příjemce znát utajované informace a na míru prospěchu pro Unii. Není-li Komise původcem utajovaných informací, jejichž poskytnutí se požaduje, či zdrojového materiálu, jež mohou obsahovat, útvar Komise, jenž má tyto utajované informace v držení, nejdříve získá pro poskytnutí informací písemný souhlas původce. Nelze-li původce zjistit, převezme po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi jeho odpovědnost útvar Komise, který má tyto utajované informace v držení.
Článek 55
Dohody o bezpečnosti informací
1. Dohody o bezpečnosti informací se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi se uzavírají v souladu s článkem 218 SFEU.
2. Dohody o bezpečnosti informací:
a)
stanoví základní zásady a minimální standardy upravující výměnu utajovaných informací mezi Unií a třetím státem nebo mezinárodní organizací;
b)
stanoví, že se příslušné bezpečnostní orgány příslušných orgánů a institucí Unie a příslušný bezpečnostní orgán dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace dohodnou na technických prováděcích pravidlech. Tato pravidla zohlední úroveň ochrany zajišťovanou zavedenými bezpečnostními předpisy, strukturami a postupy v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci;
c)
stanoví, že před zahájením výměny utajovaných informací v rámci dotyčné dohody je třeba se ujistit, že přijímající strana je schopna jí poskytované utajované informace řádným způsobem chránit a zabezpečit.
3. Pokud je v souladu s čl. 51 odst. 1 rozhodnuto, že je třeba utajované informace EU vyměňovat, konzultuje Komise, je-li to vhodné, Evropskou službu pro vnější činnost, generální sekretariát Rady a jiné orgány a instituce Unie s cílem určit, zda by mělo být předloženo doporučení podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak výslovně není stanoveno v dohodě o bezpečnosti informací nebo v technických prováděcích pravidlech.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných se třetími státy a mezinárodními organizacemi je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných skutečností EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. Za účelem posouzení účinnosti bezpečnostních předpisů, struktur a postupů v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci se Komise ve spolupráci s ostatními orgány, institucemi či jinými subjekty Unie a na základě vzájemné dohody s dotyčným třetím státem nebo mezinárodní organizací účastní hodnoticích návštěv. Cílem hodnoticích návštěv je vyhodnotit:
a)
právní rámec použitelný pro ochranu utajovaných informací;
b)
veškeré zvláštnosti bezpečnostní politiky a způsobu organizace bezpečnosti v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci, které mohou mít dopad na stupeň utajení informací, jež mohou být vyměňovány;
c)
již zavedená bezpečnostní opatření a postupy a
d)
bezpečnostní prověrky pro stupeň utajovaných informací EU, které mají být poskytovány.
Článek 56
Správní ujednání
1. Pokud je třeba v kontextu politického či právního rámce Unie dlouhodobě vyměňovat se třetím státem nebo mezinárodní organizací informace, jejichž stupeň utajení není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED, a pokud bezpečnostní orgán Komise po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi zejména potvrdí, že dotyčná strana nemá dostatečně rozvinutý bezpečnostní systém, který by jí umožnil uzavřít dohodu o bezpečnosti informací, může Komise uzavřít s příslušnými orgány dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace správní ujednání.
2. Taková správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů.
3. Před uzavřením ujednání se provede hodnoticí návštěva. O výsledku hodnoticí návštěvy se uvědomí skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi. Pokud existují výjimečné důvody pro naléhavou výměnu utajovaných informací, mohou být utajované informace EU poskytnuty pod podmínkou, že bude učiněno vše pro to, aby hodnoticí návštěva byla vykonána co nejdříve.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak správní ujednání výslovně nestanoví.
Článek 57
Výjimečné ad hoc poskytování utajovaných informací EU
1. Není-li uzavřena dohoda o bezpečnosti informací ani správní ujednání a pokud Komise nebo některý z jejích útvarů rozhodne, že je v kontextu politického nebo právního rámce Unie výjimečně třeba předat utajované informace EU třetímu státu nebo mezinárodní organizaci, bezpečnostní orgán Komise u bezpečnostních orgánů dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace v možném rozsahu ověří, zda jsou jejich bezpečnostní předpisy, struktury a postupy takové, že poskytnuté utajované informace EU budou chráněny na úrovni standardů, které nejsou méně přísné než standardy stanovené v tomto rozhodnutí.
2. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU předmětnému třetímu státu nebo mezinárodní organizaci učiní po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi Komise na základě návrhu člena Komise odpovědného za bezpečnostní záležitosti.
3. Poté, co Komise vydá své rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, a s výhradou předchozího písemného souhlasu původce, včetně původců zdrojového materiálu, který mohou obsahovat, předá příslušný útvar Komise dotčené informace, které ponesou označení týkající se způsobilosti k předání uvádějící třetí stát nebo mezinárodní organizaci, jíž byly informace poskytnuty. Před vlastním poskytnutím informací nebo při jejich poskytnutí se dotyčná třetí strana písemně zaváže k ochraně obdržených utajovaných informací EU v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím.
KAPITOLA 8
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
Nahrazení předchozího rozhodnutí
Tímto rozhodnutím se zrušuje a nahrazuje rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (14).
Článek 59
Utajované informace vytvořené před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost
1. Veškeré informace EU utajované podle rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom jsou nadále chráněny v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.
2. Veškeré utajované informace v držení Komise ke dni, kdy rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom vstoupilo v platnost, s výjimkou utajovaných informací Euratom:
a)
pokud je vytvořila Komise, se nadále považují za automaticky přeřazené do stupně utajení RESTREINT UE, ledaže se jejich autor do 31. ledna 2002 rozhodl udělit jim jiný stupeň utajení a informoval všechny subjekty, jimž je dotčený dokument určen;
b)
pokud je vytvořily osoby mimo Komisi, si zachovávají svůj původní stupeň utajení, a považují se proto za utajované informace EU rovnocenného stupně, ledaže autor souhlasí s jejich odtajněním nebo se snížením stupně jejich utajení.
Článek 60
Prováděcí pravidla a bezpečnostní upozornění
1. Na přijetí prováděcích pravidel k tomuto rozhodnutí, je-li to zapotřebí, se v plném souladu s vnitřním jednacím řádem vztahuje zvláštní rozhodnutí Komise o zmocnění určené členovi Komise, který je odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
2. Po svém zmocnění prostřednictvím výše uvedeného rozhodnutí Komise může člen Komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti vypracovávat bezpečnostní upozornění, v nichž stanoví bezpečnostní pokyny a osvědčené postupy v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
3. Úkoly zmiňované v prvním a druhém odstavci tohoto článku může Komise plně v souladu s vnitřním jednacím řádem přenést na generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost prostřednictvím zvláštního rozhodnutí o přenesení pravomoci.
Článek 61
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. března 2015.