EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 223/2014
af 11. marts 2014
om Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med konklusionerne fra mødet i Det Europæiske Råd den 17. juni 2010, hvorved EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020-strategien") blev vedtaget, har Unionen og medlemsstaterne sat sig som mål at bringe mindst 20 millioner mennesker uden for risiko for fattigdom og social udstødelse inden 2020. Ikke desto mindre var næsten en fjerdedel af de personer, der bor i Unionen, (119,82 millioner) i 2011 i risiko for fattigdom eller social udstødelse, hvilket var ca. 4 millioner flere end i det foregående år. Fattigdom og social udstødelse fordeler sig imidlertid ikke jævnt i Unionen, og graden heraf varierer fra medlemsstat til medlemsstat.
(2)
Antallet af personer, som lider materielle eller endog alvorlige materielle afsavn i Unionen er stigende, og næsten 8,8 % af Unionens borgere levede i 2011 med alvorlige materielle afsavn. Hertil kommer, at disse personer ofte er så udstødte, at de ikke kan drage fordel af aktiveringsforanstaltningerne under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4), og navnlig under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1304/2013 (5).
(3)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør træffe passende foranstaltninger til at forebygge enhver forskelsbehandling og sikre ligestilling mellem mænd og kvinder og sammenhængende integrering af kønsaspektet på alle stadier i udarbejdelsen, programmeringen, forvaltningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede ("fonden") såvel som i forbindelse med oplysnings- og bevidstgørelseskampagner samt udveksling af bedste praksis.
(4)
I artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) understreges det, at Unionen bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal.
(5)
I artikel 6 i TEU understreges det, at Unionen anerkender de rettigheder, friheder og principper, der findes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(6)
Artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) foreskriver, at Unionen skal udvikle og fortsætte indsatsen for at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed for at fremme en harmonisk udvikling af Unionen som helhed.
(7)
Fonden bør styrke den sociale samhørighed og bidrage til at reducere fattigdommen i Unionen og i sidste instans helt udrydde de værste former for fattigdom ved at støtte nationale ordninger, som yder ikke-økonomisk bistand med henblik på at afhjælpe fødevaremangel og alvorlige materielle afsavn og/eller bidrage til social inklusion af de socialt dårligst stillede personer. Fonden bør reducere de former for ekstrem fattigdom, som i særlig grad bevirker social udstødelse, såsom hjemløshed, børnefattigdom og fødevaremangel.
(8)
Det er ikke fondens formål at træde i stedet for medlemsstaternes politikker for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, navnlig politikker, der er nødvendige for at forhindre marginalisering af sårbare lavindkomstgrupper og afværge den øgede risiko for fattigdom og social udstødelse.
(9)
I henhold til artikel 317 i TFEU og som led i princippet om delt forvaltning bør betingelserne for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser til at gennemføre EU- budgettet, fastlægges, og medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til samarbejde bør klarlægges. Disse betingelser bør gøre det muligt for Kommissionen at forvisse sig om, at medlemsstaterne bruger fonden lovligt og formelt rigtigt samt i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6) ("finansforordningen").
(10)
Disse bestemmelser sikrer endvidere, at de støttede operationer overholder bestemmelserne i gældende EU-ret og dermed forbundet national lovgivning, som direkte eller indirekte gennemfører denne forordning, samt politikker, navnlig med hensyn til sikkerheden af fødevarer og/eller elementær materiel bistand, som uddeles til de socialt dårligst stillede personer.
(11)
Fordelingen af fondens midler mellem medlemsstaterne i perioden 2014-2020 tager ligeligt hensyn til følgende indikatorer, fastsat på grundlag af data fra Eurostat, vedrørende den andel af befolkningen, som lider alvorlige materielle afsavn, og den andel af befolkningen, som lever i husstande med meget lav arbejdsintensitet. Endvidere tager fordelingen hensyn til de forskellige måder, hvorpå der ydes bistand til de socialt dårligst stillede personer i medlemsstaterne. Dog bør hver medlemsstat tildeles et mindstebeløb på 3 500 000 EUR for programmeringsperioden 2014-2020 for at kunne udforme et operationelt program med et meningsfuldt bevillingsniveau.
(12)
Det beløb, som medlemsstaten tildeles fra fonden, bør trækkes fra medlemsstatens strukturfondstildeling.
(13)
Medlemsstaternes operationelle programmer bør angive og begrunde de former for fødevaremæssige og/eller materielle afsavn der skal afhjælpes, og/eller de sociale inklusionsaktiviteter, der skal støttes, og bør beskrive elementerne i den bistand til de socialt dårligst stillede personer, som skal ydes gennem fondens støtte til nationale ordninger. De bør desuden omfatte elementer, som er nødvendige for at sikre en effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de operationelle programmer.
(14)
Alvorlig fødevaremangel optræder i Unionen sideløbende med et betydeligt fødevarespild. Fonden bør i den henseende fremme fødevaredonationer, når det er hensigtsmæssigt. Dette må imidlertid ikke fjerne fokus fra nødvendigheden af at fjerne de eksisterende hindringer for donation af overskydende fødevarer med henblik på bekæmpelse af fødevaremangel.
(15)
Med henblik på at sikre en effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de foranstaltninger, som finansieres af fonden, bør medlemsstaterne i relevant omfang fremme samarbejdet mellem regionale og lokale myndigheder og organer, som repræsenterer civilsamfundet, samt alle berørte parters deltagelse i udformningen og gennemførelsen af de aktiviteter, fonden finansierer.
(16)
For at sikre at gennemførelsen af fonden får den størst mulig virkning, navnlig hvad angår eventuelle ændringer i de nationale forhold, er det hensigtsmæssigt at fastlægge en procedure for ændringer af et operationelt program.
(17)
Partnerskabsprincippet bør anvendes for at kunne imødekomme de forskellige behov så effektivt og hensigtsmæssigt som muligt og for bedre at nå ud til de socialt dårligst stillede personer.
(18)
Udveksling af erfaringer og bedste praksis er forbundet med betydelig merværdi, fordi det fremmer gensidig læring. Kommissionen bør lette og fremme deres formidling, samtidig med at den stræber efter synergier med hensyn til udveksling af bedste praksis i forbindelse med de relevante fonde, navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF).
(19)
For at overvåge fremskridt i gennemførelsen af de operationelle programmer bør medlemsstaterne udarbejde årlige og endelige gennemførelsesrapporter og forelægge dem for Kommissionen. Dette vil sikre, at der altid er væsentlige og ajourførte oplysninger om disse operationelle programmer til rådighed. Med samme mål for øje bør Kommissionen og hver medlemsstat hvert år afholde et møde for at gøre status, medmindre andet aftales. De relevante interessenter bør inddrages i overvågningen på passende vis.
(20)
For at forbedre kvaliteten og udformningen af det enkelte operationelle program og evaluere fondens effektivitet og virkning bør der gennemføres forhåndsevalueringer og efterfølgende evalueringer. Disse evalueringer bør være baseret på relevante data og suppleres i relevant omfang af undersøgelser om de socialt dårligst stillede personer, som har modtaget bistand under det operationelle program, og, hvis det er nødvendigt, af evalueringer, som gennemføres i løbet af programmeringsperioden. Disse evalueringer bør også respektere de endelige modtageres privatliv og gennemføres på en sådan måde, at de socialt dårligst stillede personer ikke stigmatiseres. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvar i denne henseende bør præciseres.
(21)
Ved evalueringen af fonden samt ved udformningen af evalueringsmetoden bør der tages højde for, at socialt afsavn er et komplekst begreb med flere dimensioner.
(22)
Borgerne har ret til at vide, hvordan Unionens finansielle midler investeres og med hvilken virkning. For at sikre en bred formidling af oplysninger om fondens resultater og sikre tilgængelighed og gennemsigtighed med hensyn til finansieringsmuligheder bør der fastsættes detaljerede bestemmelser om information og kommunikation, navnlig for så vidt angår støttemodtagernes, medlemsstaternes og i relevant omfang de lokale og regionale myndigheders ansvar.
(23)
EU-retten om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, især Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (7), finder anvendelse.
(24)
Det er nødvendigt at fastsætte et maksimumsniveau for fondens medfinansiering af de operationelle programmer for at sikre, at Unionens midler får en multiplikatoreffekt. Endvidere bør der tages hensyn til situationen for medlemsstater med midlertidige budgetproblemer.
(25)
Ensartede, enkle og rimelige regler vedrørende støtteberettigelsesperioden, operationerne og udgifterne for fonden bør finde anvendelse i hele Unionen. Betingelserne for støtteberettigelse bør afspejle den særlige karakter af fondens mål og målgrupper, navnlig gennem fastsættelse af passende og forenklede betingelser for operationers støtteberettigelse, støtteformer samt regler og betingelser for godtgørelse.
(26)
Under hensyntagen til fristen for offentliggørelsen af indkaldelsen af forslag, tidsfristerne for vedtagelse af denne forordning og den tid, der er nødvendig til forberedelsen af de operationelle programmer, bør der fastlægges regler, som muliggør en smidig overgang for at undgå afbrydelser i leveringen af fødevarebistand. Det er med dette for øje passende at lade støtteberettigelsesperioden for udgifter gælde fra den 1. december 2013.
(27)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (8) foreskriver, at produkter, der opkøbes ved offentlig intervention, kan stilles til rådighed for programmet for uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen, hvis det er tilladt under det pågældende program. Eftersom anvendelse, forarbejdning eller salg af disse produkter alt efter omstændighederne kan være den mest økonomisk fordelagtige måde at tilvejebringe fødevarer på, er det hensigtsmæssigt at åbne mulighed herfor i nærværende forordning. Beløbene opnået ved transaktioner vedrørende sådanne produkter bør anvendes til gavn for de socialt dårligst stillede personer. Disse beløb bør ikke benyttes til at mindske medlemsstaternes forpligtelse til medfinansiering af programmet. For at sikre den mest effektive anvendelse af disse produkter og deres provenu bør Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1308/2013 vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger procedurerne for anvendelse, forarbejdning og salg af disse produkter med henblik på programmet for de socialt dårligst stillede personer.
(28)
Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke typer aktioner der kan iværksættes på Kommissionens og medlemsstaternes initiativ i form af teknisk bistand med støtte fra fonden. Kommissionen bør med henblik herpå høre medlemsstaterne og repræsentanterne for partnerorganisationer på EU-plan.
(29)
I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning bør medlemsstaterne og Kommissionen have ansvaret for forvaltningen af og kontrollen med programmerne. Medlemsstaterne bør via deres forvaltnings- og kontrolsystemer have hovedansvaret for gennemførelsen af og kontrollen med deres operationelle program.
(30)
Medlemsstaterne bør vedtage passende foranstaltninger for at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer oprettes og fungerer effektivt med henblik på at kunne give sikkerhed for, at anvendelsen af fonden er lovlig og formelt rigtig. Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til deres operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystemer samt forebyggelse, konstatering og afhjælpning af uregelmæssigheder og overtrædelser af EU-retten bør derfor præciseres.
(31)
Medlemsstaterne bør opfylde deres forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelser og påtage sig det ansvar, som er fastlagt i reglerne om delt forvaltning i denne forordning og i finansforordningen. Medlemsstaterne bør sikre, at der i overensstemmelse med betingelserne i nærværende forordning er indført en effektiv ordning for behandling af klager vedrørende fonden. I overensstemmelse med nærhedsprincippet bør medlemsstaterne på Kommissionens anmodning behandle klager indgivet til Kommissionen, som hører under anvendelsesområdet for deres ordninger, og bør på anmodning informere Kommissionen om resultaterne af behandlingen.
(32)
Medlemsstaterne bør udpege en forvaltningsmyndighed, en attesteringsmyndighed og en funktionelt uafhængig revisionsmyndighed for hvert operationelt program. For at give medlemsstaterne fleksibilitet med hensyn til etablering af kontrolsystemer bør det være muligt at lade attesteringsmyndighedens funktioner blive varetaget af forvaltningsmyndigheden. Medlemsstaterne bør også have mulighed for at udpege bemyndigede organer til at udføre visse af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver. Medlemsstaterne bør i så tilfælde præcisere disses respektive ansvarsområder og funktioner.
(33)
Forvaltningsmyndigheden har hovedansvaret for den effektive og virkningsfulde gennemførelse af fonden, og den vil således opfylde et stort antal funktioner vedrørende forvaltning og overvågning af det operationelle program, finansiel forvaltning og kontrol samt projektudvælgelse. Forvaltningsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør derfor fastlægges i denne forordning.
(34)
Attesteringsmyndigheden bør udarbejde betalingsanmodninger og forelægge dem for Kommissionen. Den bør udarbejde regnskaberne og attestere, at de er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i regnskaberne er i overensstemmelse med de gældende EU-regler og nationale regler. Attesteringsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør fastlægges i denne forordning.
(35)
Revisionsmyndigheden bør sikre, at der foretages revision af forvaltnings- og kontrolsystemerne, af et passende udsnit af operationer og af regnskaberne. Revisionsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør fastlægges i denne forordning. Revision af anmeldte udgifter bør udføres på et repræsentativt udsnit af operationer, således at resultaterne kan ekstrapoleres. Som hovedregel bør en statistisk prøveudtagningsmetode anvendes for at tilvejebringe en pålidelig repræsentativ prøve. Ikke desto mindre bør revisionsmyndighederne i behørigt begrundede tilfælde kunne anvende en ikke-statistisk metode for prøveudtagning eller transaktionsrevision, forudsat at betingelserne i denne forordning er overholdt.
(36)
For at tage hensyn til den særlige tilrettelæggelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne i forbindelse med fonden og behovet for at sikre en forholdsmæssig tilgang bør der fastlægges særlige bestemmelser om udpegelse af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden. For at undgå en unødvendig administrativ byrde bør forhåndsverificeringen af overholdelsen af udpegelseskriterierne i denne forordning være begrænset til forvaltnings- og attesteringsmyndigheden. Der bør ikke være krav om, at Kommission skal godkende udpegelsen. Kontrollen med overholdelsen af udpegelseskriterierne, som udføres gennem revisions- og kontrolordninger, bør, hvis resultaterne viser manglende overholdelse af kriterierne, medføre korrigerende foranstaltninger og eventuelt tilbagetrækning af udpegelsen.
(37)
Uden at Kommissionens beføjelser vedrørende finanskontrol indskrænkes, bør der sikres samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af denne forordning, og der bør fastsættes kriterier, som gør det muligt for Kommissionen som led i sin strategi for kontrol af nationale systemer at fastlægge, hvilket sikkerhedsniveau den bør opnå hos de nationale revisionsorganer.
(38)
Kommissionens beføjelser og ansvar med hensyn til at verificere, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, og til at kræve handling fra medlemsstaternes side bør fastsættes. Kommissionen bør endvidere have beføjelse til at foretage revisioner og kontrol på stedet, der fokuserer på emner vedrørende forsvarlig økonomisk forvaltning med henblik på at drage konklusioner om fondens resultater.
(39)
Unionens budgetforpligtelser bør indgås årligt. For at sikre effektiv programforvaltning skal der fastlægges enkle regler for forfinansiering, anmodninger om mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo.
(40)
Navnlig med henblik på at sikre en rimelig sikkerhed for Kommissionen forud for godkendelsen af regnskaberne bør anmodninger om mellemliggende betalinger refunderes med en sats på 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende medfinansieringssatsen som fastsat i afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program på de støtteberettigede udgifter. De resterende udestående beløb bør udbetales til medlemsstaterne efter godkendelsen af regnskaberne, forudsat at Kommissionen kan konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende.
(41)
En forfinansieringsbetaling ved starten af det operationelle program bør sikre, at medlemsstaten har midlerne til at yde støtte til støttemodtagerne i forbindelse med gennemførelsen af operationerne fra vedtagelsen af det operationelle program. Denne forfinansiering bør udelukkende anvendes til dette formål, og således at støttemodtagerne bør modtage tilstrækkelige midler til at igangsætte en operation efter udvælgelsen.
(42)
Støttemodtagere bør modtage støtten fuldt ud senest 90 dage efter datoen for støttemodtagerens indgivelse af betalingsanmodningen med forbehold af disponible midler fra forfinansiering og fra mellemliggende betalinger. Forvaltningsmyndigheden bør kunne afbryde fristen, hvis dokumentationen er ufuldstændig, eller der er tegn på uregelmæssigheder, der kræver yderligere undersøgelse.
(43)
For at beskytte Unionens finansielle interesser bør der kunne træffes foranstaltninger, som er tidsbegrænsede, og som gør det muligt for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede at afbryde betalinger, hvis der er klare tegn på, at der er alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemets funktion, tegn på uregelmæssigheder i forbindelse med en betalingsanmodning eller manglende fremlæggelse af dokumenter i forbindelse med gennemgang og godkendelse af regnskaber. Afbrydelsesperiodens varighed bør være på op til seks måneder med mulighed for forlængelse op til ni måneder med medlemsstatens samtykke, med henblik på at give tilstrækkelig tid til at afhjælpe årsagerne til afbrydelsen og derved undgå anvendelse af suspensioner.
(44)
For at beskytte Unionens finansielle interesser og sørge for redskaber til at sikre en effektiv programgennemførelse bør der fastsættes bestemmelser, som gør det muligt for Kommissionen at suspendere betalinger.
(45)
For at anvende kravene i finansforordningen på den finansielle forvaltning af fonden er det nødvendigt at fastsætte procedurer for udarbejdelse, undersøgelse og godkendelse af regnskaber, som bør sikre et klart grundlag og retssikkerhed for disse ordninger. For at give en medlemsstat mulighed for at opfylde sine forpligtelser korrekt bør det endvidere være muligt for den pågældende medlemsstat at udelukke beløb, der er genstand for en igangværende vurdering af lovlighed og formel rigtighed.
(46)
For at nedsætte risikoen for angivelse af uregelmæssige udgifter bør det være muligt for en attesteringsmyndighed - uden at der er behov for videre begrundelse - at medtage de beløb, der kræver yderligere verificering, i en anmodning om mellemliggende betaling efter det regnskabsår, hvor beløbene blev bogført i dens regnskabssystem.
(47)
For at mindske den administrative byrde for støttemodtagerne bør der fastsættes specifikke frister, inden for hvilke forvaltningsmyndighederne er forpligtet til at holde dokumentation for operationer efter indgivelsen af udgifterne eller afslutningen af en operation tilgængelige. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør længden af den periode, hvor dokumentation skal opbevares, afhænge af de samlede støtteberettigede udgifter i forbindelse med en operation.
(48)
Da regnskaberne verificeres og godkendes hvert år, bør afslutningsproceduren være enkel. Den endelige afslutning af programmet bør derfor kun baseres på den dokumentation, der vedrører det sidste regnskabsår, og den endelige rapport om gennemførelsen eller den seneste årlige rapport om gennemførelsen, uden at der er behov for at forelægge nogen supplerende dokumentation.
(49)
For at beskytte Unionens budget er det muligt, at det kan blive nødvendigt for Kommissionen at foretage finansielle korrektioner. For at sikre retssikkerhed for medlemsstaterne er det vigtigt at fastlægge, under hvilke omstændigheder overtrædelser af gældende EU-ret eller national lovgivning relateret til dens anvendelse kan føre til finansielle korrektioner fra Kommissionens side. For at sikre, at eventuelle finansielle korrektioner, som Kommissionen pålægger medlemsstaterne, hænger sammen med beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, bør sådanne korrektioner kun anvendes i tilfælde, hvor overtrædelsen af gældende EU-ret eller national lovgivning relateret til anvendelsen af relevant EU-ret vedrører støtteberettigelsen, den formelle rigtighed og forvaltningen eller kontrollen af operationer og modsvarende udgifter, der er anmeldt til Kommissionen. For at sikre proportionalitet er det vigtigt, at Kommissionen tager hensyn til overtrædelsens karakter og alvor og de dermed forbundne finansielle virkninger for Unionens budget, når den træffer afgørelser om en finansiel korrektion.
(50)
Det er nødvendigt at indføre en retlig ramme, der giver robuste forvaltnings- og kontrolsystemer og en passende fordeling af roller og ansvarsområder i forbindelse med delt forvaltning. Kommissionens rolle bør derfor præciseres og tydeliggøres, og der bør fastsættes forholdsmæssige regler for Kommissionens anvendelse af finansielle korrektioner.
(51)
Hyppigheden af revisioner af operationer bør stå i et rimeligt forhold til størrelsen af EU-støtten fra fonden. Navnlig bør antallet af revisioner nedsættes, hvis de samlede støtteberettigede udgifter til en operation ikke overstiger 150 000 EUR. Det bør dog være muligt at foretage revisioner på et hvilket som helst tidspunkt, hvis der er bevis for en uregelmæssighed eller svig, eller, efter afslutning af en fuldført operation, som led i en revisionsstikprøve. Kommissionen bør have mulighed for at revidere revisionsmyndighedens revisionsspor eller deltage i revisionsmyndighedernes revisioner på stedet. Hvis Kommissionen ikke opnår tilstrækkelig forsikring om revisionsmyndighedens effektivitet gennem disse foranstaltninger, bør den kunne gennemføre en gentagelse af dens revisionsvirksomhed, hvis dette er i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder. For at niveauet for Kommissionens revisioner kan stå i et rimeligt forhold til risikoen, bør Kommissionen kunne reducere sin revisionsindsats vedrørende operationelle programmer, hvor der ikke er væsentlige mangler, eller hvor der ikke er tvivl om revisionsmyndighedens pålidelighed. For at reducere den administrative byrde for støttemodtagerne bør der indføres specifikke regler for at nedsætte risikoen for overlapning mellem revisioner af de samme operationer, som foretages af forskellige institutioner, nemlig Den Europæiske Revisionsret, Kommissionen og revisionsmyndigheden. Desuden bør omfanget af revisioner fuldt ud tage hensyn til fondens mål og målgruppers karakteristika samt til den frivillige karakter af mange støttemodtagere.
(52)
For at sikre finansiel disciplin bør der fastlægges ordninger for frigørelse af en given del af budgetforpligtelsen under et operationelt program, navnlig hvis et beløb kan udelukkes fra frigørelsen, især når forsinkelserne i gennemførelsen skyldes omstændigheder, som er uafhængige af den berørte part, eller som er unormale eller uforudselige, og hvis følger ikke kan undgås på trods af den udviste omhu, såvel som i en situation, hvor en betalingsanmodning er indgivet, men hvor betalingsfristen er blevet afbrudt eller betalingen er blevet suspenderet.
(53)
For at supplere og ændre visse ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår fastsættelse af indholdet af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, kriterierne for fastlæggelse af hvilke sager om uregelmæssigheder, som skal indberettes, de data, der skal leveres, og inddrivelsen af uretmæssigt udbetalte beløb, nærmere bestemmelser om oplysninger i relation til de data, som skal registreres og lagres i elektronisk form i det overvågningssystem, som etableres af forvaltningsmyndighederne, minimumskravene for revisionsspor, anvendelsesområdet for og indholdet af nationale revisioner og metodologien for udvælgelse af stikprøver, detaljerede regler for anvendelsen af data indsamlet under revisioner, og kriterierne for fastlæggelse af alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, for fastlæggelse af det niveau af finansielle korrektioner, der skal anvendes, og for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(54)
Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(55)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår afgørelser om fastsættelse af årlige planer for operationer, der skal finansieres fra teknisk assistance på Kommissionens initiativ, afgørelser om vedtagelse og ændring af operationelle programmer, afgørelser om suspension af mellemliggende betalinger, afgørelser om ikke-godkendelse af regnskabet og det beløb, der får udgiftsvirkning, hvis regnskabet ikke blev godkendt, afgørelser om finansielle korrektioner, afgørelser, der fastlægger den årlige fordeling af medlemsstaternes disponible forpligtelsesbevillinger, og, i forbindelse med frigørelse, afgørelser om ændring af afgørelser om vedtagelse af programmer.
(56)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår modellen for den strukturerede undersøgelse af de endelige modtagere, hyppigheden af indberetning af uregelmæssigheder og det indberetningsformat, der skal anvendes, vilkårene og betingelserne for systemet for elektronisk dataudveksling for forvaltning og kontrol, de tekniske specifikationer for registrering og lagring af data i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemet, modellen for forvaltningserklæringen, modellerne for revisionsstrategien, revisionsudtalelsen og kontrolrapporten, modellen for det uafhængige revisionsorgans beretning og erklæring og for beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og fastsatte procedurer, modellen for betalingsanmodninger og modellen for regnskaber. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (9).
(57)
For visse gennemførelsesretsakter, som skal vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011, er den potentielle indvirkning og de potentielle konsekvenser af så stor betydning for medlemsstaterne, at en undtagelse fra den generelle regel er begrundet. Kommissionen bør derfor ikke vedtage udkastet til gennemførelsesretsakt, hvis udvalget ikke afgiver nogen udtalelse. Disse gennemførelsesretsakter vedrører fastlæggelse af tekniske specifikationer for registrering og lagring af data i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemet. Artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 bør derfor finde anvendelse på disse gennemførelsesretsakter.
(58)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder respekt for den menneskelige værdighed og for privat- og familieliv, ret til beskyttelse af personoplysninger, børns rettigheder, ældres rettigheder, ligestilling mellem mænd og kvinder og forbud mod forskelsbehandling. Denne forordning bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(59)
Målene for denne forordning, nemlig at fremme social samhørighed i Unionen og bidrage til bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(60)
Det bør sikres, at fonden supplerer de aktioner, der modtager støtte fra ESF som aktiviteter for social inklusion, samtidig med udelukkende at støtte de socialt dårligst stillede personer.
(61)
For at sikre hurtig vedtagelse af gennemførelsesretsakterne i denne forordning, bør forordningen træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og formål
Denne forordning opretter Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede ("fonden") for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020, og fastlægger fondens mål, anvendelsesområdet for dens støtte, de disponible finansielle midler og fordelingen af disse midler for hver medlemsstat, og fastlægger de regler, som er nødvendige for at sikre fondens effektivitet og virkning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "elementær materiel bistand": elementære forbrugsvarer af begrænset værdi og til personlig brug for de socialt dårligst stillede personer, f.eks. tøj, fodtøj, hygiejneartikler, skolematerialer og soveposer
2) "de socialt dårligst stillede personer": fysiske personer, dvs. enkeltpersoner, familier, husstande eller sammenslutninger af sådanne personer, hvis behov for bistand er blevet fastslået i overensstemmelse med objektive kriterier, som de nationale kompetente myndigheder fastsætter i samarbejde med relevante interessenter, idet de undgår interessekonflikter, eller som er fastlagt af partnerorganisationerne, og som er godkendt af de pågældende nationale myndigheder og som kan omfatte elementer, der gør det muligt at fokusere på de socialt dårligst stillede personer i bestemte geografiske områder
3) "partnerorganisationer": offentlige organer og/eller almennyttige organisationer, som direkte eller via partnerorganisationer uddeler fødevarer og/eller elementær materiel bistand, om nødvendigt kombineret med ledsageforanstaltninger, eller som udøver aktiviteter, som sigter direkte mod social inklusion af de socialt dårligst stillede personer, og hvis operationer er blevet udvalgt af forvaltningsmyndigheden i overensstemmelse med artikel 32, stk. 3, litra b)
4) "nationale ordninger": enhver ordning, som i det mindste delvist har det samme formål som fonden, og som gennemføres på nationalt, regionalt eller lokalt plan enten af offentlige organer eller af almennyttige organisationer
5) "det operationelle program for fødevarer og/eller elementær materiel bistand" (også benævnt "OP I"): et operationelt program, der støtter uddeling af fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer, om nødvendigt kombineret med ledsageforanstaltninger, med sigte på at afbøde den sociale udstødelse af de socialt dårligst stillede personer
6) "det operationelle program for social inklusion af de socialt dårligst stillede personer" (også benævnt "OP II"): et operationelt program, der støtter aktiviteter, som ligger uden for aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, i form af ikke-økonomisk, ikke-materiel bistand med sigte på social inklusion af de socialt dårligst stillede personer
7) "operation": et projekt, en kontrakt eller en aktion, som er udvalgt af forvaltningsmyndigheden for det pågældende operationelle program eller under dens ansvar, og som bidrager til at opfylde målene for det operationelle program, som operationen vedrører
8) "fuldført operation": en operation, der er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført, og for hvilken alle betalinger er blevet foretaget af støttemodtagerne, og bidraget fra det relevante operationelle program er blevet betalt til støttemodtagerne
9) "støttemodtager": et offentligt eller privat organ, der har ansvaret for at iværksætte eller for at iværksætte og gennemføre operationer
10) "endelig modtager": den eller de socialt dårligst stillede personer, der modtager støtte som defineret i denne forordnings artikel 4
11) "ledsageforanstaltninger": foranstaltninger, der supplerer uddelingen af fødevarer og/eller elementær materiel bistand med henblik på at afbøde social udstødelse og/eller håndtere sociale nødsituationer på en mere myndiggørende og holdbar måde, f.eks. vejledning om en afbalanceret kost og rådgivning om budgetstyring
12) "offentlige udgifter": et offentligt bidrag til finansieringen af operationer, som hidrører fra nationale, regionale eller lokale offentlige myndigheders budget, Unionens budget i forbindelse med fonden, budgettet for offentlige myndigheder eller sammenslutninger af offentlige myndigheder eller ethvert offentligretligt organ som omhandlet i artikel 1, stk. 9, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF (10)
13) "bemyndiget organ": ethvert offentligt eller privat organ, der handler under en forvaltnings- eller attesteringsmyndigheds ansvar eller udfører opgaver på dennes vegne i forhold til støttemodtagere, som gennemfører operationer
14) "regnskabsår": perioden fra den 1. juli til den 30. juni, undtagen for programmeringsperiodens første regnskabsår, hvor perioden regnes fra begyndelsesdatoen for udgifternes støtteberettigelse til den 30. juni 2015. Det sidste regnskabsår er perioden fra den 1. juli 2023 til den 30. juni 2024
15) "finansår": perioden fra den 1. januar til den 31. december
16) "uregelmæssighed": enhver overtrædelse af EU-retten eller national lovgivning vedrørende dens anvendelse, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse i forbindelse med gennemførelsen af fonden, der skader eller vil kunne skade Unionens budget ved afholdelse af en uretmæssig udgift over Unionens budget
17) "økonomisk aktør": en fysisk eller juridisk person eller anden enhed, der deltager i gennemførelsen af støtte fra fonden, med undtagelse af en medlemsstat, som udøver sine beføjelser som offentlig myndighed
18) "systembetinget uregelmæssighed": enhver uregelmæssighed, der kan være af tilbagevendende art, og som med stor sandsynlighed forekommer i tilsvarende operationer som følge af en alvorlig mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, herunder manglende fastlæggelse af relevante procedurer i overensstemmelse med denne forordning
19) "alvorlig mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde": en mangel, som kræver væsentlige forbedringer i systemet, og som udsætter fonden for væsentlig risiko for uregelmæssigheder, og hvis eksistens er uforenelig med en revisionserklæring uden forbehold vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde.
Artikel 3
Mål
1. Fonden skal fremme social samhørighed, styrke social inklusion og derved i sidste ende bidrage til målet om at udrydde fattigdom i Unionen ved at bidrage til opfyldelsen af målet for bekæmpelse af fattigdom, nemlig at bringe mindst 20 millioner mennesker uden for risiko for fattigdom og social udstødelse i overensstemmelse med Europa 2020-strategien, og samtidig hermed være et supplement til strukturfondene. Fonden skal bidrage til opfyldelsen af det specifikke mål at afhjælpe de værste former for fattigdom ved at yde ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer ved hjælp af fødevarer og/eller elementær materiel bistand og aktiviteter vedrørende social inklusion med sigte på de socialt dårligst stillede personers sociale integration.
Dette mål og resultaterne af fondens gennemførelse skal vurderes kvalitativt og kvantitativt.
2. Fonden er et supplement til bæredygtige nationale politikker for fattigdomsbekæmpelse og social inklusion, som forsat henhører under medlemsstaternes ansvarsområde.
Artikel 4
Anvendelsesområde for støtten
1. Fonden støtter nationale ordninger for uddeling af fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer via partnerorganisationer, som er udvalgt af medlemsstaterne.
Fonden kan med henblik på at forøge og diversificere forsyningen af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer og mindske og forhindre fødevarespild støtte aktiviteter i forbindelse med indsamling, transport, lagring og distribution af fødevaredonationer.
Fonden kan ligeledes støtte ledsageforanstaltninger, som supplerer uddelingen af fødevarer og/eller elementær materiel bistand.
2. Fonden støtter aktiviteter, som bidrager til social inklusion af de socialt dårligst stillede personer.
3. Fonden fremmer på EU-plan gensidig læring, netværksarbejde og formidling af god praksis på området ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer.
Artikel 5
Principper
1. Den del af Unionens budget, der er afsat til fonden, gennemføres ved delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Kommissionen i henhold til artikel 58, stk. 1, litra b), i finansforordningen, dog ikke hvad angår teknisk bistand på Kommissionens initiativ, som gennemføres ved direkte forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 58, stk. 1, litra a).
2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger under hensyntagen til den enkelte medlemsstats specifikke situation for sammenhæng mellem på den ene side fondens støtte og på den anden side Unionens relevante politikker og prioriteter og komplementaritet med andre af Unionens instrumenter.
3. Støtte fra fonden gennemføres i tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne i overensstemmelse med nærhedsprincippet.
4. Medlemsstaterne og de organer, de har udpeget i dette øjemed, er ansvarlige for gennemførelsen af de operationelle programmer og for udførelse af deres opgaver i henhold til denne forordning i overensstemmelse med medlemsstatens institutionelle, retlige og finansielle rammer og under overholdelse af denne forordning.
5. Ordninger om gennemførelse og anvendelse af fonden, navnlig de økonomiske og administrative ressourcer, som er nødvendige i forbindelse med rapportering, evaluering, forvaltning og kontrol, skal tage højde for proportionalitetsprincippet under hensyntagen til det tildelte støtteniveau og den begrænsede administrative kapacitet i de organisationer, der fungerer hovedsagelig takket være frivillige.
6. Kommissionen og medlemsstaterne sørger i overensstemmelse med deres respektive ansvar og for at forhindre dobbeltfinansiering for koordination med ESF og med andre relevante EU-politikker, -strategier og -instrumenter, navnlig EU-initiativer inden for folkesundhed og imod fødevarespild.
7. Kommissionen og medlemsstaterne og støttemodtagerne anvender princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning i overensstemmelse med finansforordningens artikel 30.
8. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer en effektiv udnyttelse af fonden, bl.a. gennem overvågning, rapportering og evaluering.
9. Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at de operationelle programmer forberedes, programmeres, gennemføres, overvåges og evalueres med respekt for partnerskabsprincippet, når de gennemfører høringer med relevante interessenter som fastsat i denne forordning.
10. Kommissionen og medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre fondens effektivitet og varetager deres respektive funktioner i forbindelse med fonden med henblik på at reducere den administrative byrde for støttemodtagerne.
11. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at ligestilling mellem mænd og kvinder og integrering af kønsaspektet tages i betragtning og fremmes i de forskellige faser af forberedelsen, programmeringen, forvaltningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af fonden samt i informations- og oplysningskampagner og ved udveksling af bedste praksis. Kommissionen og medlemsstaterne anvender data opdelt efter køn, hvor sådanne forefindes.
Kommissionen og medlemsstaterne tager passende skridt til at forhindre enhver forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering i forbindelse med adgang til fonden og til programmer og operationer, der støttes af fonden.
12. Operationer, der støttes af fonden, skal overholde gældende EU-ret og national ret vedrørende anvendelsen heraf ("gældende ret"). Fonden må navnlig kun anvendes til at støtte uddelingen af fødevarer og varer, som er i overensstemmelse med EU-retten vedrørende forbrugersikkerhed.
13. Medlemsstater og støttemodtagere udvælger fødevarerne og/eller den elementære materielle bistand på grundlag af objektive kriterier i relation til behovene hos de socialt dårligst stillede personer. Der tages hensyn til klimatiske og miljømæssige forhold i udvælgelseskriterierne for fødevarer og, hvor det er relevant, varer, navnlig med henblik på reduktion af fødevarespild. Hvor det er relevant, træffes valget af den type fødevarer, der skal uddeles, efter overvejelser om deres bidrag til en alsidig kost for de socialt dårligst stillede personer.
14. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at bistand, der leveres inden for rammerne af denne fond, tager hensyn til de socialt dårligst stillede personers værdighed.
AFSNIT II
MIDLER OG PROGRAMMERING
Artikel 6
Samlede midler
1. De midler, der er til rådighed til fondens budgetmæssige forpligtelser i løbet af perioden 2014-2020, er fastsat til 3 395 684 880 EUR i 2011-priser i overensstemmelse med den årlige fordeling, der er fastlagt i bilag II.
2. Fondens tildeling til hver medlemsstat i perioden 2014-2020 er anført i bilag III. Mindstebeløbet for hver medlemsstat er 3 500 000 EUR for hele perioden.
3. Med henblik på programmering og efterfølgende optagelse i Unionens almindelige budget indekseres beløbet med 2 % årligt.
4. 0,35 % af de samlede midler afsættes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ.
Artikel 7
Operationelle programmer
1. Hver medlemsstat forelægger senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen et OP I og/eller et OP II, som skal dække perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
2. Et OP I skal indeholde:
a)
en udpegning af og en begrundelse for udvælgelsen af, hvilke former for materielle afsavn det operationelle program skal afhjælpe, samt for hver enkelt type behandlet materielt afsavn en beskrivelse af og de vigtigste karakteristika for uddelingen af fødevarer og/eller den elementære materielle bistand og, hvor det er relevant, af de ledsageforanstaltninger, der skal gennemføres, under hensyntagen til resultaterne af den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16
b)
en beskrivelse af den eller de modsvarende nationale ordninger for hver type behandlet materielt afsavn
c)
en beskrivelse af, hvilke mekanismer der anvendes til at fastlægge kriterierne for støtteberettigelse for de socialt dårligst stillede personer, om nødvendigt opdelt efter behandlet type materielt afsavn
d)
kriterierne for udvælgelse af operationer og en beskrivelse af udvælgelsesmekanismerne, om nødvendigt opdelt efter type af materielt afsavn
e)
kriterierne for udvælgelse af partnerorganisationerne, om nødvendigt opdelt efter behandlet type materielt afsavn
f)
en beskrivelse af mekanismerne til sikring af komplementaritet med ESF
g)
en finansieringsplan med en tabel, der for hele programmeringsperioden angiver den samlede støttebevilling fra det operationelle program, vejledende opdelt på behandlet type materielt afsavn samt de tilhørende ledsageforanstaltninger.
3. Et OP II skal indeholde:
a)
en strategi for programmets bidrag til at fremme den sociale samhørighed og fattigdomsbekæmpelsen i overensstemmelse med Europa 2020-strategien, herunder en begrundelse for valget af prioriteringsområderne for støtten
b)
det operationelle programs specifikke mål baseret på en kortlægning af nationale behov under hensyntagen til resultaterne af den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16. Forhåndsevalueringen forelægges Kommissionen samtidig med det operationelle program
c)
en finansieringsplan med en tabel, der for hele programmeringsperioden angiver den samlede støttebevilling fra det operationelle program, vejledende opdelt på type af aktion
d)
identificering af de socialt dårligst stillede personer, som skal støttes
e)
de finansielle indikatorer for de hertil svarende tildelte udgifter
f)
de forventede resultater af de specifikke mål og de hertil svarende programspecifikke outputindikatorer og resultatindikatorer samt en basislinjeværdi og en målværdi
g)
en beskrivelse af typen af og eksempler på aktioner, der kan støttes, og deres forventede bidrag til de specifikke mål, jf. litra b), herunder de vejledende principper for udvælgelsen af operationer og, hvor det er relevant, identificeringen af forskellige typer støttemodtagere
h)
en beskrivelse af mekanismerne til sikring af komplementaritet med ESF samt forebyggelse af overlapninger og dobbeltfinansiering af operationer.
4. Derudover skal hvert af de operationelle programmer indeholde:
a)
en udpegning af forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden, hvis en sådan findes, revisionsmyndigheden og det organ, hvortil betalinger foretages af Kommissionen, samt en beskrivelse af overvågningsproceduren
b)
en beskrivelse af de foranstaltninger, der træffes for at inddrage alle relevante interessenter og, hvor det er relevant, de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder i udarbejdelsen af det operationelle program
c)
en beskrivelse af den planlagte anvendelse af teknisk bistand i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, herunder aktioner til styrkelse af støttemodtagernes administrative kapacitet i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program
d)
en finansieringsplan med en tabel med angivelse for hvert år, jf. artikel 20, af den bevilling, der påtænkes afsat som bidrag fra fonden og fra medfinansiering i overensstemmelse med artikel 20.
De partnerorganisationer, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra e), og som direkte uddeler fødevarer og/eller elementær materiel bistand, skal på egen hånd eller i samarbejde med andre organisationer gennemføre aktiviteter, eventuelt i form af en reorientering hen imod kompetente tjenester, som supplerer den materielle bistand, og som tager sigte på social inklusion af de socialt dårligst stillede personer, uanset om disse aktiviteter støttes af fonden eller ej. Sådanne ledsageforanstaltninger er imidlertid ikke obligatoriske i tilfælde, hvor fødevarer og/eller elementær materiel bistand udelukkende uddeles til de socialt dårligst stillede børn i børnepasningsfaciliteter eller lignende.
5. Medlemsstaterne eller enhver anden myndighed, som er udpeget af dem, udarbejder de operationelle programmer. De samarbejder med alle relevante interessenter samt, hvor det er relevant, kompetente regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder. Medlemsstaterne sikrer, at de operationelle programmer er tæt knyttet til nationale politikker for social inklusion.
6. Medlemsstaterne udarbejder deres udkast til de operationelle programmer i henhold til de relevante modeller, som er anført i bilag I.
Artikel 8
Vedtagelse af operationelle programmer
1. Kommissionen vurderer sammenhængen mellem hvert operationelt program og denne forordning og dets bidrag til fondens mål under hensyntagen til den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16. Kommissionen sikrer, at der ikke er overlapning med noget operationelt program, der finansieres af ESF i den pågældende medlemsstat.
2. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger senest tre måneder efter forelæggelsen af det operationelle program. Medlemsstaten forelægger Kommissionen alle nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, ændrer det foreslåede operationelle program.
3. Forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen i overensstemmelse med stk. 2 er taget tilstrækkeligt i betragtning, godkender Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, hvert enkelt operationelt program senest seks måneder efter medlemsstatens forelæggelse heraf.
Artikel 9
Ændring af operationelle programmer
1. En medlemsstat kan forelægge en anmodning om ændring af et operationelt program. Anmodningen ledsages af det ændrede operationelle program og en begrundelse for ændringen.
2. Kommissionen vurderer oplysningerne i henhold til stk. 1 under hensyntagen til den begrundelse, som medlemsstaten forelægger. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger, og medlemsstaten skal give Kommissionen alle nødvendige yderligere oplysninger.
3. Kommissionen godkender ved hjælp af en gennemførelsesretsakt ændringen af et operationelt program senest fire måneder efter medlemsstatens forelæggelse heraf, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er taget tilstrækkeligt i betragtning.
Artikel 10
Udveksling af god praksis
Kommissionen fremmer, herunder ved hjælp af et websted, erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt formidling af relevante resultater på området ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer.
Relevante organisationer, som ikke anvender fonden, kan også medtages.
Desuden hører Kommissionen mindst en gang om året de organisationer, som repræsenterer partnerorganisationerne på EU-plan, om gennemførelsen af fondens støtte og aflægger efter sådan høring rapport til Europa-Parlamentet og Rådet inden for en rimelig tid.
Kommissionen fremmer endvidere online-formidling af relevante resultater, rapporter og oplysninger i forbindelse med fonden.
AFSNIT III
OVERVÅGNING OG EVALUERING, INFORMATION OG KOMMUNIKATION
Artikel 11
Overvågningsudvalget for et OP II
1. Senest tre måneder efter den dato, hvor medlemsstaten underrettes om afgørelsen om vedtagelse af et OP II, nedsætter eller udpeger medlemsstaten et udvalg i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats institutionelle, retlige og finansielle rammer, der skal overvåge programmet efter aftale med forvaltningsmyndigheden.
2. Hvert overvågningsudvalg udarbejder og vedtager selv sin forretningsorden i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats institutionelle, retlige og finansielle rammer.
3. Overvågningsudvalgets sammensætning afgøres af medlemsstaten, forudsat at det består af repræsentanter for den pågældende medlemsstats myndigheder og bemyndigede organer og alle relevante interessenter samt i givet fald af repræsentanter for de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder. Repræsentanter for de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder og for relevante interessenter skal bemyndiges til at deltage i overvågningsudvalget af den respektive organisation via gennemsigtige processer. Hvert medlem af overvågningsudvalget kan have stemmeret. Listen over medlemmerne af overvågningsudvalget offentliggøres.
4. Kommissionen deltager i overvågningsudvalgets arbejde med rådgivende funktion.
5. Formandskabet for overvågningsudvalget varetages af en repræsentant for medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden.
Artikel 12
Overvågningsudvalgets funktioner for et OP II
1. Overvågningsudvalget mødes mindst en gang om året og gør status over gennemførelsen af programmet og fremskridt hen imod opfyldelse af dets specifikke mål. I forbindelse hermed tager udvalget hensyn til de finansielle data, de fælles og de programspecifikke indikatorer, herunder ændringer i værdien af resultatindikatorerne og fremskridt hen imod kvantificerede målværdier og, hvor det er relevant, resultaterne af kvalitative analyser.
2. Overvågningsudvalget undersøger alle faktorer, der påvirker programmets resultater. Det undersøger navnlig:
a)
fremskridt hen imod opfyldelse af det operationelle programs specifikke mål på grundlag at den dokumentation, der fremsendes af forvaltningsmyndigheden, herunder evalueringsresultater
b)
gennemførelsen af oplysnings- og kommunikationsaktioner
c)
aktioner, der tager højde for og fremmer lighed mellem mænd og kvinder, lige muligheder og ikke-forskelsbehandling.
3. Overvågningsudvalget undersøger og godkender:
a)
metoden til og kriterierne for udvælgelse af operationer i overensstemmelse med de vejledende principper, jf. artikel 7, stk. 3, litra f)
b)
de årlige og endelige gennemførelsesrapporter
c)
forslag fra forvaltningsmyndigheden om eventuelle ændringer af det operationelle program.
4. Overvågningsudvalget kan fremsætte bemærkninger til forvaltningsmyndigheden vedrørende gennemførelsen af programmet og evalueringen heraf.
Det overvåger aktioner, der er iværksat som resultat af dets bemærkninger.
Artikel 13
Gennemførelsesrapporter og -indikatorer
1. Inden den 30. juni hvert år fra 2015 til 2023 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årlig gennemførelsesrapport om det operationelle program, der er gennemført i det foregående finansår.
2. Medlemsstaterne udarbejder den årlige gennemførelsesrapport i overensstemmelse med den i stk. 6 omhandlede delegerede retsakt, herunder listen over fælles indikatorer, og for så vidt angår de operationelle programmer for social inklusion, de programspecifikke indikatorer.
Medlemsstaterne hører de relevante interessenter om gennemførelsesrapporterne for OP I, idet interessekonflikter undgås. Et sammendrag af de relevante interessenters bemærkninger vedføjes rapporten som bilag.
3. De årlige gennemførelsesrapporter betragtes som tilfredsstillende, hvis de indeholder alle de oplysninger, som kræves i henhold til den i stk. 6 omhandlede delegerede retsakt. Senest 15 arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport underretter Kommissionen den pågældende medlemsstat, hvis rapporten ikke er tilfredsstillende. Har Kommissionen ikke underrettet medlemsstaten inden for den anførte frist, betragtes rapporten som tilfredsstillende.
4. Kommissionen behandler den årlige gennemførelsesrapport og underretter medlemsstaten om sine bemærkninger senest to måneder efter modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport.
Har Kommissionen ikke fremsat bemærkninger til medlemsstaten inden for den anførte frist, anses rapporten for at være godkendt.
5. Medlemsstaterne forelægger en endelig gennemførelsesrapport om det operationelle program senest den 30. september 2024.
Medlemsstaterne udarbejder den endelige gennemførelsesrapport i overensstemmelse med de i stk. 6 omhandlede delegerede retsakter.
Kommissionen behandler den endelige gennemførelsesrapport og underretter medlemsstaten om sine bemærkninger senest fem måneder efter modtagelsen af den endelige gennemførelsesrapport.
Har Kommissionen ikke fremsat bemærkninger til medlemsstaten inden for den anførte frist, anses rapporten for at være blevet godkendt.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til senest den 17. juli 2014 at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 med henblik på fastsættelse af indholdet af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, herunder listen over fælles indikatorer.
7. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger til en medlemsstat vedrørende gennemførelsen af det operationelle program. Forvaltningsmyndigheden underretter inden for tre måneder Kommissionen om de korrigerende foranstaltninger, der er truffet.
8. Forvaltningsmyndigheden offentliggør et sammendrag af indholdet af alle årlige og endelige gennemførelsesrapporter.
9. Kommissionen forelægger et sammendrag af de årlige gennemførelsesrapporter og de endelige gennemførelsesrapporter for Europa-Parlamentet og Rådet i rimelig tid.
10. Proceduren vedrørende gennemførelsesrapporter må ikke være for omfattende i sammenligning med de tildelte midler og støttens art og må ikke skabe unødvendige administrative byrder.
Artikel 14
Statusmøder
1. Kommissionen og medlemsstaterne mødes hvert år fra 2014 til 2023, medmindre andet aftales, for at gøre status over fremskridtene i gennemførelsen af det operationelle program under hensyntagen til den årlige gennemførelsesrapport og Kommissionens bemærkninger i henhold til artikel 13, stk. 7, hvor det er relevant.
2. Statusmødet ledes af Kommissionen. De relevante interessenter indbydes til at deltage i statusmøder for OP I, undtagen i de dele af det pågældende møde, hvor deres deltagelse ville føre til interessekonflikter eller brud på fortroligheden i forbindelse med revisionsspørgsmål.
3. Medlemsstaterne sikrer en passende opfølgning på eventuelle bemærkninger fra Kommissionen efter statusmødet og henviser til denne opfølgning i gennemførelsesrapporten for det eller eventuelt de efterfølgende finansår.
Artikel 15
Generelle bestemmelser for evaluering
1. Medlemsstaterne tilvejebringer de midler, der er nødvendige for gennemførelsen af evalueringer, og sikrer, at der er indført procedurer til at fremstille og indsamle de oplysninger, der er nødvendige for evalueringerne, herunder oplysninger vedrørende fælles indikatorer i henhold til artikel 13.
2. Evalueringer skal foretages af eksperter, der er funktionelt uafhængige af de myndigheder, der har ansvaret for gennemførelsen af det operationelle program. Alle evalueringer skal offentliggøres i deres helhed, men må under ingen omstændigheder indeholde oplysninger om de endelige modtageres identitet.
3. Evalueringerne må ikke være for omfattende i sammenligning med de tildelte midler og støttens art og må ikke skabe unødvendige administrative byrder
Artikel 16
Forhåndsevaluering
1. Medlemsstaten foretager en forhåndsevaluering af hvert operationelt program.
2. Forhåndsevalueringen foretages under ansvar af den myndighed, der er ansvarlig for udarbejdelsen af det operationelle program. Den forelægges for Kommissionen samtidig med det operationelle program sammen med et resumé.
3. Forhåndsevalueringer af OP I skal bedømme følgende elementer:
a)
bidraget til Unionens mål om inden 2020 at bringe mindst 20 millioner mennesker, der lever i eller i risiko for fattigdom, ud af eller uden for risiko for fattigdom og social udstødelse for så vidt angår det udvalgte materielle afsavn, som skal afhjælpes, og under hensyntagen til de nationale forhold for så vidt angår fattigdom og social udstødelse og materielle afsavn
b)
det foreslåede operationelle programs indre sammenhæng og tilknytning til andre relevante finansielle instrumenter
c)
foreneligheden af tildelingen af budgetmidler med målene for det operationelle program
d)
hvordan de forventede output bidrager til resultaterne og dermed til fondens mål
e)
inddragelsen af relevante interessenter
f)
om procedurerne for overvågning af det operationelle program og for indsamling af de oplysninger, der er nødvendige for at foretage evalueringer, er formålstjenlige.
4. Forhåndsevalueringer af OP II skal bedømme følgende elementer:
a)
bidraget til at fremme den sociale samhørighed og fattigdomsbekæmpelsen i overensstemmelse med Europa 2020-strategien under hensyntagen til nationale behov
b)
det foreslåede programs indre sammenhæng og tilknytning til andre relevante instrumenter, navnlig ESF
c)
foreneligheden af tildelingen af budgetmidler med målene for programmet
d)
om de foreslåede programspecifikke indikatorer er relevante og klare
e)
hvordan de forventede output vil bidrage til resultater
f)
om de kvantificerede målværdier for indikatorer er realistiske for så vidt angår den påtænkte støtte fra fonden
g)
rationalet bag den foreslåede støtteform
h)
om programmet råder over tilstrækkelige menneskelige ressourcer og administrativ kapacitet til at forvalte programmet
i)
om procedurerne for overvågning af programmet og for indsamling af de oplysninger, der er nødvendige for at foretage evalueringer, er velegnede
j)
om de planlagte foranstaltninger for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og forhindre forskelsbehandling er tilstrækkelige.
Artikel 17
Evaluering i programmeringsperioden
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2018 Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevaluering af fonden.
2. Kommissionen kan på eget initiativ evaluere operationelle programmer.
3. Forvaltningsmyndigheden for et OP I kan i programmeringsperioden evaluere det operationelle programs effektivitet og virkninger.
4. Forvaltningsmyndigheden for et OP I gennemfører en struktureret undersøgelse af de endelige modtagere i 2017 og i 2022 i henhold til den metodologi, som vedtages af Kommissionen. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende denne metodologi efter høring af de relevante interessenter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
5. Forvaltningsmyndigheden for et OP II gennemfører mindst én evaluering inden den 31. december 2022. Evalueringen skal vurdere effektiviteten og virkningen af de støttede operationer. Der sikres passende opfølgning.
Artikel 18
Efterfølgende evaluering
På eget initiativ og i tæt samarbejde med medlemsstaterne gennemfører Kommissionen med bistand fra eksterne eksperter en efterfølgende evaluering for at vurdere fondens effektivitet og virkning og holdbarheden af de opnåede resultater og for at måle fondens merværdi. Den efterfølgende evaluering skal være afsluttet senest den 31. december 2024.
Artikel 19
Information og kommunikation
1. Kommissionen og medlemsstaterne informerer om og promoverer de aktioner, som støttes af fonden. Informationen skal især rettes mod de socialt dårligst stillede personer samt mod den brede offentlighed og medierne. Den skal fremhæve Unionens rolle og sikre, at fondens, medlemsstaternes og partnerorganisationernes bidrag til Unionens mål om social samhørighed er synligt uden at stigmatisere de endelige modtagere.
2. Forvaltningsmyndigheden skal for at sikre gennemsigtighed i støtten fra fonden føre en liste over operationer, som støttes af fonden, i et regnearks-dataformat, der gør det muligt at sortere, søge, udvælge, sammenligne og nemt offentliggøre dataene på internettet. Listen over operationer skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
støttemodtagerens navn og adresse
b)
den tildelte EU-støtte
c)
for OP I, hvilken type materielt afsavn der behandles.
Forvaltningsmyndigheden ajourfører listen over operationer mindst hver tolvte måned.
3. Under gennemførelsen af en operation skal støttemodtagerne og partnerorganisationerne informere offentligheden om den støtte, der er opnået fra fonden ved enten at opsætte mindst én plakat med information om operationen (minimumsstørrelse A3) med omtale af den finansielle støtte fra Unionen eller et EU-logo i en rimelig størrelse på et sted, som er umiddelbart synligt for offentligheden. Dette krav skal opfyldes uden stigmatisering af de endelige modtagere på hvert enkelt OP I- og/eller OP II-leveringssted, med mindre dette ikke kan lade sig gøre på grund af særlige forhold ved distributionen.
Støttemodtagere og partnerorganisationer, som har et websted, skal desuden give en kort beskrivelse af operationen på deres websted, herunder dens mål og resultater, og fremhæve den finansielle støtte fra Unionen.
4. Støttemodtagerne og partnerorganisationerne skal i alle deres informations- og kommunikationsforanstaltninger anerkende fondens støtte til operationen ved at vise EU-logoet og henvise til Unionen og fonden.
5. Forvaltningsmyndigheden underretter støttemodtagerne om offentliggørelsen af listen over operationer i henhold til stk. 2. Forvaltningsmyndigheden sørger for informations- og kommunikationsmateriale, herunder elektroniske skabeloner, for at hjælpe støttemodtagerne og partnerorganisationerne med at opfylde deres forpligtelser i henhold til stk. 3.
6. For OP II gælder, at:
a)
medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden er ansvarlige for at organisere:
i)
en hovedinformationsaktivitet for at offentliggøre lanceringen af det operationelle program, og
ii)
mindst én hovedinformationsaktivitet årligt for at promovere de finansieringsmuligheder og strategier, der forfølges, og/eller fremlægge det operationelle programs resultater, herunder, når det er relevant, eksempler på operationer
b)
støttemodtageren under gennemførelsen af en operation skal informere offentligheden om den støtte, der modtages fra fonden, ved at sikre, at deltagerne i operationen er informeret om støtten fra fonden
c)
alle dokumenter, herunder deltagerbeviser eller andre attester, i forbindelse med en operation skal indeholde en erklæring om, at det operationelle program modtog støtte fra fonden
d)
forvaltningsmyndigheden skal sikre, at potentielle støttemodtagere har adgang til de relevante oplysninger om finansieringsmuligheder, indkaldelse af forslag og betingelser i denne forbindelse samt kriterierne for udvælgelse af de operationer, der skal støttes.
7. Forvaltningsmyndigheden, støttemodtagerne og partnerorganisationerne skal overholde direktiv 95/46/EF i forbindelse med behandling af personoplysninger i henhold til i artikel 15-19 i denne forordning.
AFSNIT IV
FONDENS FINANSIELLE STØTTE
Artikel 20
Medfinansiering
1. Medfinansieringssatsen for hvert operationelt program udgør op til 85 % af de støtteberettigede offentlige udgifter. Den kan forhøjes under de forhold, der er nævnt i artikel 21, stk. 1. Medlemsstaterne kan frit støtte fondens initiativer med supplerende nationale midler.
2. Kommissionen afgørelse om vedtagelse af et operationelt program fastsætter den medfinansieringssats, som skal gælde for det operationelle program, og den maksimale støtte fra fonden.
3. Foranstaltninger vedrørende teknisk bistand, der gennemføres på initiativ af eller på vegne af Kommissionen, kan finansieres med en sats på 100 %.
Artikel 21
Forhøjelse af betalinger til medlemsstater med midlertidige budgetproblemer
1. Efter anmodning fra en medlemsstat kan mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo forhøjes med 10 procentpoint over den medfinansieringssats, der finder anvendelse på det operationelle program. Den forhøjede sats, som højst kan udgøre 100 %, finder anvendelse på betalingsanmodninger, der vedrører det regnskabsår, hvor medlemsstaten har forelagt sin anmodning, og i efterfølgende regnskabsår, hvor medlemsstaten opfylder en af følgende betingelser:
a)
hvis den pågældende medlemsstat har indført euroen, modtager den makrofinansiel støtte fra Unionen i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (11)
b)
hvis den pågældende medlemsstat ikke har indført euroen, modtager den mellemfristet finansiel støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (12)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme.
2. Uanset stk. 1 må EU-støtten i form af mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo ikke være højere end den offentlige støtte og den maksimale støtte fra fonden som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.
Artikel 22
Støtteberettigelsesperiode
1. Denne artikel berører ikke bestemmelserne om støtteberettigelse for teknisk bistand på Kommissionen initiativ, jf. artikel 27.
2. Udgifter er berettiget til støtte fra det operationelle program, hvis de er afholdt af en støttemodtager og betalt mellem den 1. december 2013 og den 31. december 2023.
3. Operationer kan ikke udvælges til støtte fra det operationelle program, hvis de fysisk er fuldført eller fuldt ud gennemført, før ansøgningen om støtte under det operationelle program har været forelagt af støttemodtageren for forvaltningsmyndigheden, uanset om alle tilhørende betalinger er blevet foretaget af støttemodtageren.
4. I tilfælde af ændring af et operationelt program, er udgifter, der bliver støtteberettigede som følge af ændringen af det operationelle program, først støtteberettigede fra datoen for medlemsstatens forelæggelse af anmodningen om ændring for Kommissionen.
Artikel 23
Operationers støtteberettigelse
1. Operationer med støtte fra et operationelt program skal gennemføres i den medlemsstat, som er omfattet af det operationelle program.
2. Operationer kan modtage støtte fra et operationelt program, hvis de er blevet udvalgt efter en rimelig og gennemsigtig procedure og på grundlag af et hvilket som helst af kriterierne, som er fastlagt i det operationelle program eller er godkendt af overvågningsudvalget, alt efter omstændighederne.
3. Udvælgelseskriterierne og listerne med operationer, der er udvalgt til støtte fra et OP II, meddeles efter vedtagelsen til overvågningsudvalgene for de operationelle programmer, der medfinansieres af ESF.
4. Fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer kan indkøbes af partnerorganisationerne selv.
Fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer kan også indkøbes af et offentligt organ og stilles gratis til rådighed for partnerorganisationerne. I dette tilfælde kan fødevarerne tilvejebringes ved anvendelse, forarbejdning eller salg af varer, som er afsat i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1308/2013, forudsat at dette er den økonomisk mest fordelagtige mulighed og ikke unødigt forsinker leveringen af fødevarer til partnerorganisationerne. Ethvert beløb fra en sådan transaktion skal anvendes til fordel for de socialt dårligst stillede personer og må ikke svække medlemsstaternes forpligtelse til medfinansiering af programmet i henhold til nærværende forordnings artikel 20.
Kommissionen anvender procedurerne vedtaget i henhold til artikel 20, litra i), i forordning (EU) nr. 1308/2013, i henhold til hvilke produkter omhandlet deri kan anvendes, forarbejdes eller sælges med henblik på nærværende forordning for at sikre den mest effektive anvendelse heraf.
5. Fødevarerne og/eller den elementære materielle bistand skal uddeles gratis til de socialt dårligst stillede personer.
6. En operation, som støttes af fonden, kan ikke modtage støtte fra mere end ét operationelt program, der er medfinansieret af fonden, eller fra andre EU-instrumenter for at undgå dobbeltfinansiering.
Artikel 24
Støtteformer
1. Fonden anvendes af medlemsstaterne til at yde støtte i form af tilskud, udbud eller en kombination heraf. Denne støtte må dog ikke omfatte den form for støtte, der er omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
Artikel 25
Former for tilskud
1. Tilskud kan omfatte følgende:
a)
godtgørelse af faktisk afholdte og betalte støtteberettigede udgifter
b)
godtgørelse på grundlag af enhedsomkostninger
c)
faste beløb, der ikke overstiger 100 000 EUR i offentligt bidrag
d)
finansiering efter en fast takst bestemt ved anvendelse af en procentsats på en eller flere nærmere afgrænsede udgiftskategorier.
2. De muligheder, der er omhandlet i stk. 1, må kun kombineres i en enkelt operation, hvis hver mulighed dækker forskellige udgiftskategorier, eller hvis de anvendes til flere på hinanden følgende faser af operationen.
3. De beløb, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c) og d), fastlægges på grundlag af:
a)
en rimelig, retfærdig og kontrollerbar beregningsmetode baseret på et af følgende datasæt:
i)
statistiske data eller andre objektive oplysninger
ii)
verificerede historiske data for individuelle støttemodtagere eller anvendelse af deres sædvanlige driftsbogholderipraksis
b)
metoder og tilsvarende enhedsomkostninger, faste beløb og faste takster, der anvendes under tilskudsordninger, som finansieres fuldt ud af den pågældende medlemsstat for en lignende type operation og støttemodtager
c)
satser, der er fastsat ved denne forordning
d)
en konkret og individuel vurdering på grundlag af et budgetforslag, som er vedtaget af forvaltningsmyndigheden på forhånd, hvor den offentlige støtte ikke overstiger 100 000 EUR.
4. Med henblik på anvendelse af afsnit VI betragtes tilskud beregnet i henhold til de i stk. 1, litra b), c) og d), omtalte støtteformer som støtteberettigede udgifter, som er afholdt og betalt af støttemodtageren.
5. Det dokument, der fastlægger støttebetingelserne for hver enkelt operation, skal foreskrive, hvilken metode der anvendes til at bestemme operationens omkostninger og betingelserne for udbetaling af tilskuddet.
Artikel 26
Udgifters støtteberettigelse
1. Udgifters støtteberettigelse bestemmes på grundlag af nationale regler, medmindre der er fastsat specifikke regler i eller på grundlag af denne forordning.
2. Uanset stk. 1 er følgende udgifter berettiget til støtte fra et OP I:
a)
udgifter til indkøb af fødevarer og/eller elementær materiel bistand
b)
udgifter til transport af fødevarer eller elementær materiel bistand til partnerorganisationernes lagre, hvis det er et offentligt organ, som indkøber fødevarerne eller den elementære bistand og stiller disse til rådighed for partnerorganisationer, samt lagerudgifter som en fast takst på 1 % af udgifterne i litra a) eller i behørigt begrundede tilfælde faktisk afholdte og betalte støtteberettigede udgifter
c)
administrative udgifter, transport- og lagerudgifter, som bæres af partnerorganisationerne som en fast takst på 5 % af udgifterne i litra a) eller 5 % af værdien af de fødevarer, der er afsat i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1308/2013
d)
udgifter til indsamling, transport, lagring og distribution af fødevaredonationer og direkte relaterede oplysningsaktiviteter, der er afholdt og betalt af partnerorganisationerne
e)
udgifter til ledsageforanstaltninger, som gennemføres og anmeldes af de partnerorganisationer, der direkte eller inden for rammerne af samarbejdsaftaler yder fødevarebistand og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer som en fast takst på 5 % af udgifterne i litra a).
3. Uanset stk. 1 skal de udgifter, som er berettigede til støtte fra et operationelt program, være de udgifter, der er afholdt i medfør af artikel 27, stk. 4, eller for indirekte udgifter, der er afholdt som følge af artikel 27, stk. 4, en fast takst på 15 % af de støtteberettigede direkte personaleudgifter.
4. Følgende udgifter er ikke berettiget til støtte fra det operationelle program:
a)
renter af gæld
b)
etablering af infrastruktur
c)
udgifter til genbrugsvarer
d)
moms, medmindre den ikke kan blive tilbagebetalt i henhold til national momslovgivning.
Artikel 27
Teknisk bistand
1. Fonden kan på Kommissionens initiativ eller på dens vegne og inden for et loft på 0,35 % af sin årlige tildeling anvendes til at finansiere den forberedelse, overvågning, administrative og tekniske bistand, revision, information, kontrol og evaluering, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning, samt aktiviteter i medfør af artikel 10.
2. Kommissionen hører medlemsstaterne og de organisationer, der repræsenterer partnerorganisationerne på EU-plan, om den planlagte anvendelse af teknisk bistand.
3. Kommissionen fremlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter hvert år sine planer for den type aktioner, der vedrører foranstaltningerne i stk. 1, når der forventes et bidrag fra fonden.
4. Det operationelle program kan på initiativ af medlemsstaten og inden for et loft på 5 % af tildelingen fra fonden anvendes til at finansiere den forberedelse, forvaltning, overvågning, administrative og tekniske bistand, revision, information, kontrol og evaluering, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning. Den kan også anvendes til at finansiere teknisk bistand til og kapacitetsopbygning af partnerorganisationerne.
AFSNIT V
FORVALTNING OG KONTROL
Artikel 28
Generelle principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
Forvaltnings- og kontrolsystemer skal i overensstemmelse med artikel 5, stk. 7, omfatte:
a)
en beskrivelse af de funktioner, der udføres af de enkelte organer, som er involveret i forvaltning og kontrol, og fordelingen af funktionerne inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om adskillelse af funktioner mellem og inden for sådanne organer
c)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes, er korrekte og formelt rigtige
d)
it-systemer til regnskabsføring, oplagring og overførsel af finansielle data og data om indikatorer med henblik på overvågning og rapportering
e)
rapporterings- og overvågningssystemer, når det ansvarlige organ overdrager udførelse af opgaver til et andet organ
f)
ordninger for revision af forvaltnings- og kontrolsystemernes funktion
g)
systemer og procedurer til sikring af et passende revisionsspor
h)
forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder, herunder svig, og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb, inkl. eventuelle morarenter.
Artikel 29
Ansvar i forbindelse med delt forvaltning
I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning har medlemsstaterne og Kommissionen ansvar for forvaltning og kontrol med programmerne i overensstemmelse med deres respektive ansvarsområder, der er fastlagt i denne forordning.
Artikel 30
Medlemsstaternes ansvarsområder
1. Medlemsstaterne opfylder deres forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelser og påtager sig det deraf følgende ansvar som fastsat i reglerne om delt forvaltning i finansforordningen og nærværende forordning.
2. Medlemsstaterne forebygger, afslører og korrigerer uregelmæssigheder og inddriver uretmæssigt udbetalte beløb, inkl. eventuelle morarenter. De underretter Kommissionen om uregelmæssigheder, der overstiger 10 000 EUR i bidrag fra fonden, og holder den underrettet om en betydelig udvikling med hensyn til administrative og retlige skridt i den forbindelse.
Medlemsstaterne underretter ikke Kommissionen om uregelmæssigheder i følgende tilfælde:
a)
hvor uregelmæssigheden udelukkende består i hel eller delvis manglende gennemførelse af en operation, som indgår i det medfinansierede operationelle program, på grund af støttemodtagerens konkurs
b)
de tilfælde, der af modtageren frivilligt bringes til forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens kendskab, før de selv har opdaget den, uanset om det sker før eller efter betaling af det offentlige bidrag
c)
de tilfælde, der opdages og korrigeres af forvaltningsmyndigheden eller attesteringsmyndigheden, før den pågældende udgift er medtaget i den udgiftsoversigt, der forelægges for Kommissionen.
I alle andre tilfælde, navnlig de tilfælde, der går forud for en konkurs, eller i tilfælde af mistanke om svig, skal de konstaterede uregelmæssigheder indberettes til Kommissionen sammen med de dertil knyttede forebyggende og korrigerende foranstaltninger.
Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en støttemodtager, ikke kan inddrives, og dette kan tilskrives fejl eller forsømmelse fra en medlemsstats side, er medlemsstaten ansvarlig for, at de pågældende beløb tilbagebetales til Unionens budget. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at inddrive et uretmæssigt udbetalt beløb, hvis det beløb, der skal inddrives fra modtageren, uden renter ikke overstiger 250 EUR i bidrag fra fonden.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 om yderligere nærmere bestemmelser om kriterierne for at fastlægge, hvilke sager om uregelmæssighed der skal indberettes, de data, der skal oplyses, og de betingelser og procedurer, som skal anvendes til at bestemme, om uinddrivelige beløb skal godtgøres af medlemsstaterne.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2, hvori hyppigheden af indberetningen samt det anvendte indberetningsformat angives.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der er indført effektive ordninger for undersøgelse af klager vedrørende fonden. Anvendelsesområdet, reglerne og procedurerne vedrørende sådanne ordninger er medlemsstaternes ansvar i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer. Medlemsstaterne undersøger på Kommissionens anmodning klager indgivet til Kommissionen, som hører under anvendelsesområdet for deres ordninger. Medlemsstaterne underretter efter anmodning Kommissionen om resultaterne af disse undersøgelser.
4. Al officiel udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen skal foregå ved brug af et elektronisk dataudvekslingssystem. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for at fastlægge de vilkår og betingelser, som det elektroniske dataudvekslingssystem skal overholde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 31
Udpegelse af myndigheder
1. For hvert operationelt program udpeger hver medlemsstat en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ til forvaltningsmyndighed. Samme forvaltningsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
2. For hvert operationelt program udpeger medlemsstaten en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ til attesteringsmyndighed, jf. dog stk. 3. Samme attesteringsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
3. For et operationelt program kan medlemsstaten udpege en forvaltningsmyndighed til også at udføre attesteringsmyndighedens funktioner.
4. For hvert operationelt program udpeger medlemsstaten en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ, der fungerer uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden, til revisionsmyndighed. Samme revisionsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
5. Forudsat at princippet om adskillelse af funktionerne er overholdt, kan forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden såfremt der er tale om et OP I, og såfremt der er tale om et OP II, hvor det samlede støttebeløb fra fonden ikke overstiger 250 000 000 EUR, revisionsmyndigheden være en del af samme offentlige myndighed eller organ.
6. Medlemsstaten kan udpege et eller flere bemyndigede organer til at udføre nogle af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver under den pågældende myndigheds ansvar. De relevante ordninger mellem forvaltningsmyndigheden eller attesteringsmyndigheden og de bemyndigede organer registreres formelt og skriftligt.
7. Medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden kan overdrage forvaltningen af en del af et operationelt program til et bemyndiget organ ved en skriftlig aftale mellem det bemyndigede organ og medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden. Det bemyndigede organ giver garantier for sin solvens og sin kompetence på det pågældende område samt for sin administrative og finansielle forvaltningskapacitet.
8. Medlemsstaten fastsætter skriftligt regler for sine forbindelser med forvaltningsmyndighederne, attesteringsmyndighederne og revisionsmyndighederne, de indbyrdes forbindelser mellem disse myndigheder og disse myndigheders forbindelser med Kommissionen.
Artikel 32
Forvaltningsmyndighedens funktioner
1. Forvaltningsmyndigheden har ansvaret for forvaltning af det operationelle program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
2. Hvad angår det operationelle programs forvaltning skal forvaltningsmyndigheden:
a)
i relevant omfang støtte arbejdet i det overvågningsudvalg, der er nævnt i artikel 11, og forsyne det med de oplysninger, det kræver for at udføre sine opgaver, navnlig data om fremskridt med hensyn til at nå målene i det operationelle program, finansielle data og data vedrørende indikatorer
b)
udarbejde og, efter høring af de relevante interessenter og med undgåelse af interessekonflikter - såfremt der er tale om et OP I eller, efter det i artikel 11 omtalte overvågningsudvalgs godkendelse, et OP II - forelægge Kommissionen årlige og endelige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 13
c)
give de bemyndigede organer og støttemodtagerne adgang til oplysninger, som er relevante for henholdsvis udførelsen af deres opgaver og gennemførelsen af operationer
d)
etablere et system til registrering og lagring i elektronisk form af data om hver enkelt operation, der er nødvendige med henblik på overvågning, evaluering, finansiel forvaltning, verificering og revision, herunder data om individuelle deltagere i operationer, der medfinansieres af et OP II
e)
sikre, at de data, der er omhandlet i litra d), indsamles, indlæses og lagres i systemet, der er omhandlet i litra d), i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 95/46/EF og, hvor dette er muligt, opdeles efter køn.
3. Hvad angår udvælgelse af operationer skal forvaltningsmyndigheden:
a)
udarbejde og, hvor dette er relevant, når de er godkendt, anvende relevante udvælgelsesprocedurer og/eller -kriterier, som er ikke-diskriminerende og gennemsigtige
b)
sikre, at den udvalgte operation:
i)
falder ind under fondens og det operationelle programs anvendelsesområde
ii)
opfylder de kriterier, der er fastlagt i det operationelle program og i artikel 22, 23 og 26
iii)
i relevant omfang tager hensyn til principperne i artikel 5, stk. 11, 12, 13 og 14
c)
sikre, at støttemodtageren får et dokument, der fastlægger støttebetingelserne for hver enkelt operation, herunder specifikke krav vedrørende de varer eller tjenesteydelser, der skal leveres i henhold til operationen, finansieringsplanen og fristen for gennemførelsen
d)
sikre sig, at støttemodtageren har administrativ, finansiel og operationel kapacitet til at opfylde de betingelser, der er omhandlet i litra c), før operationen godkendes
e)
sikre sig, at gældende lovgivning med relevans for operationen er blevet overholdt, såfremt operationen er påbegyndt før indgivelse til forvaltningsmyndigheden af en støtteanmodning
f)
bestemme, til hvilken type materiel bistand for et OP I og hvilken type aktion for et OP II udgifterne under en operation skal afsættes til.
4. Hvad angår den finansielle forvaltning og kontrol af det operationelle program skal forvaltningsmyndigheden:
a)
verificere, at medfinansierede varer og tjenesteydelser er blevet leveret, og at de udgifter, som støttemodtagerne har anmeldt, er blevet betalt og er i overensstemmelse med gældende lovgivning og det operationelle program og opfylder betingelserne for støtte til operationen
b)
sikre, at støttemodtagere, der medvirker ved gennemførelsen af operationer, der refunderes på grundlag af faktisk afholdte støtteberettigede udgifter, enten har et særskilt regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til en operation
c)
indføre effektive og forholdsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af svig under hensyntagen til de identificerede risici
d)
etablere procedurer til sikring af, at alle udgifts- og revisionsbilag, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 28, litra g)
e)
udarbejde forvaltningserklæringen og den årlige oversigt, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a) og b).
5. Verificering i henhold til stk. 4, litra a), skal omfatte følgende procedurer:
a)
administrativ verificering af alle støttemodtageres anmodninger om godtgørelse
b)
verificering på stedet af operationer.
Hyppigheden og dækningen af verificeringen på stedet skal stå i et rimeligt forhold til størrelsen af den offentlige støtte til en operation og det risikoniveau, der efter denne verificering og revisionsmyndighedens revisioner er konstateret for forvaltnings- og kontrolsystemet som helhed.
6. Verificering på stedet af individuelle operationer i henhold til stk. 5, første afsnit, litra b), kan udføres på grundlag af stikprøver.
7. Er forvaltningsmyndigheden også støttemodtager under det operationelle program, skal særlige ordninger for den i stk. 4, litra a), omhandlede verificering sikre den fornødne adskillelse af funktioner.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende nærmere bestemmelser om oplysninger i relation til de data, som skal registreres og lagres i elektronisk form i det overvågningssystem, som er etableret i henhold til nærværende artikels stk. 2, litra d).
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger de tekniske specifikationer for det system, som etableres i henhold til nærværende artikels stk. 2, litra d). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende de detaljerede minimumskrav for revisionssporet, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 4, litra d), med hensyn til de posteringer, der skal føres, og den dokumentation, som attesteringsmyndigheden, forvaltningsmyndigheden, de bemyndigede organer og støttemodtagerne skal opbevare.
10. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende modellen for den forvaltningserklæring, der er omhandlet i stk. 4, litra e). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
Artikel 33
Attesteringsmyndighedens funktioner
Attesteringsmyndigheden for et operationelt program har navnlig ansvaret for at:
a)
udarbejde og indgive betalingsanmodninger til Kommissionen og attestere, at disse følger af pålidelige regnskabssystemer, er baseret på kontrollerbar dokumentation og er verificeret af forvaltningsmyndigheden
b)
udarbejde regnskaberne, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a)
c)
attestere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i dem overholder gældende ret og er afholdt i forbindelse med operationer, der er udvalgt til finansiering i overensstemmelse med de gældende kriterier for det operationelle program og under overholdelse af gældende ret
d)
sikre, at der findes et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsregistreringer for hver operation, og som understøtter alle data, som kræves til udarbejdelse af betalingsanmodninger og regnskaber, herunder registreringer af beløb, som skønnes at kunne inddrives, inddrevne beløb og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af bidraget til en operation eller et operationelt program
e)
sikre, at den med henblik på udarbejdelse og indgivelse af betalingsanmodninger har modtaget relevante oplysninger fra forvaltningsmyndigheden om procedurer og verificeringer, der er gennemført i forbindelse med udgifterne
f)
med henblik på udarbejdelse og indgivelse af betalingsanmodninger tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
g)
opbevare regnskabsregistreringer i elektronisk form for så vidt angår de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen, og den modsvarende offentlige støtte, som er udbetalt til støttemodtagere
h)
føre regnskab over beløb, som skønnes at kunne inddrives, og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af bidraget til en operation. Inddrevne beløb betales tilbage til Unionens budget, inden det operationelle program afsluttes, ved at trække dem fra i den efterfølgende udgiftsoversigt.
Artikel 34
Revisionsmyndighedens funktioner
1. Revisionsmyndigheden sikrer, at der foretages revision af, at forvaltnings- og kontrolsystemet for de operationelle programmer fungerer hensigtsmæssigt, og af et passende udsnit af operationer på grundlag af de anmeldte udgifter.
De anmeldte udgifter revideres på grundlag af et repræsentativt udsnit og som hovedregel baseret på statistiske metoder til udvælgelse af stikprøver.
Der kan anvendes en ikke-statistisk metode til udvælgelse af stikprøver efter revisionsmyndighedens professionelle skøn i behørigt begrundede tilfælde, i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder og under alle omstændigheder, når antallet af operationer for et regnskabsår er utilstrækkeligt til, at der kan gøres brug af en statistisk metode.
I sådanne tilfælde skal stikprøvens størrelse være tilstrækkelig til at give revisionsmyndigheden mulighed for at udarbejde en gyldig revisionserklæring i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra b).
Den ikke-statistiske metode til udvælgelse af stikprøver skal dække mindst 5 % af de operationer, for hvilke udgifter er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår, og 10 % af de udgifter, som er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår.
Såfremt den samlede støtte fra fonden til et OP I ikke overstiger 35 000 000 EUR, kan revisionsmyndigheden begrænse revisionsaktiviteterne til en årlig systemrevision, som omfatter transaktionsrevision af en kombination af stikprøver og risikobaseret testning af operationer. Revisionsarbejdet skal udføres i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder og årligt kvantitativt opgøre fejlfrekvensen i de udgiftsanmeldelser, der er attesteret over for Kommissionen.
2. Foretages revisionerne af et andet organ end revisionsmyndigheden, sikrer revisionsmyndigheden, at det pågældende organ besidder den nødvendige funktionelle uafhængighed.
3. Revisionsmyndigheden sikrer, at der i revisionsarbejdet tages hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
4. Revisionsmyndigheden skal senest otte måneder efter vedtagelsen af et operationelt program udarbejde en revisionsstrategi for udførelsen af revisioner. I revisionsstrategien fastlægges revisionsmetodologien, stikprøvemetoden, og hvor dette er hensigtsmæssigt, transaktionsrevisionsmetoden vedrørende revisioner af operationer og planlægning af revisioner i forbindelse med det aktuelle regnskabsår og de efterfølgende to regnskabsår. Revisionsstrategien ajourføres årligt fra 2016 til og med 2024. I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles forvaltnings- og kontrolsystem for to operationelle programmer, kan der udarbejdes én revisionsstrategi for de pågældende operationelle programmer. Revisionsmyndigheden forelægger revisionsstrategien for Kommissionen efter anmodning.
5. Revisionsmyndigheden udarbejder:
a)
en revisionsudtalelse, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra b)
b)
en kontrolrapport med angivelse af de vigtigste resultater af de revisioner, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1, herunder resultater vedrørende mangler, der er konstateret ved forvaltnings- og kontrolsystemerne, samt de foreslåede og gennemførte korrigerende foranstaltninger.
I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles forvaltnings- og kontrolsystem for to operationelle programmer, kan de oplysninger, der kræves i første afsnit, litra b), samles i en enkelt rapport.
6. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter som fastlægger modellerne til revisionsstrategien, revisionserklæringen og kontrolrapporten. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
7. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 for at fastsætte anvendelsesområdet for og indholdet af revisioner af operationer og regnskaber samt metodologien for udvælgelse af det udsnit af operationer, der er omhandlet i stk. 1 i nærværende artikel.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende detaljerede regler for anvendelsen af data indsamlet under revisioner foretaget af tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter.
Artikel 35
Procedure for udpegelse af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden
1. Medlemsstaten underretter Kommissionen om datoen og formen for udpegelserne af forvaltningsmyndigheden, som skal være på et passende niveau, og i givet fald af attesteringsmyndigheden inden indgivelsen af den første mellemliggende betalingsanmodning til Kommissionen.
2. De i stk. 1 omhandlede udpegelser skal være baseret på en rapport og en udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan, der vurderer myndighedernes opfyldelse af kriterierne for det interne kontrolmiljø, risikostyring, forvaltnings- og kontrolaktiviteter og overvågning, jf. bilag IV.
Det uafhængige revisionsorgan skal være revisionsmyndigheden eller et andet offentligretligt eller privatretligt organ, som har den nødvendige revisionskapacitet, som er uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og i givet fald af attesteringsmyndigheden, og som udfører sit arbejde under hensyntagen til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
3. Medlemsstater kan beslutte, at en forvaltningsmyndighed eller en attesteringsmyndighed, som er blevet udpeget i forbindelse med et operationelt program, som medfinansieres af ESF, jf. forordning (EU) nr. 1303/2013, anses som værende udpeget med henblik på nærværende forordning.
4. Kommissionen kan inden en måned efter underretningen om de udpegelser, der omhandles i stk. 1, anmode om rapporten og udtalelsen fra det i stk. 2 omhandlede uafhængige revisionsorgan og beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og fastlagte procedurer. Kommissionen beslutter, om den skal anmode om disse dokumenter, på baggrund af sin risikovurdering.
Kommissionen kan fremsætte bemærkninger inden to måneder efter modtagelsen af de i første afsnit omhandlede dokumenter.
Med forbehold af artikel 46 afbryder undersøgelsen af disse dokumenter ikke behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger.
5. Viser eksisterende revisions- og kontrolresultater viser, at den udpegede myndighed ikke længere opfylder de kriterier, der er omhandlet i stk. 2, fastsætter medlemsstaten på et passende niveau og under hensyntagen til problemets alvor en undersøgelsesperiode, i hvilken der træffes de nødvendige korrigerende foranstaltninger.
Gennemfører den udpegede myndighed ikke den krævede korrigerende foranstaltning inden for den undersøgelsesperiode, der fastsættes af medlemsstaten, kan medlemsstaten på et passende niveau trække udpegelsen tilbage.
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen, når en udpeget myndighed undersøges og giver i den forbindelse oplysninger om den respektive undersøgelsesperiode, når undersøgelsen afsluttes efter gennemførelse af korrigerende foranstaltninger, samt når udpegelsen af en myndighed trækkes tilbage. Underretningen om, at en udpeget myndighed undersøges af medlemsstaten, afbryder med forbehold for anvendelse af artikel 46 ikke behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger.
6. Trækkes udpegelsen af en forvaltningsmyndighed eller en attesteringsmyndighed tilbage, udpeger medlemsstaterne efter proceduren i stk. 2 et nyt organ, som efter udpegelsen overtager forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens funktioner, og underretter Kommissionen herom.
7. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende modellen for det uafhængige revisionsorgans beretning og erklæring og for beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og indførte procedurer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 36
Kommissionens beføjelser og ansvarsområder
1. Kommissionen sikrer sig på grundlag af de foreliggende oplysninger, herunder oplysninger om udpegelse af organer, som er ansvarlige for forvaltning og kontrol, dokumenter, som hvert år fremlægges af disse udpegede organer i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 5, kontrolrapporter, årlige gennemførelsesrapporter og revisioner foretaget af nationale organer og EU-organer, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer, der overholder nærværende forordning og de fondsspecifikke regler, og at disse systemer fungerer effektivt under gennemførelsen af operationelle programmer.
2. Tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter kan på betingelse af, at den kompetente nationale myndighed gives mindst 12 arbejdsdages varsel herom, bortset fra i hastesager, foretage revisioner eller kontrol på stedet. Kommissionen overholder proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til behovet for at undgå uberettiget overlapning af revisioner eller kontroller foretaget af medlemsstaterne, risikoniveauet for Unionens budget og behovet for at minimere de administrative byrder for støttemodtageren i overensstemmelse med denne forordning. Sådanne revisioner eller kontroller kan bl.a. omfatte verificering af, om forvaltnings- og kontrolsystemerne i et program eller en del heraf eller i operationer fungerer effektivt, og vurdering af den forsvarlige økonomiske forvaltning af operationer eller programmer. Medlemsstatens embedsmænd eller bemyndigede repræsentanter kan deltage i sådanne revisioner eller kontroller.
Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter, der har behørig beføjelse til at foretage revision eller kontrol på stedet, skal have adgang til alle nødvendige fortegnelser, dokumenter og metadata, uanset hvilket medium de er lagret på, vedrørende operationer støttet af fonden eller forvaltnings- og kontrolsystemerne. Medlemsstaterne udleverer genparter af disse fortegnelser, dokumenter og metadata til Kommissionen efter anmodning.
Beføjelserne fastsat i dette stykke berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser, ifølge hvilke visse handlinger er forbeholdt myndighedspersoner, der er specifikt udpeget efter national lov. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter deltager bl.a. ikke i besøg på privat bopæl eller formel udspørgning af personer inden for rammerne af national lovgivning. Disse tjenestemænd eller repræsentanter skal dog have adgang til de oplysninger, der således tilvejebringes, uden at tilsidesætte nationale domstoles kompetencer og under fuld overholdelse af de berørte retssubjekters grundlæggende rettigheder.
3. Kommissionen kan kræve, at en medlemsstat iværksætter de fornødne aktioner for at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer effektivt, eller verificere, at udgifterne er korrekte, i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 37
Samarbejde med revisionsmyndighederne
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler omgående resultaterne af de revisioner, der er foretaget af forvaltnings- og kontrolsystemerne, med disse myndigheder.
2. For at lette dette samarbejde i tilfælde af, at en medlemsstat udpeger flere revisionsmyndigheder, kan medlemsstaten udpege et koordinerende organ.
3. Kommissionen og revisionsmyndighederne samt eventuelle koordinerende organer mødes regelmæssigt, og som hovedregel mindst én gang om året, medmindre andet er aftalt, for at gennemgå den årlige kontrolrapport, revisionsudtalelsen og revisionsstrategien og for at udveksle synspunkter om spørgsmål vedrørende forbedring af forvaltnings- og kontrolsystemerne.
AFSNIT VI
FINANSIEL FORVALTNING, GENNEMGANG OG GODKENDELSE AF REGNSKABER, FINANSIELLE KORREKTIONER OG FRIGØRELSE
KAPITEL 1
Finansiel forvaltning
Artikel 38
Budgetforpligtelser
Unionens budgetforpligtelser i forbindelse med hvert operationelt program indgås i årlige rater i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et operationelt program udgør en finansieringsafgørelse, jf. finansforordningens artikel 84, og når den er meddelt den pågældende medlemsstat, udgør den en retlig forpligtelse i finansforordningens forstand.
For hvert operationelt program følger budgetforpligtelsen vedrørende første rate efter Kommissionens vedtagelse af det operationelle program.
Budgetforpligtelserne vedrørende de efterfølgende rater indgås af Kommissionen inden den 1. maj hvert år på grundlag af den afgørelse, der er omhandlet i stk. 2 i nærværende artikel, undtagen hvor finansforordningens artikel 16 finder anvendelse.
Artikel 39
Kommissionens betalinger
1. Kommissionens betalinger af fondsbidraget til hvert enkelt operationelt program foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne og forudsat, at der er disponible midler. Hver betaling opføres under den tidligst indgåede budgetforpligtelse for fonden.
2. Betalingerne tager form af forfinansiering, mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo.
Artikel 40
Kommissionens mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo
1. Kommissionen refunderer som mellemliggende betalinger 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende medfinansieringssatsen, der er fastsat i afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program, på de støtteberettigede offentlige udgifter inkluderet i betalingsanmodningen. Kommissionen fastsætter de resterende beløb, der skal refunderes som mellemliggende betalinger eller inddrives i overensstemmelse med artikel 50.
2. Uanset artikel 21 må fondens bidrag via mellemliggende betalinger og betalingen af den endelige saldo ikke være større end det maksimale bidrag fra fonden som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.
Artikel 41
Betalingsanmodninger
1. Betalingsanmodningen, der skal indgives til Kommissionen, skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan opstille et regnskab, jf. artikel 68, stk. 3, i finansforordningen.
2. Betalingsanmodninger skal for det operationelle program generelt og for teknisk bistand i henhold til artikel 27, stk. 4, indeholde:
a)
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter, som modtagerne har afholdt og betalt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, som angivet i attesteringsmyndighedens regnskabssystem
b)
de samlede offentlige udgifter anvendt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, som angivet i attesteringsmyndighedens regnskabssystem.
3. Støtteberettigede udgifter medtaget i en betalingsanmodning skal dokumenteres ved hjælp af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi, undtagen for støtteformer i henhold til artikel 25, stk. 1, litra b) og c) og d). Når det drejer sig om disse støtteformer, skal beløbene i betalingsanmodningen være de udgifter, der er beregnet på det relevante grundlag.
4. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, som fastlægger modellen for betalingsanmodninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 42
Betalinger til støttemodtagere
1. Forvaltningsmyndigheden sikrer, at støttemodtagerne i forbindelse med tilskud til partnerorganisationer modtager et beløb, der er tilstrækkeligt til at sikre en korrekt gennemførelse af operationerne.
2. Med forbehold af, at der er disponible midler fra forfinansieringen og de mellemliggende betalinger, sikrer forvaltningsmyndigheden, at en støttemodtager modtager det samlede beløb for de støtteberettigede offentlige udgifter fuldt ud og senest 90 dage fra datoen for modtagerens indgivelse af betalingsanmodningen. Der foretages ikke fradrag eller tilbageholdelse af noget beløb, og der pålægges ikke nogen specifik afgift eller andre afgifter med tilsvarende virkning, der kan nedsætte beløbene til støttemodtagerne.
3. Betalingsfristen i stk. 2 kan afbrydes af forvaltningsmyndigheden i behørigt begrundede tilfælde, hvis:
a)
betalingsanmodningen ikke er forfalden til betaling, eller den relevante dokumentation, herunder de dokumenter, der er nødvendige for forvaltningsverificering i henhold til artikel 32, stk. 4, litra a), ikke er blevet fremsendt
b)
en undersøgelse er blevet iværksat i forbindelse med en eventuel uregelmæssighed, der berører de pågældende udgifter.
Den pågældende støttemodtager underrettes skriftligt om afbrydelsen og årsagerne hertil.
Artikel 43
Anvendelse af euroen
1. Beløbene i medlemsstaternes fremlagte operationelle programmer, udgiftsoversigter, betalingsanmodninger, regnskaber og udgifter angivet i de årlige og endelige gennemførelsesrapporter udtrykkes i euro.
2. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for en betalingsanmodning, omregner de udgiftsbeløb, der afholdt i national valuta, til euro. Disse beløb omregnes til euro til ved hjælp af Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne blev registreret i det regnskab, som attesteringsmyndigheden for det operationelle program fører. Kommissionen offentliggør hver måned vekselkursen elektronisk.
3. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 2 fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i attesteringsmyndighedens regnskab inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
Artikel 44
Betaling og udligning af forfinansiering
1. Efter Kommissionens afgørelse om vedtagelse af det operationelle program, betaler Kommissionen et forfinansieringsbeløb på 11 % af fondens samlede bidrag til det pågældende operationelle program.
2. Forfinansieringen må kun anvendes til betalinger til støttemodtagerne som led i gennemførelsen af det operationelle program. Den stilles straks til rådighed for det ansvarlige organ til dette formål.
3. Det samlede beløb, der betales som forfinansiering, tilbagebetales til Kommissionen, hvis der ikke indsendes en betalingsanmodning for det pågældende operationelle program senest 24 måneder efter den dato, hvor Kommissionen udbetaler det første forfinansieringsbeløb. Unionens bidrag til det pågældende operationelle program påvirkes ikke af en sådan tilbagebetaling.
4. Det beløb, der er udbetalt som forfinansiering, skal være udlignet fuldstændigt i Kommissionens regnskab, senest når det operationelle program afsluttes.
Artikel 45
Frister for indgivelse af anmodninger om mellemliggende betaling og for betaling heraf
1. Attesteringsmyndigheden sender regelmæssigt en anmodning om mellemliggende betaling i overensstemmelse med artikel 41, stk. 2, som dækker beløb bogført i dens regnskabssystem i regnskabsåret. Attesteringsmyndigheden kan imidlertid, hvis den finder det nødvendigt, lade sådanne beløb indgå i betalingsanmodninger, der forelægges i efterfølgende regnskabsår.
2. Attesteringsmyndigheden fremlægger den endelige anmodning om mellemliggende betaling senest den 31. juli efter afslutningen af det foregående regnskabsår og under alle omstændigheder inden den første mellemliggende betalingsanmodning for det næste regnskabsår.
3. Den første anmodning om mellemliggende betaling må ikke fremlægges, før Kommissionen er underrettet om udpegelsen af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden i overensstemmelse med artikel 35.
4. Der må ikke foretages mellemliggende betalinger til et operationelt program, medmindre den årlige gennemførelsesrapport er blevet tilsendt Kommissionen i overensstemmelse med artikel 13.
5. Forudsat at der er disponible midler, foretager Kommissionen de mellemliggende betalinger senest 60 dage efter, at betalingsanmodningen er registreret hos Kommissionen.
Artikel 46
Afbrydelse af betalingsfristen
1. Betalingsfristen for en mellemliggende betalingsanmodning kan afbrydes af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen i en periode på højst seks måneder, hvis:
a)
der efter oplysninger fra et nationalt revisionsorgan eller EU-revisionsorgan er en klar begrundet mistanke om, at der er alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet
b)
den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede skal foretage supplerende verificering som følge af oplysninger, som den anvisningsberettigede har modtaget, og hvorved denne bliver opmærksom på, at der til udgifterne i en betalingsanmodning knytter sig en uregelmæssighed med alvorlige finansielle konsekvenser
c)
et af de dokumenter, der kræves i henhold til finansforordningens artikel 59, stk. 5, ikke er forelagt.
Medlemsstaten kan aftale en forlængelse af afbrydelsesperioden på yderligere tre måneder.
2. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede skal begrænse afbrydelsen til den del af udgifterne, som er omfattet af den betalingsanmodning, der er berørt af de i stk. 1, første afsnit, omhandlede elementer, medmindre det er umuligt at identificere den berørte del af udgifterne. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede underretter straks skriftligt medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden om årsagen til afbrydelsen og anmoder dem at afhjælpe situationen. Afbrydelsen bringes til ophør af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, så snart de fornødne foranstaltninger er truffet.
Artikel 47
Suspension af betalinger
1. Alle eller en del af de mellemliggende betalinger kan suspenderes af Kommissionen, hvis en eller flere af følgende betingelser er opfyldt:
a)
der er en alvorlig mangel ved det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, som har bragt EU-bidraget til det operationelle program i fare, og der er ikke truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt
b)
udgifterne i en udgiftsoversigt er behæftet med en uregelmæssighed med alvorlige finansielle konsekvenser, der ikke er korrigeret
c)
medlemsstaten har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at rette op på den situation, der gav anledning til en afbrydelse i henhold til artikel 46
d)
der er en alvorlig mangel i kvaliteten og pålideligheden af overvågningssystemet eller i dataene om indikatorer.
2. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter beslutte at suspendere alle eller en del af de mellemliggende betalinger efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Kommissionen bringer suspensionen af alle eller en del af de mellemliggende betalinger til ophør, når medlemsstaten har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at kunne ophæve suspensionen.
KAPITEL 2
Udarbejdelse, gennemgang og godkendelse af regnskaber og afslutning af operationelle programmer
Artikel 48
Forelæggelse af oplysninger
For hvert år fra 2016 til og med 2025 forelægger medlemsstaterne inden for den frist, der er fastsat i finansforordningens artikel 59, stk. 5, Kommissionen følgende dokumenter, som er anført i nævnte artikel, nemlig:
a)
de regnskaber, der er omhandlet i artikel 49, stk. 1, i nærværende forordning for det foregående regnskabsår
b)
den forvaltningserklæring og den årlige sammenfatning, der er omhandlet i artikel 32, stk. 4, litra e), i nærværende forordning for det foregående regnskabsår
c)
den revisionserklæring og kontrolrapport, som er omhandlet i artikel 34, stk. 5, litra a) og b), i nærværende forordning for det foregående regnskabsår.
Artikel 49
Udarbejdelse af regnskaber
1. Det i finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a), omhandlede regnskab forelægges Kommissionen for hvert operationelt program. Regnskaberne skal dække regnskabsåret og omfatte følgende:
a)
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter bogført i attesteringsmyndighedens regnskabssystemer, som indgår i betalingsanmodninger indgivet til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 41 og artikel 45, stk. 2, senest den 31. juli efter afslutningen af regnskabsåret, de samlede modsvarende støtteberettigede offentlige udgifter, der er afholdt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, og det samlede beløb af hertil svarende betalinger til støttemodtagere under artikel 42, stk. 2
b)
de beløb, som er trukket tilbage eller inddrevet i løbet af regnskabsåret, de beløb, der skal inddrives ved udgangen af regnskabsåret, og de uinddrivelige beløb
c)
en afstemning mellem de udgifter, der er angivet i henhold til litra a) i nærværende stykke, og de udgifter, der er anmeldt for samme regnskabsår i betalingsanmodninger, ledsaget af en redegørelse for eventuelle afvigelser.
2. Udelader en medlemsstat udgifter, der tidligere indgik i en anmodning om mellemliggende betaling for regnskabsåret, fra sine regnskaber på grund af en igangværende vurdering af disse udgifters lovlighed og formelle rigtighed, kan en del af eller alle disse udgifter, som efterfølgende findes lovlige og formelt rigtige, medtages i en anmodning om mellemliggende betaling, der vedrører et efterfølgende regnskabsår.
3. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, som fastlægger modellen for de i denne artikel omhandlede regnskaber. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 50
Gennemgang og godkendelse af regnskaber
1. Senest den 31. maj i året efter afslutningen af et regnskabsår foretager Kommissionen i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 6, en gennemgang af de dokumenter, som er forelagt af medlemsstaterne i henhold til artikel 48 i nærværende forordning.
Medlemsstaterne leverer på Kommissionens anmodning alle de supplerende oplysninger, som er nødvendige for at Kommissionen kan fastslå, om regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende inden for fristen i nærværende stykkes første afsnit.
2. Kommissionen godkender regnskaberne, hvis den kan konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende. Kommissionen når frem til en sådan konklusion, når revisionsmyndigheden har fremsat en revisionserklæring uden forbehold vedrørende regnskabernes fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed, medmindre Kommissionen specifikt kan dokumentere, at revisionserklæringen vedrørende regnskaberne er upålidelig.
3. Kommissionen underretter inden for fristen i stk. 1 medlemsstaterne om, hvorvidt den kan godkende regnskaberne.
4. Er Kommissionen af årsager, der kan tilskrives en medlemsstat, ikke i stand til at godkende regnskaberne inden udløbet af fristen i stk. 1, underretter Kommissionen medlemsstaten herom med angivelse af årsagen i overensstemmelse med stk. 2 samt de foranstaltninger, der skal træffes, og fristen for deres gennemførelse. Ved udløbet af denne frist, underretter Kommissionen medlemsstaten om, hvorvidt den kan godkende regnskaberne.
5. Kommissionen tager i forbindelse med sin godkendelse af regnskaberne ikke stilling til spørgsmål forbindelse med lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner for udgifter, der er opført i regnskaberne. Proceduren for gennemgang og godkendelse af regnskaber må ikke afbryde behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger og må ikke føre til suspension af betalinger, jf. dog artikel 46 og 47.
6. Kommissionen beregner på grundlag af de godkendte regnskaber beløbet med udgiftsvirkning for fonden for regnskabsåret og de deraf følgende tilpasninger i forhold til betalinger til medlemsstaten. Kommissionen tager følgende i betragtning:
i)
de beløb i regnskabet omhandlet i artikel 49, stk. 1, litra a), og for hvilke medfinansieringssatsen, som er defineret i artikel 20, skal anvendes
ii)
de samlede betalinger foretaget af Kommissionen i løbet af det pågældende regnskabsår bestående af de mellemliggende betalinger foretaget af Kommissionen i henhold til artikel 21 og artikel 40, stk. 1.
7. Efter den i denne artikels stk. 6 omhandlede beregning betaler Kommissionen eventuelle yderligere skyldige beløb inden for 30 dage efter godkendelsen af regnskabet. Er der tale om et beløb, der skal inddrives fra medlemsstaten, gøres det til genstand for en indtægtsordre udstedt af Kommissionen, som så vidt muligt skal udføres ved modregning af beløb, medlemsstaten har til gode i forbindelse med efterfølgende betalinger til samme operationelle program. En sådan indtægtsordre udgør ikke en finansiel korrektion og reducerer ikke støtten fra fonden til det operationelle program. Det inddrevne beløb udgør formålsbestemte indtægter i henhold til finansforordningens artikel 177, stk. 3.
8. Såfremt Kommissionen efter at have anvendt proceduren i stk. 4 ikke kan godkende regnskabet, fastsætter den på grundlag af de foreliggende oplysninger og i overensstemmelse med stk. 6 det beløb, der får udgiftsvirkning for fonden for regnskabsåret, og underretter medlemsstaten herom. Hvis medlemsstaten inden to måneder efter Kommissionens fremsendelse af oplysninger meddeler Kommissionen sit samtykke, finder stk. 7 anvendelse. Foreligger der ikke sådant samtykke, vedtager Kommissionen en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, som fastsætter det beløb, der får udgiftsvirkning for fonden for det pågældende regnskabsår. En sådan afgørelse udgør ikke en finansiel korrektion og reducerer ikke støtten fra fonden til det operationelle program. Kommissionen anvender på grundlag af afgørelsen tilpasningerne af betalingerne til medlemsstaten i overensstemmelse med stk. 7.
9. Kommissionens godkendelse af regnskabet eller Kommissionens afgørelse i henhold til stk. 8 berører ikke anvendelsen af korrektioner i henhold til artikel 55 og 56.
10. Medlemsstaterne kan med forbehold af artikel 55 og 56 erstatte uregelmæssige beløb, som konstateres efter fremlæggelsen af regnskabet, ved at foretage de tilsvarende tilpasninger i regnskaberne for det regnskabsår, hvor uregelmæssigheden blev konstateret.
Artikel 51
Adgang til dokumenter
1. Forvaltningsmyndigheden sikrer, at al dokumentation vedrørende udgifter støttet af fonden til operationer, hvor de samlede støtteberettigede udgifter er på mindre end 1 000 000 EUR, efter anmodning stilles til rådighed for Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret i en periode på tre år fra den 31. december efter fremlæggelsen af de regnskaber, som indeholder udgifterne til operationen.
I forbindelse med andre operationer end dem, der er omhandlet i første afsnit, skal al dokumentation stilles til rådighed i en periode på to år fra den 31. december efter fremlæggelsen af de regnskaber, som indeholder de samlede udgifter til den fuldførte operation.
En forvaltningsmyndighed kan beslutte at anvende reglen i andet afsnit på operationer, hvor de samlede støtteberettigede udgifter er på mindre end 1 000 000 EUR.
Den i første afsnit nævnte tidsperiode afbrydes, hvis der anlægges sag, eller hvis Kommissionen fremsætter begrundet anmodning herom.
2. Forvaltningsmyndigheden underretter støttemodtagerne om startdatoen for den periode, der er omhandlet i stk. 1.
3. Dokumenterne opbevares enten i de originale udgaver eller som bekræftede genparter af de originale udgaver, eller på almindeligt anerkendte datamedier, herunder elektroniske udgaver af originaldokumenter eller dokumenter, der kun findes i elektronisk udgave.
4. Dokumenterne skal opbevares på en måde, der kun muliggør identifikation af de registrerede så længe det er nødvendigt af hensyn til de formål, hvortil personoplysningerne indsamles, eller de formål, hvortil de senere behandles.
5. Proceduren til attestering af, at dokumenter på almindeligt anerkendte datamedier stemmer overens med de originale udgaver, fastlægges af de nationale myndigheder og skal sikre, at de udgaver, der opbevares, opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til revisionsformål.
6. Hvis dokumenter kun foreligger i elektronisk form, skal de anvendte edb-systemer opfylde anerkendte sikkerhedsstandarder, som sikrer, at de dokumenter, der opbevares, opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til revisionsformål.
Artikel 52
Fremlæggelse af afslutningsdokumenterne og betaling af den endelige saldo
1. Ud over de dokumenter, der er omhandlet i artikel 48, for det sidste regnskabsår fra den 1. juli 2023 til den 30. juni 2024 fremlægger medlemsstaterne en endelig rapport om gennemførelsen af det operationelle program.
2. Den endelige saldo udbetales senest tre måneder efter datoen for godkendelse af regnskaberne for det sidste regnskabsår eller senest en måned efter datoen for godkendelsen af den endelige gennemførelsesrapport.
KAPITEL 3
Finansielle korrektioner og inddrivelser
Artikel 53
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
1. Medlemsstaterne har i første række ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder, for at foretage de nødvendige finansielle korrektioner og for at søge inddrivelse. Hvis der er tale om systembetingede uregelmæssigheder, udvider medlemsstaten sine undersøgelser til at omfatte alle operationer, som kan tænkes at være berørt.
2. Medlemsstaterne foretager de finansielle korrektioner i forbindelse med enkeltstående eller systembetingede uregelmæssigheder, som konstateres i forbindelse med operationer eller operationelle programmer. Finansielle korrektioner består i helt eller delvis at annullere det offentlige bidrag til en operation eller et operationelt program. Medlemsstaten tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det økonomiske tab for fonden og foretager en forholdsmæssig korrektion. De finansielle korrektioner registreres i regnskabet af forvaltningsmyndigheden for det regnskabsår, i hvilket annulleringen besluttes.
3. De bidrag fra fonden, der annulleres i henhold til stk. 2, kan genanvendes af medlemsstaten inden for det pågældende operationelle program, jf. dog stk. 4.
4. Et bidrag, som er annulleret i henhold til stk. 2, kan ikke genanvendes til nogen af de operationer, som var genstand for korrektionen, eller, hvis der foretages en finansiel korrektion i forbindelse med en systembetinget uregelmæssighed, til nogen af de operationer, der er berørt af den systembetingede uregelmæssighed.
5. En finansiel korrektion berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til at sikre tilbagebetalinger i henhold til denne artikel.
Artikel 54
Kommissionens finansielle korrektioner
1. Kommissionen foretager finansielle korrektioner ved hjælp af gennemførelsesretsakter ved at annullere hele eller en del af EU-bidraget til et operationelt program og foretage inddrivelse fra medlemsstaten for at udelukke udgifter, som overtræder gældende ret, fra EU-støtte.
2. En overtrædelse af gældende ret medfører kun en finansiel korrektion i forbindelse med udgifter, som er blevet anmeldt til Kommissionen, og hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
overtrædelsen har påvirket det ansvarlige organs valg af en operation til at modtage støtte fra fonden, eller der er, i tilfælde, hvor det på grund af overtrædelsens art ikke er muligt at påvise denne virkning, begrundet risiko for, at overtrædelsen har haft en sådan virkning
b)
overtrædelsen har påvirket størrelsen af de udgifter, som er anmeldt med henblik på godtgørelse fra Unionens budget, eller der er, i tilfælde, hvor det på grund af overtrædelsens art ikke er muligt at sætte tal på dens finansielle virkning, begrundet risiko for, at overtrædelsen har haft en sådan virkning.
3. Når Kommissionen fastsætter en finansiel korrektion, jf. stk. 1, overholder den proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til arten og grovheden af overtrædelsen af gældende ret og de finansielle virkninger for Unionens budget. Kommissionen holder Europa-Parlamentet og Rådet underrettet om afgørelser vedrørende anvendelse af finansielle korrektioner.
Artikel 55
Kriterier for Kommissionens finansielle korrektioner
1. Kommissionen foretager finansielle korrektioner ved hjælp af gennemførelsesretsakter ved at annullere hele eller en del af EU-bidraget til et operationelt program, jf. artikel 54, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er alvorlige mangler ved det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, som har bragt det EU-bidrag, der allerede er betalt til programmet, i fare
b)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 53 før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke
c)
udgifterne i en betalingsanmodning er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke.
Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede individuelle uregelmæssigheder og tager hensyn til, om en uregelmæssighed er systembetinget. Hvis det ikke er muligt præcist at fastslå størrelsen af uregelmæssighederne med udgiftsvirkning for fonden, anvender Kommissionen en fast takst eller en ekstrapoleret finansiel korrektion.
2. Når Kommissionen træffer afgørelse om en korrektion, jf. stk. 1, overholder den proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til uregelmæssighedens art og alvor og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler i forvaltnings- og kontrolsystemerne, der er konstateret ved det operationelle program.
3. Baserer Kommissionen sin holdning på rapporter fra andre revisorer end revisorerne i dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner om de finansielle følger efter at have undersøgt de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 53, stk. 2, de underretninger, der er sendt i henhold til artikel 30, stk. 2, og medlemsstatens eventuelle svar.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62, som fastlægger de nærmere bestemmelser om kriterierne for at fastlægge alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, herunder de vigtigste typer af sådanne alvorlige mangler, kriterierne for at fastlægge, hvilket niveau af finansiel korrektion der skal anvendes, og kriterierne for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner.
Artikel 56
Procedure for Kommissionens finansielle korrektioner
1. Før Kommissionen træffer afgørelse om finansiel korrektion, indleder den proceduren ved at meddele medlemsstaten de foreløbige konklusioner af sin undersøgelse og anmode den om at fremsætte sine bemærkninger inden to måneder.
2. Hvis Kommissionen foreslår en finansiel korrektion på grundlag af en ekstrapolation eller til en fast takst, skal medlemsstaten have mulighed for via en gennemgang af de pågældende dokumenter at påvise, at uregelmæssighedens faktiske omfang er mindre end det, der fremgår af Kommissionens vurdering. Medlemsstaten kan efter aftale med Kommissionen begrænse denne gennemgang til kun at omfatte en passende andel eller stikprøver af de pågældende dokumenter. Medmindre det drejer sig om behørigt begrundede tilfælde, må den tid, der anvendes til denne gennemgang, ikke overstige en yderligere periode på to måneder efter tomånedersperioden i stk. 1.
3. Kommissionen tager hensyn til alle beviser, som medlemsstaten forelægger inden for fristerne i stk. 1 og 2.
4. Hvis medlemsstaten ikke godtager Kommissionens foreløbige konklusioner, indbyder Kommissionen medlemsstaten til en høring for at sikre, at alle relevante oplysninger og bemærkninger foreligger som grundlag for Kommissionens konklusioner om anvendelsen af den finansielle korrektion.
5. I tilfælde af enighed, og med forbehold af stk. 7 i nærværende artikel, kan medlemsstaten genanvende fonden i overensstemmelse med artikel 53, stk. 3.
6. For at anvende finansielle korrektioner træffer Kommissionen en afgørelse ved hjælp af gennemførelsesretsakter senest seks måneder efter høringsdatoen eller efter datoen for modtagelse af supplerende oplysninger, når medlemsstaten indvilliger i at fremlægge sådanne yderligere oplysninger efter høringen. Kommissionen tager hensyn til alle de oplysninger og bemærkninger, der er fremkommet under proceduren. Hvis der ikke finder nogen høring sted, begynder fristen på seks måneder to måneder efter modtagelsen af Kommissionens indbydelse til høringen.
7. Hvis Kommissionen, under udførelse af sine opgaver i henhold til artikel 36, eller Den Europæiske Revisionsret konstaterer uregelmæssigheder, der viser en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, skal den deraf følgende finansielle korrektion reducere støtten fra fondene til det operationelle program.
Første afsnit finder ikke anvendelse i tilfælde af en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemets effektive funktionsmåde, som inden den dato, hvor den blev opdaget af Kommissionen eller Den Europæiske Revisionsret:
a)
var blevet identificeret i forvaltningserklæringen, den årlige kontrolrapport eller revisionserklæringen forelagt Kommissionen i overensstemmelse med artikel 59, stk. 5, i finansforordningen, eller i andre revisionsberetninger fra revisionsmyndigheden, der er forelagt Kommissionen, og de relevante foranstaltninger er truffet, eller
b)
havde været genstand for passende afhjælpende foranstaltninger truffet af medlemsstaten.
Vurderingen af alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde baseres på gældende lovgivning på tidspunktet for forelæggelsen af de relevante forvaltningserklæringer, årlige kontrolrapporter og revisionserklæringer.
Når der træffes afgørelse om en finansiel korrektion, skal Kommissionen:
a)
respektere proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til arten og alvoren af den alvorlige mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde samt dens finansielle virkninger for Unionens budget
b)
med henblik på anvendelse af en fast takst eller ekstrapoleret finansiel korrektion udelukke uregelmæssige udgifter, der tidligere er konstateret af den medlemsstat, hvis regnskaber er blevet tilpasset i overensstemmelse med artikel 50, stk. 10, samt udgifter, der er underlagt en igangværende vurdering med hensyn til deres lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 49, stk. 2
c)
i forbindelse med vurderingen af den resterende risiko for Unionens budget tage hensyn til en fast takst eller ekstrapolerede korrektioner, der anvendes på medlemsstatens udgifter, for andre alvorlige mangler, som medlemsstaten har konstateret.
Artikel 57
Tilbagebetaling
1. Enhver skyldig tilbagebetaling til Unionens budget foretages før den forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til finansforordningens artikel 73. Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden måned efter indtægtsordrens udstedelse.
2. Enhver forsinkelse i tilbagebetalingen giver anledning til morarenter fra forfaldsdatoen indtil datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender i sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første arbejdsdag i den måned, hvor beløbet forfalder til betaling, forhøjet med 1 ½procentpoint.
Artikel 58
Forholdsmæssig kontrol af operationelle programmer
1. Operationer, for hvilke de samlede støtteberettigede udgifter ikke overstiger 150 000 EUR, må ikke underkastes mere end én revision af enten revisionsmyndigheden eller Kommissionen forud for indgivelsen af regnskaberne for det regnskabsår, hvor operationerne er fuldført. Andre operationer må ikke underkastes mere end én revision pr. regnskabsår af revisionsmyndigheden eller Kommissionen forud for fremlæggelsen af regnskaberne for det år i hvilket operationen fuldføres. Operationer må ikke underkastes en revision af Kommissionen eller revisionsmyndigheden i et givent år, hvis Den Europæiske Revisionsret allerede har foretaget en revision i det pågældende år, forudsat at resultaterne af det revisionsarbejde, der er udført af Den Europæiske Revisionsret for sådanne operationer, kan anvendes af revisionsmyndigheden eller Kommissionen til opfyldelse af deres respektive opgaver.
2. Revisionen af en OP I-støttet operation kan omfatte alle gennemførelsesfaser og alle niveauer i distributionskæden med kontrol af de endelige modtagere som eneste undtagelse, medmindre en risikovurdering viser, at der en specifik risiko for uregelmæssigheder eller svig.
3. For operationelle programmer, for hvilke den seneste revisionsudtalelse viser, at der ikke er nogen væsentlige mangler, kan Kommissionen på det efterfølgende møde, der er omhandlet i artikel 37, stk. 2, aftale med revisionsmyndigheden, at niveauet for det krævede revisionsarbejde kan nedsættes, således at det står i forhold til den konstaterede risiko. I sådanne tilfælde skal Kommissionen ikke foretage egne revisioner på stedet, medmindre der er tegn på mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemet, som påvirker udgifter, der er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår, for hvilket regnskaberne er blevet godkendt af Kommissionen.
4. For operationelle programmer, hvorom Kommissionen konkluderer, at revisionsmyndighedens erklæring er pålidelig, kan Kommissionen aftale med revisionsmyndigheden at begrænse Kommissionens egne revisioner på stedet til en revision af revisionsmyndighedens arbejde, medmindre der er beviser på mangler i revisionsmyndighedens arbejde vedrørende et regnskabsår, for hvilket regnskaberne allerede er godkendt af Kommissionen.
5. Uanset stk. 1 kan revisionsmyndigheden og Kommissionen foretage revisioner af operationer, hvis en risikovurdering eller en revision foretaget af Den Europæiske Revisionsret viser, at der er en specifik risiko for uregelmæssigheder eller svig, i tilfælde af dokumentation for alvorlige mangler i det pågældende operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde og i den periode, der omhandles i artikel 51, stk. 1. Kommissionen kan for at vurdere det arbejde, der er foretaget af en revisionsmyndighed, gennemgå revisionsmyndighedens revisionsspor eller deltage i revisionsmyndighedens revisioner på stedet eller, såfremt det i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder er nødvendigt, kan Kommissionen foretage revisioner af operationer for at opnå sikkerhed for, at revisionsmyndigheden fungerer effektivt.
KAPITEL 4
Frigørelse
Artikel 59
Frigørelse
1. Kommissionen frigør enhver del af beløbet i et operationelt program, som ikke er blevet anvendt til betaling af forfinansiering og mellemliggende betalinger senest den 31. december i det tredje finansår efter året for indgåelsen af budgetforpligtelsen under det operationelle program, eller for hvilken der ikke i overensstemmelse med artikel 45 er indgivet en betalingsanmodning udfærdiget i overensstemmelse med artikel 41, herunder eventuelle betalingsanmodninger, som helt eller delvist er omfattet af en afbrydelse af betalingsfristen eller en suspension af betalinger.
2. Den del af forpligtelserne, som stadig er åben den 31. december 2023, frigøres, hvis nogle af de dokumenter, der kræves i henhold til artikel 52, stk. 1, ikke er forelagt for Kommissionen inden for tidsfristen i artikel 52, stk. 1.
Artikel 60
Undtagelse fra frigørelsen
1. Det beløb, frigørelsen berører, nedsættes med beløb svarende til den del af budgetforpligtelsen, for hvilken:
a)
operationerne er suspenderet af en retssag eller en administrativ klage med opsættende virkning, eller
b)
det ikke har været muligt at forelægge en betalingsanmodning som følge af force majeure, der i væsentlig grad berører gennemførelsen af hele eller en del af det operationelle program.
De nationale myndigheder, som påberåber sig force majeure i henhold til første afsnit, litra b), skal påvise dens direkte konsekvenser for gennemførelsen af hele eller en del af det operationelle program.
Med henblik på første afsnit, litra a) og b), kan der anmodes om nedsættelse én gang, hvis suspensionen eller force majeure-forholdet har varet højst et år, eller et antal gange svarende til varigheden af force majeure-forholdet eller antallet af år mellem datoen for den retlige eller administrative beslutning om at suspendere gennemførelsen af operationen og datoen for den endelige retlige eller administrative beslutning.
2. Senest den 31. januar sender medlemsstaten Kommissionen oplysninger om de undtagelser, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, litra a) og b), for det beløb, der anmeldes ved udgangen af foregående år.
Artikel 61
Procedure
1. Kommissionen underretter medlemsstaten og forvaltningsyndigheden i god tid, når der er risiko for anvendelse af frigørelsesreglen i artikel 59.
2. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen har modtaget pr. 31. januar, underretter den medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden om frigørelsesbeløbet på grundlag af disse oplysninger.
3. Medlemsstaten har to måneder til at godkende frigørelsesbeløbet eller fremsætte sine bemærkninger.
4. Senest den 30. juni forelægger medlemsstaten Kommissionen en revideret finansieringsplan, der afspejler det nedsatte støttebeløb til det operationelle program for det pågældende finansår. Hvis en sådan forelæggelse ikke finder sted, reviderer Kommissionen finansieringsplanen ved at reducere bidraget fra fonden for det pågældende finansår.
5. Kommissionen ændrer ved hjælp af gennemførelsesretsakter afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program senest den 30. september.
AFSNIT VII
DELEGEREDE BEFØJELSER, GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 62
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 13, stk. 6, artikel 30, stk. 2, femte afsnit, artikel 32, stk. 8, første afsnit, artikel 32, stk. 9, artikel 34, stk. 7, artikel 34, stk. 8, og artikel 55, stk. 4, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
3. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
4. En delegeret retsakt træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat deri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
Hvis Europa-Parlamentet eller Rådet gør indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, angiver begrundelsen for sin indsigelse.
Artikel 63
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der er nævnt i artikel 32, stk. 8, andet afsnit, i nærværende forordning, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 64
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2014.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 223/2014
ze dne 11. března 2014
o Fondu evropské pomoci nejchudším osobám
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010, jimiž byla přijata strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“), si Unie a členské státy vytyčily cíl, jímž je snížení počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů. Přesto byla v roce 2011 téměř jedna čtvrtina obyvatel Unie (119,82 milionů) ohrožena chudobou nebo sociálním vyloučením, což je přibližně o 4 miliony osob více než v předchozím roce. Míra chudoby a sociálního vyloučení však není ve všech částech Unie stejná a jejich závažnost se v různých členských státech liší.
(2)
Počet osob, jež trpí materiální či dokonce vážnou materiální deprivací, v Unii neustále narůstá, takže v roce 2011 žilo v podmínkách vážné materiální deprivace téměř 8,8 % občanů Unie. Tyto osoby jsou navíc často natolik vyloučeny, že nemohou využívat aktivačních opatření podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4), a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1304/2013 (5).
(3)
Členské státy a Komise by měly přijmout vhodná opatření, která by zabránila veškeré diskriminaci, a měly by zajistit rovnost žen a mužů a systematické začleňování genderového hlediska do všech fází přípravy, programování, řízení a provádění, monitorování a hodnocení Fondu evropské pomoci nejchudším osobám (dále jen „fond“), do informačních a osvětových kampaní a do výměny osvědčených postupů.
(4)
Článek 2 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) zdůrazňuje, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin.
(5)
Článek 6 Smlouvy o EU zdůrazňuje, že Unie uznává práva, svobody a zásady obsažené v Listině základních práv Evropské unie.
(6)
Článek 174 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) stanoví, že Unie za účelem podpory celkového harmonického vývoje rozvíjí a prosazuje svou činnost vedoucí k posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti.
(7)
Fond by měl posílit sociální soudržnost, a tím přispět ke snížení chudoby - a v konečném důsledku k odstranění jejích nejhorších forem - v Unii prostřednictvím podpory vnitrostátních systémů, jež poskytují pomoc nefinanční povahy nejchudším osobám, a zmírňují tak potravinovou a vážnou materiální deprivaci, nebo napomáhají sociálnímu začleňování nejchudších osob. Fond by měl zmírňovat ty formy extrémní chudoby, jejichž dopad na sociální vyloučení je největší, jako jsou například bezdomovectví, chudoba dětí a potravinová nouze.
(8)
Účelem fondu není nahradit veřejné politiky členských států zaměřené na boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, a zejména politiky, které jsou nezbytné s cílem předcházet marginalizaci zranitelných skupin a skupin s nízkými příjmy a zabránit zvyšování rizika chudoby a sociálního vyloučení.
(9)
Podle článku 317 Smlouvy o fungování EU a v rámci sdíleného řízení by měly být stanoveny podmínky umožňující Komisi vykonávat své úkoly při plnění souhrnného rozpočtu Unie a rovněž by měly být vyjasněny oblasti odpovědnosti v rámci spolupráce členských států. Uplatňování těchto podmínek by mělo umožnit Komisi ujistit se o tom, že členské státy využívají fond zákonným a správným způsobem a v souladu se zásadou řádného finančního řízení ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) (dále jen „finanční nařízení“).
(10)
Uvedená ustanovení rovněž zajišťují, aby byly podporované operace v souladu s platnými právními předpisy Unie a se souvisejícími vnitrostátními právními předpisy, které přímo či nepřímo provádějí toto nařízení, jakož i s příslušnými politikami, zejména pokud jde o bezpečnost potravinové pomoci nebo základní materiální pomoci poskytovaných nejchudším osobám.
(11)
Přidělování prostředků fondu jednotlivým členským státům v období 2014-2020 zohledňuje ve stejné míře následující ukazatele, které jsou vyhodnocovány na základě údajů Eurostatu týkající se počtu obyvatel, kteří jsou obětí vážné materiální deprivace a počtu obyvatel žijících v domácnostech s velmi nízkou intenzitou práce. Kromě toho toto přidělování rovněž zohlední různé způsoby, jimiž se nejchudším osobám v jednotlivých členských státech pomáhá. Každému členskému státu by nicméně měla být přidělena přinejmenším částka 3 500 000 EUR na programové období 2014-2020, aby mohl zavést operační program se smysluplnou úrovní prostředků.
(12)
Prostředky, které jsou členskému státu přiděleny ze strukturálních fondů, by měly být sníženy o prostředky, které jsou mu přiděleny z fondu.
(13)
Operační programy členských států by měly stanovit a vysvětlit formy potravinové nebo materiální deprivace, které mají být řešeny, nebo činnosti na podporu sociálního začlenění, které mají být podporovány, a popsat rysy pomoci nejchudším osobám, která bude poskytnuta prostřednictvím podpory z fondu vnitrostátním systémům. Tento popis by měl rovněž zahrnovat prvky nezbytné k zajištění účinného a efektivního provádění operačních programů.
(14)
Vážná potravinová nouze v Unii existuje současně se značným plýtváním potravinami. V tomto ohledu by měl fond ve vhodných případech usnadňovat potravinové dary. Tímto však nesmí být ohrožena snaha o odstranění stávajících překážek s cílem podněcovat dary přebytečných potravin pro účely boje proti potravinové nouzi.
(15)
V zájmu účinného a efektivního provádění opatření financovaných z fondu by členské státy měly ve vhodných případech podporovat spolupráci mezi regionálními a místními orgány a subjekty zastupujícími občanskou společnost a také účast všech zapojených stran do vypracovávání a provádění činností, které jsou z fondu financovány.
(16)
S cílem co nejvíce zvýšit účinnost fondu, zejména pokud jde o případné změny okolností v konkrétním členském státě, je vhodné stanovit postup pro změny operačního programu.
(17)
S cílem co nejefektivněji a nejvhodněji reagovat na různé potřeby a zdokonalit poskytování pomoci nejchudším osobám by se měla uplatňovat zásada partnerství.
(18)
Značný přínos má výměna zkušeností a osvědčených postupů, protože usnadňuje vzájemné učení. Komise by měla takovou výměnu usnadňovat a podporovat jejich šíření a zároveň hledat synergie s výměnou osvědčených postupů v souvislosti se souvisejícími fondy, zejména Evropským sociálním fondem (dále jen „ESF“).
(19)
S cílem sledovat pokrok při provádění operačních programů by měly členské státy vypracovat výroční a závěrečné zprávy o provádění a poskytnout je Komisi. To by mělo zajistit, aby byly k dispozici důležité a aktuální informace pro tyto operační programy. Z téhož důvodu by se měla Komise a každý členský stát každoročně sejít za účelem provedení posouzení, nedohodnou-li se jinak. Příslušné zúčastněné strany by měly být do tohoto monitorování vhodným způsobem zapojeny.
(20)
V zájmu vyšší kvality a lepšího vypracování každého operačního programu a posouzení účinnosti a efektivity fondu by se měla vypracovat předběžná a následná hodnocení. Tato hodnocení by měla být založena na relevantních údajích a ve vhodných případech doplněna průzkumy prováděnými u nejchudších osob, jež čerpají pomoc z operačního programu, a v případě potřeby hodnocením v průběhu programového období. Tato hodnocení by měla rovněž respektovat soukromí konečných příjemců a měla by být prováděna takovým způsobem, aby nejchudší osoby nebyly stigmatizovány. Měly by být upřesněny oblasti odpovědnosti členských států a Komise v tomto ohledu.
(21)
Při hodnocení fondu a vypracovávání metodiky tohoto hodnocení by se měla brát v potaz skutečnost, že pojem deprivace je značně složitý a vícerozměrný.
(22)
Občané mají právo vědět, jak a s jakým účinkem jsou finanční zdroje Unie investovány. Pro účely zajištění většího rozšíření informací o tom, čeho fond dosáhl, a zajištění dostupnosti a transparentnosti příležitostí pro financování by měla být stanovena podrobná pravidla o informačních a komunikačních činnostech, zejména v souvislosti s odpovědnostmi příjemců, členských států a ve vhodných případech také místních a regionálních orgánů.
(23)
Použije se právo Unie týkající se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7).
(24)
Je třeba stanovit maximální úroveň spolufinancování z fondu na operační programy, aby se zajistil multiplikační účinek unijních zdrojů. Navíc by se měla řešit situace členských států, jež se potýkají s dočasnými rozpočtovými nesnázemi.
(25)
V celé Unii by se měla používat jednotná, jednoduchá a nestranná pravidla ohledně období způsobilosti, způsobilých operací a výdajů fondu. Podmínky způsobilosti by měly odrážet specifickou povahu cílů a cílové populace fondu, zejména prostřednictvím vhodných a zjednodušených podmínek způsobilosti operací a forem podpory a pravidel a podmínek pro úhrady.
(26)
S ohledem na datum, k němuž musí být vyhlášena výběrová řízení, na lhůty pro přijetí tohoto nařízení a na dobu potřebnou k přípravě operačních programů je třeba zavést pravidla, která umožní plynulý přechod, s cílem zabránit výpadkům v dodávkách potravinové pomoci. K tomuto účelu je třeba umožnit, aby výdaje byly způsobilé od 1. prosince 2013.
(27)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) stanoví, že produkty zakoupené v rámci veřejné intervence mohou být poskytnuty pro režim distribuce potravin nejchudším osobám v Unii, umožňuje-li to dotčený režim. V závislosti na okolnostech může být nejhospodárnější získat potraviny z použití, zpracování nebo prodeje těchto produktů, a proto je vhodné stanovit takovou možnost v tomto nařízení. Částky pocházející z prodeje těchto produktů by měly být použity ve prospěch nejchudších osob. Tyto částky by se neměly použít ke snížení povinné částky ke spolufinancování programu členskými státy. K zajištění co nejúčinnějšího využití těchto produktů a výnosu z nich by měla Komise přijmout prováděcí akty v souladu s nařízením (EU) č. 1308/2013 stanovící postupy, podle nichž lze tyto produkty použít, zpracovat či prodat pro účely programu pomoci nejchudším osobám.
(28)
Je nezbytné určit druhy činností, které lze provádět z podnětu Komise a členských států jakožto technickou pomoc s podporou fondu. Za tímto účelem by Komise měla konzultovat členské státy a zástupce partnerských organizací na úrovni Unie.
(29)
Za řízení a kontrolu programů by měly v souladu se zásadou sdíleného řízení zodpovídat členské státy a Komise. Za provádění a kontrolu svého operačního programu by měly v prvé řadě odpovídat členské státy prostřednictvím svých systémů řízení a kontroly.
(30)
Členské státy by měly přijmout přiměřená opatření, aby zajistily řádné nastavení a fungování svých systémů řízení a kontroly, a tím poskytly jistotu, pokud jde o zákonné a řádné využívání fondu. Proto by měly být specifikovány povinnosti členských států, pokud jde o systémy řízení a kontroly jejich operačních programů a prevenci, zjišťování a nápravu nesrovnalostí a porušování práva Unie.
(31)
Členské státy by měly plnit povinnosti v oblasti řízení, kontroly a auditu a nést z toho vyplývající odpovědnost, jak ji stanoví pravidla sdíleného řízení uvedená v tomto nařízení a ve finančním nařízení. Členské státy by měly zajistit, aby byla v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení zavedena účinná opatření pro posuzování stížností týkajících se fondu. V souladu se zásadou subsidiarity by členské státy měly na žádost Komise prošetřit stížnosti, které byly předloženy Komisi a které spadají do působnosti jejich opatření, a měly by Komisi informovat o výsledcích požadovaného šetření.
(32)
Členské státy by měly určit pro každý ze svých operačních programů řídící orgán, certifikační orgán a funkčně nezávislý auditní orgán. Aby se zajistila flexibilita pro členské státy při zřizování jejich systémů kontroly, je vhodné umožnit, aby funkce certifikačního orgánu mohl vykonávat i řídící orgán. Členské státy by měly mít rovněž možnost určit zprostředkující subjekty, které mají provádět určité úkoly řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu. Členské státy by měly v takovém případě jasně stanovit jejich povinnosti a funkce.
(33)
Řídící orgán má hlavní odpovědnost za účinné a efektivní provádění fondu, a proto plní mnoho funkcí souvisejících s řízením a monitorováním operačního programu, finančním řízením a kontrolami a rovněž výběrem projektu. Toto nařízení by tedy mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce řídícího orgánu.
(34)
Certifikační orgán by měl vypracovávat a předkládat Komisi žádosti o platby. Měl by vypracovávat účetní závěrky, osvědčovat jejich úplnost, přesnost a věrnost a to, že v nich zaúčtované výdaje jsou v souladu s platnými unijními a vnitrostátními předpisy. Toto nařízení by mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce certifikačního orgánu.
(35)
Auditní orgán by měl zajišťovat, aby se prováděly audity systémů řízení a kontroly za použití vhodného vzorku operací a účetní závěrky. Toto nařízení by mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce auditního orgánu. Audity vykázaných výdajů by se měly provádět na reprezentativním vzorku operací, aby bylo možné vyvozovat z jejich výsledků závěry. Obecně platí, že k získání spolehlivého reprezentativního vzorku by se měla používat statistická metoda výběru vzorků. Auditní orgány by však měly mít možnost za řádně odůvodněných okolností použít jinou než statistickou metodu výběru vzorků nebo testování věcné správnosti, jsou-li splněny podmínky stanovené v tomto nařízení.
(36)
Aby se přihlédlo ke zvláštní organizaci systémů řízení a kontroly u fondu a k potřebě zajistit vyvážený přístup, měla by být stanovena zvláštní ustanovení pro určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu. Aby se zabránilo jakékoli zbytečné administrativní zátěži, mělo by se předběžné ověření souladu s kritérii určení uvedenými v tomto nařízení týkat pouze řídícího orgánu a certifikačního orgánu. Nemělo by být požadováno, aby toto určení schválila Komise. Sledování souladu s kritérii určení prováděné prostřednictvím auditu a kontrolních mechanismů by v případě, že výsledky prokáží nesplnění kritérií, mělo vést k nápravným opatřením a případně k možnosti ukončit toto určení.
(37)
Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, pokud jde o finanční kontrolu, měla by se zajistit spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci tohoto nařízení a měla by být stanovena kritéria, jež Komisi umožní, aby v souvislosti se svou strategií kontroly vnitrostátních systémů určila úroveň ujištění, kterou by jí měly poskytovat vnitrostátní auditní subjekty.
(38)
Měly by být stanoveny pravomoci a odpovědnosti Komise, pokud jde o ověřování účinnosti fungování systémů řízení a kontroly a požadování zásahu členského státu. Komise by rovněž měla mít pravomoc provádět audity na místě zaměřené na otázky související s řádným finančním řízením, aby mohla vyvodit závěry o výkonnosti fondu.
(39)
Rozpočtové závazky Unie by se měly plnit každý rok. Aby bylo zajištěno účinné řízení programů, je nutno stanovit jednoduchá pravidla pro předběžné financování, žádosti o průběžné platby a konečný zůstatek.
(40)
S cílem zajistit přiměřenou jistotu pro Komisi před schválením účetní závěrky by se měly žádosti o průběžné platby proplácet ve výši 90 % částky vyplývající z uplatnění míry spolufinancování stanovené v rozhodnutí o přijetí operačního programu na způsobilé výdaje. Zůstatek dlužných částek by měl být členským státům vyplacen po schválení účetní závěrky, pokud Komise dospěje k závěru, že je úplná, přesná a věrná.
(41)
Předběžná platba na začátku operačního programu by měla zajistit, aby měl členský stát prostředky k poskytnutí podpory příjemcům při provádění operací od přijetí operačního programu. Toto předběžné financování by se mělo použít výhradně pro tyto účely a příjemci by měli obdržet dostatečné finanční prostředky, aby operaci poté, co je vybrána, zahájili.
(42)
Příjemce by měl obdržet podporu v plné výši nejpozději 90 dní ode dne, kdy předložil žádost o platbu, v závislosti na dostupných finančních prostředcích z předběžných a průběžných plateb. Řídící orgán by měl mít možnost tuto lhůtu přerušit, nejsou-li předložené doklady úplné nebo existuje-li důkaz o nesrovnalosti vyžadujících další šetření.
(43)
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie by měla být stanovena časově omezená opatření, která pověřenému schvalujícímu úředníkovi umožní přerušit platby v případě, že existují jasné důkazy o možných významných nedostatcích ve fungování systému řízení a kontroly, důkazy o pochybení souvisejícím se žádostí o platbu nebo nedodržení povinnosti předložit dokumenty pro účely kontroly a schválení účetní závěrky. Toto přerušení by mělo trvat nejvýše šest měsíců s možností prodloužení této lhůty, se souhlasem členského státu, na devět měsíců, s cílem poskytnout dostatek času na odstranění příčin přerušení, a předejít tak pozastavení plateb.
(44)
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie a poskytnutí prostředků pro zajištění účinného provádění programů by měla být přijata ustanovení umožňující pozastavení plateb Komise.
(45)
S cílem uplatnit požadavky finančního nařízení na finanční řízení fondu je nezbytné stanovit jednoduché postupy pro sestavování, kontrolu a schvalování účetní závěrky, které by měly zajistit jasný základ a právní jistotu pro tato opatření. Navíc by mělo být členskému státu umožněno, aby v zájmu řádného plnění svých povinností vyloučil částky, u nichž probíhá posuzování jejich zákonnosti a správnosti.
(46)
S cílem omezit riziko vykazování neoprávněných výdajů by certifikační orgán měl mít možnost bez nutnosti dodatečného odůvodnění zahrnout částky, které vyžadují další ověření, do žádosti o průběžnou platbu po skončení účetního období, kdy byly zaúčtovány do jeho účetního systému.
(47)
V zájmu snížení administrativní zátěže pro příjemce by měly být stanoveny konkrétní lhůty, během nichž jsou řídící orgány povinny zajistit dostupnost dokladů týkajících se operací v návaznosti na uplatnění výdajů nebo dokončení operace. V souladu se zásadou proporcionality by doba uchovávání dokumentů měla být rozlišena podle celkových způsobilých výdajů konkrétní operace.
(48)
Vzhledem k tomu, že účetní závěrka je ověřována a schvalována každý rok, postup uzavření programu by měl být jednoduchý. Konečné uzavření programu by tak mělo vycházet pouze z dokladů vztahujících se k závěrečnému účetnímu období a k závěrečné zprávě o provádění nebo k poslední výroční zprávě o provádění, bez nutnosti poskytovat jakékoli dodatečné doklady.
(49)
V zájmu ochrany rozpočtu Unie může být nezbytné, aby Komise prováděla finanční opravy. Aby se zajistila právní jistota pro členské státy, je důležité vymezit okolnosti, za kterých porušení použitelného unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování může vést k finančním opravám ze strany Komise. Aby se zajistila souvislost případných finančních oprav ukládaných Komisí členským státům s ochranou finančních zájmů Unie, měly by být takové opravy omezeny pouze na případy, kdy se porušení použitelného unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování týká způsobilosti, správnosti, řízení nebo kontroly operací a souvisejících výdajů vykázaných Komisi. Pro zajištění proporcionality je důležité, aby Komise při rozhodování o finanční opravě zvážila povahu a závažnost dotčeného porušení a související finanční důsledky pro rozpočet Unie.
(50)
Je třeba vybudovat takový právní rámec, který umožňuje vytvoření solidních systémů řízení a kontroly a odpovídající rozdělení úloh a povinností v souvislosti se sdíleným řízením. Úloha Komise by proto měla být přesně určena a vysvětlena a měla by být stanovena přiměřená pravidla pro provádění finančních oprav Komisí.
(51)
Četnost auditů operací by měla odpovídat rozsahu podpory Unie z fondu. Zejména by se měl snížit počet provedených auditů, pokud celkové způsobilé výdaje na danou operaci nepřesahují 150 000 EUR. Mělo by nicméně být možné provádět audity kdykoli, pokud existuje důkaz o nesrovnalosti nebo podvodu, nebo - v rámci auditního vzorku - po uzavření dokončené operace. Komise by měla mít možnost přezkoumat auditní stopu dotyčného auditního orgánu nebo se zúčastnit auditů na místě prováděných auditním orgánem. Pokud Komise nezíská nezbytnou jistotu ohledně účinného fungování auditního orgánu těmito prostředky, měla by mít možnost auditní činnost opakovat, pokud je to v souladu s mezinárodně uznávanými auditními standardy. Aby byla úroveň auditů prováděných Komisí úměrná riziku, měla by Komise mít možnost snížit úroveň auditní činnosti v souvislosti s operačními programy, pokud nebyly zjištěny žádné závažné nedostatky nebo pokud je auditní orgán spolehlivý. V zájmu snížení administrativní zátěže pro příjemce by měla být zavedena konkrétní pravidla pro snížení rizika překrývání auditů, které u stejných operací provádějí různé orgány, tedy konkrétně Evropský účetní dvůr, Komise a auditní orgán. Kromě toho by rozsah auditů měl plně zohlednit cíl a charakter cílové populace fondu a povahu mnoha příjemců, kteří svou činnost vykonávají na dobrovolném základě.
(52)
Za účelem zajištění finanční disciplíny je vhodné stanovit opatření ke zrušení kterékoli části rozpočtového závazku v rámci některého operačního programu, zejména pokud částka může být vyňata ze zrušení závazku, především tehdy, pokud prodlevy při provádění vyplývají z mimořádných nebo nepředvídatelných okolností nezávislých na dotyčné straně, jejichž následkům nelze ani přes veškeré prokázané úsilí zabránit, jakož i v situaci, kdy byla předložena žádost o platbu, avšak lhůta pro její uhrazení byla přerušena nebo byla pozastavena platba.
(53)
Za účelem doplnění a změny některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o obsah výročních zpráv a závěrečných zpráv o provádění, včetně seznamu společných ukazatelů, kritéria určení případů nesrovnalostí, které je třeba oznámit, a údajů, jež je třeba poskytnout, a vymáhání neoprávněně vyplacených částek, pravidla upravující údaje, jež je třeba v rámci systému monitorování zavedeného řídícím orgánem zaznamenat a uchovat v počítačové podobě, minimální požadavky na auditní stopu, rozsah a obsah vnitrostátních auditů a metodiku výběru vzorků, podrobná pravidla pro používání údajů shromážděných během auditů a kritéria pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, kritéria k určení výše finančních oprav, jež mají být použita, a kritéria pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
(54)
Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(55)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o rozhodnutí o výročních plánech akcí, jež mají být financovány z technické pomoci z podnětu Komise, rozhodnutí o přijetí a změně operačních programů, rozhodnutí o pozastavení předběžných plateb, rozhodnutí o neschválení účetní závěrky a rozhodnutí, v němž stanoví částku k tíži fondu pro dané účetní období, rozhodnutí o finančních opravách, rozhodnutí o ročním rozpisu rozpočtových závazků mezi členské státy a v případě zrušení závazku rozhodnutí o změně rozhodnutí o přijetí programů.
(56)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o vzor pro strukturovaný průzkum u konečných příjemců, četnost podávání zpráv a jejich formát, podmínky, jež musí systém řízení a kontroly pro elektronickou výměnu dat splňovat, vzor prohlášení řídícího subjektu, vzory pro auditní strategii, výrok auditora a kontrolní zprávu, vzor zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu a popisu funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán, vzor žádostí o platbu a vzor účetní závěrky. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9).
(57)
Některé prováděcí akty, jež mají být přijímány přezkumným postupem podle článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011, mohou mít dopad a důsledky natolik významné pro členské státy, že je důvodné odchýlit se od obecného pravidla. Proto by v případech, kdy výbor nevydá stanovisko, Komise neměla návrh prováděcího aktu přijmout. Tyto prováděcí akty se týkají stanovení technických specifikací pro zaznamenávání a uchovávání údajů ve vztahu k systému řízení a kontroly. Na takové prováděcí akty by se proto měl použít čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
(58)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie, včetně úcty k lidské důstojnosti a soukromému a rodinnému životu, práva na ochranu osobních údajů, práv dítěte, práv starších osob, rovnosti mezi ženami a muži a zákazu diskriminace. Toto nařízení by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(59)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zlepšení sociálního začleňování v Unii a pomoci v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů,
(60)
Je třeba zajistit, aby fond doplňoval činnosti financované z ESF, jako jsou například činnosti zaměřené na sociální začleňování, a současně pomáhal výhradně nejchudším osobám.
(61)
Aby bylo možné neprodleně přijmout akty v přenesené pravomoci stanovené v tomto nařízení, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel nařízení
Tímto nařízením se zřizuje Fond evropské pomoci nejchudším osobám (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a stanoví se cíle fondu, rozsah jeho podpory, dostupné finanční zdroje a jejich přidělení jednotlivým členským státům a také pravidla nezbytná pro zajištění účinného a účelného fungování fondu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„základní materiální pomocí“ základní spotřební zboží, jehož hodnota je omezená a které je určeno pro osobní spotřebu nejchudších osob, například ošacení, obuv, hygienické potřeby, školní pomůcky a spací pytle;
2)
„nejchudšími osobami“ fyzické osoby, ať již jednotlivci, rodiny, domácnosti nebo skupiny složené z takových osob, jejichž potřeba pomoci byla zjištěna v souladu s objektivními kritérii, která určily příslušné vnitrostátní orgány v konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami - aniž by došlo ke střetu zájmů -, nebo která definovaly partnerské organizace a schválily tyto příslušné vnitrostátní orgány; tato kritéria mohou zahrnovat prvky umožňující zaměřit se na nejchudší osoby v určitých zeměpisných oblastech;
3)
„partnerskými organizacemi“ veřejné subjekty nebo neziskové organizace, které poskytují potraviny nebo případně základní materiální pomoc, společně s doprovodnými opatřeními přímo nebo prostřednictvím jiných partnerských organizací, nebo které provádějí činnosti přímo zaměřené na sociální začlenění nejchudších osob, a jejichž operace byly vybrány řídícím orgánem v souladu s čl. 32 odst. 3 písm. b);
4)
„vnitrostátním systémem“ jakýkoli systém, jenž má, alespoň částečně, stejné cíle jako fond a který provádějí na celostátní, regionální nebo místní úrovni veřejné subjekty nebo neziskové organizace;
5)
„operačním programem pro potraviny nebo základní materiální pomoc“ (dále také jen „OP I“) operační program na podporu distribuce potravin nebo základní materiální pomoci nejchudším osobám, který může být případně spojen s doprovodnými opatřeními zaměřenými na zmírnění sociálního vyloučení nejchudších osob;
6)
„operačním programem pro sociální začlenění nejchudších osob“ (dále také jen „OP II“) operační program podporující činnosti, které nespadají pod aktivní opatření na trhu práce a které spočívají v pomoci, jež není finanční ani materiální povahy a jejímž cílem je sociální začlenění nejchudších osob;
7)
„operací“ projekt, smlouva nebo opatření, které byly vybrány řídícím orgánem dotčeného operačního programu nebo z jeho pověření a které přispívají k dosažení cílů operačního programu, k němuž se vztahují;
8)
„dokončenou operací“ operace, která je fyzicky dokončena nebo zcela provedena a v souvislosti s níž příjemci provedli všechny příslušné platby a byla jim vyplacena podpora z odpovídajícího operačního programu;
9)
„příjemcem“ veřejný nebo soukromý subjekt odpovědný za zahájení nebo za zahájení a provádění operací;
10)
„konečným příjemcem“ nejchudší osoba nebo osoby, jež obdrží pomoc ve smyslu článku 4 tohoto nařízení;
11)
„doprovodnými opatřeními“ činnosti, které přesahují rámec distribuce potravin nebo základní materiální pomoci a jejichž cílem je zmírňovat sociální vyloučení nebo řešit udržitelnějším způsobem, který současně posiluje postavení nejchudších osob, naléhavé sociální situace, například poradenství týkající se vyváženého stravování nebo domácího rozpočtu;
12)
„veřejným výdajem“ příspěvek z veřejných zdrojů na financování operací, jehož zdrojem je rozpočet celostátních, regionálních nebo místních orgánů veřejné správy, rozpočet Unie související s fondem, rozpočet veřejnoprávních subjektů nebo rozpočet sdružení orgánů veřejné správy nebo veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 1 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (10);
13)
„zprostředkujícím subjektem“ jakýkoli veřejný nebo soukromý subjekt, za jehož činnost odpovídá řídící nebo certifikační orgán nebo který z pověření takového orgánu plní povinnosti související s prováděním operací příjemci;
14)
„účetním obdobím“ období od 1. července do 30. června, s výjimkou prvního účetního období programového období, u nějž se tím rozumí období od počátečního dne způsobilosti výdajů do 30. června 2015; poslední účetní období je období od 1. července 2023 do 30. června 2024;
15)
„rozpočtovým rokem“ období od 1. ledna do 31. prosince;
16)
„nesrovnalostí“ jakékoli porušení unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu zapojeného do provádění fondu a v jehož důsledku je nebo by mohl být poškozen rozpočet Unie tím, že by z něj byl uhrazen neoprávněný výdaj;
17)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická či právnická osoba nebo jiný subjekt, které se podílejí na provádění pomoci z fondu, s výjimkou členského státu při výkonu veřejné moci;
18)
„systémovou nesrovnalostí“ nesrovnalost, jež se může opakovat a u níž je vysoká pravděpodobnost, že se bude vyskytovat u podobných typů operací, a která je důsledkem závažného nedostatku v účinném fungování systému řízení a kontroly, včetně nezavedení odpovídajících postupů v souladu s tímto nařízením;
19)
„závažným nedostatkem v účinném fungování systému řízení a kontroly“ nedostatek, který vyžaduje podstatná zlepšení systému, který vystavuje fond závažnému riziku nesrovnalostí a jehož existence je neslučitelná s výrokem auditora bez výhrad ohledně fungování systému řízení a kontroly.
Článek 3
Cíle
1. Fond podporuje sociální soudržnost, posiluje sociální začlenění, a v konečném důsledku tak napomáhá dosahování cíle, jímž je vymýcení chudoby v Unii, neboť přispívá k dosažení cíle strategie Evropa 2020, jímž je snížení počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů, přičemž současně doplňuje strukturální fondy. Fond přispívá k dosahování specifického cíle, jímž je zmírnění nejhorších forem chudoby, tím, že poskytuje nejchudším osobám pomoc nefinanční povahy: potraviny nebo základní materiální pomoc a činnosti na podporu sociálního začlenění nejchudších osob.
Tento cíl a výsledky provádění fondu se vyhodnocují z kvalitativního i kvantitativního hlediska.
2. Fond doplňuje vnitrostátní programy na udržitelné vymýcení chudoby a sociální začlenění, za něž i nadále zodpovídají členské státy.
Článek 4
Rozsah podpory
1. Fond podporuje vnitrostátní systémy, jež prostřednictvím partnerských organizací vybraných členskými státy distribuují nejchudším osobám potraviny nebo základní materiální pomoc.
Fond může podporovat činnosti spojené se sběrem, přepravou, skladováním a distribucí potravinových darů s cílem zvýšit a rozrůznit dodávky potravin nejchudším osobám a omezit plýtvání potravinami a předcházet mu.
Fond může také podporovat doprovodná opatření, jež doplňují poskytování potravin nebo základní materiální pomoci.
2. Fond podporuje činnosti, jež napomáhají sociálnímu začleňování nejchudších osob.
3. Fond podporuje na unijní úrovni vzájemné učení, vytváření sítí a šíření osvědčených postupů v oblasti pomoci nefinanční povahy nejchudším osobám.
Článek 5
Zásady
1. Část rozpočtu Unie přidělená fondu je plněna v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise, v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) finančního nařízení, s výjimkou technické pomoci z podnětu Komise, která se provádí v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) finančního nařízení.
2. Komise a členské státy s přihlédnutím ke specifickým podmínkám v jednotlivých členských státech zajistí, aby byla podpora z fondu v souladu s příslušnými politikami a prioritami Unie a vzájemně se doplňovala s dalšími nástroji Unie.
3. Podpora z fondu se provádí v úzké spolupráci mezi Komisí a členskými státy v souladu se zásadou subsidiarity.
4. Členské státy a subjekty určené členskými státy pro tento účel zodpovídají za provádění operačních programů a plní své úkoly podle tohoto nařízení v souladu s institucionálním, právním a finančním rámcem dotčeného členského státu a v souladu s tímto nařízením.
5. Opatření pro provádění a využívání fondu a zejména finanční a správní zdroje potřebné v souvislosti s podáváním zpráv, hodnocením, řízením a kontrolou musí zohlednit zásadu proporcionality s ohledem na výši přidělené podpory a na omezenou administrativní kapacitu organizací, které fungují především díky dobrovolníkům.
6. Komise a členské státy v souladu se svými povinnostmi a s cílem zamezit dvojímu financování zajišťují koordinaci s ESF a dalšími relevantními politikami, strategiemi a nástroji Unie, zejména iniciativami Unie v oblasti veřejného zdraví a boje proti plýtvání potravinami.
7. Komise, členské státy a příjemci uplatňují zásadu řádného finančního řízení v souladu s článkem 30 finančního nařízení.
8. Komise a členské státy zajistí účinnost fondu, zejména monitorováním, podáváním zpráv a hodnocením.
9. Členské státy a Komise zajistí, aby byly operační programy vypracovávány, programovány, prováděny, monitorovány a vyhodnocovány za dodržení zásady partnerství a v konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami, jak stanoví toto nařízení.
10. Komise a členské státy přijmou opatření k zajištění účinnosti fondu a plní své úlohy v souvislosti s fondem s cílem snížit administrativní zátěž pro příjemce.
11. Komise a členské státy zajistí, aby byly rovnost mezi ženami a muži a začlenění hlediska rovnosti pohlaví brány v úvahu a podporovány v různých etapách přípravy, programování, řízení a provádění, monitorování a hodnocení fondu, jakož i v informačních a osvětových kampaních a při výměnách osvědčených postupů. Komise a členské státy využívají údaje rozčleněné podle pohlaví, jsou-li dostupné.
Komise a členské státy přijmou vhodná opatření, aby v získání přístupu k fondu a k programům a operacím podporovaným z fondu nedocházelo k diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
12. Operace podporované z fondu musí být v souladu s platnými unijními právními předpisy a vnitrostátními právními předpisy týkajícími se jeho uplatňování (dále jen „použitelné právo“). Fondu lze využít pouze na podporu distribuce potravin nebo zboží, které jsou v souladu s právem Unie týkajícím se bezpečnosti spotřebních výrobků.
13. Členské státy a příjemci vybírají potraviny nebo základní materiální pomoc na základě objektivních kritérií týkajících se potřeb nejchudších osob. Kritéria výběru potravin, a případně také zboží, rovněž zohledňují klimatické a environmentální aspekty, zejména s ohledem na omezení plýtvání potravinami. Ve vhodných případech přihlíží výběr typu potravin, které mají být distribuovány, k jejich přínosu k vyváženému stravování nejchudších osob.
14. Komise a členské státy zajistí, aby pomoc poskytovaná v rámci tohoto fondu respektovala důstojnost nejchudších osob.
HLAVA II
ZDROJE A PROGRAMOVÁNÍ
Článek 6
Celkové finanční zdroje
1. Finanční zdroje, které jsou k dispozici na rozpočtové závazky z fondu na období 2014 až 2020, činí 3 395 684 880 EUR v cenách roku 2011, v souladu s ročním rozpisem uvedeným v příloze II.
2. Prostředky z fondu přidělené každému členskému státu na období 2014-2020 stanoví příloha III. Minimální částka, kterou lze přidělit členskému státu na celé období, činí 3 500 000 EUR.
3. Pro účely vypracování programu a následného zahrnutí do souhrnného rozpočtu Unie se částka finančních zdrojů indexuje mírou 2 % ročně.
4. Částka ve výši 0,35 % celkových finančních zdrojů se přiděluje na technickou pomoc z podnětu Komise.
Článek 7
Operační programy
1. Každý členský stát předloží Komisi do šesti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost OP I nebo OP II na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020:
2. OP I uvádí tyto údaje:
a)
určení a vysvětlení výběru druhu či druhů materiální deprivace, jichž se opatření v rámci operačního programu týkají, a popis každého druhu materiální deprivace, hlavních charakteristik distribuce potravin nebo základní materiální pomoci a tam, kde je to vhodné, doprovodných opatření, jež mají být provedena, s ohledem na výsledky předběžného hodnocení provedeného v souladu s článkem 16;
b)
popis odpovídajícího vnitrostátního systému či systémů pro každý druh dotčené materiální deprivace;
c)
popis mechanismu, kterým se stanoví kritéria způsobilosti nejchudších osob, případně rozdělená podle druhu dotčené materiální deprivace;
d)
kritéria výběru operací a popis mechanismu pro výběr, případně rozdělené podle druhu dotčené materiální deprivace;
e)
kritéria pro výběr partnerských organizací, případně rozdělená podle druhu dotčené materiální deprivace;
f)
popis mechanismu použitého k zajištění doplňkovosti s ESF;
g)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro celé programové období uvede celková výše finančních prostředků na podporu z operačního programu orientačně rozdělených podle druhu dotčené materiální deprivace, a odpovídající doprovodná opatření.
3. OP II uvádí:
a)
strategii, jak bude program přispívat k podpoře sociální soudržnosti a snižování chudoby v souladu se strategií Evropa 2020, včetně odůvodnění výběru priorit pomoci;
b)
specifické cíle operačního programu vycházející ze zjištění vnitrostátních potřeb, s ohledem na výsledky předběžného hodnocení provedeného v souladu s článkem 16; předběžné hodnocení se předloží Komisi spolu s operačním programem;
c)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro celé programové období uvede celková výše finančních prostředků na podporu z operačního programu orientačně rozdělených podle druhu dotčené materiální deprivace;
d)
určení nejchudších osob, kterým bude pomoc určena;
e)
finanční ukazatele týkající se odpovídajících přidělených výdajů;
f)
očekávané výsledky pro specifické cíle a odpovídající ukazatele pro výstupy a výsledky programu, spolu s výchozími a cílovými hodnotami;
g)
popis typů a příkladů opatření, která mají být podporována, a jejich očekávaný přínos ke splnění specifických cílů uvedených v písmeni b), včetně hlavních zásad pro výběr operací, a případně určení hlavních druhů příjemců;
h)
popis mechanismu zajišťujícího doplňkovost s ESF, jehož pomocí se má předejít překrývaní a dvojímu financování operací.
4. Každý operační program kromě toho uvádí:
a)
určení řídícího orgánu, případného certifikačního orgánu, auditního orgánu a subjektu, kterému bude Komise vyplácet finanční částky, a popis postupu monitorování;
b)
popis opatření k zapojení všech příslušných zúčastněných stran a případně také příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy do přípravy operačního programu;
c)
popis plánovaného využití technické pomoci v souladu s čl. 27 odst. 4, včetně kroků vedoucích k posílení správní kapacity příjemců ve vztahu k provádění operačního programu;
d)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro jednotlivé roky v souladu s článkem 20 uvede výše předpokládaných finančních prostředků na podporu z fondu a spolufinancování v souladu s článkem 20.
Partnerské organizace uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. e), jež dodávají přímo potraviny nebo základní materiální pomoc, provádějí samy nebo ve spolupráci s jinými organizacemi činnosti doplňující poskytování potravinové pomoci, které případně spočívají v přesměrování na příslušné služby, aby se zlepšilo sociální začleňování nejchudších osob, a to bez ohledu na to, zda tyto činnosti dostávají podporu z fondu. Taková doprovodná opatření nejsou však povinná v případech, kdy jsou potraviny nebo základní materiální pomoc poskytovány pouze nejchudším dětem v zařízeních péče o děti nebo obdobných zařízeních.
5. Členské státy nebo jimi určené orgány vypracovávají operační programy. Spolupracují se všemi příslušnými zúčastněnými stranami a případně s příslušnými regionálními, místními a jinými orgány veřejné správy. Členské státy zajistí, aby byly operační programy úzce propojeny s jejich vnitrostátní politikou sociálního začleňování.
6. Členské státy vypracují své operační programy v souladu s odpovídajícími vzory obsaženými v příloze I.
Článek 8
Přijímání operačních programů
1. Komise posoudí soulad každého operačního programu s tímto nařízením a jeho přínos k cílům fondu s přihlédnutím k předběžnému hodnocení provedenému v souladu s článkem 16. Komise zajistí, aby se programy nepřekrývaly s jinými operačními programy financovanými z ESF v členském státě.
2. Komise může vyjádřit své připomínky do tří měsíců ode dne předložení operačního programu. Členský stát poskytne Komisi veškeré nezbytné dodatečné informace a případně navrhovaný operační program upraví.
3. Jsou-li případné připomínky Komise v souladu s odstavcem 2 odpovídajícím způsobem zohledněny, Komise prostřednictvím prováděcích aktů každý operační program schválí nejpozději šest měsíců od jejich předložení členským státem.
Článek 9
Změny operačních programů
1. Členský stát může podat žádost o změnu operačního programu. Spolu se žádostí se předkládá upravený operační program a odůvodnění změny.
2. Komise informace poskytnuté v souladu s odstavcem 1 posoudí s přihlédnutím k odůvodnění poskytnutému členským státem. Komise může vznést připomínky a členský stát poskytne Komisi všechny nezbytné dodatečné informace.
3. Jsou-li případné připomínky Komise odpovídajícím způsobem zohledněny, Komise prostřednictvím prováděcích aktů změnu operačního programu schválí nejpozději čtyři měsíce od jejich předložení členským státem.
Článek 10
Výměna osvědčených postupů
Komise usnadňuje, rovněž prostřednictvím internetové stránky, výměnu zkušeností, budování kapacit a sítí a šíření podstatných výstupů v oblasti nefinanční pomoci nejchudším osobám.
Mohou být zahrnuty také příslušné organizace, které nečerpají podporu z fondu.
Komise kromě toho alespoň jednou za rok konzultuje organizace, jež zastupují partnerské organizace na úrovni Unie, k provádění podpory z fondu a po těchto konzultacích podá včas zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
Komise usnadňuje také šíření příslušných výsledků, zpráv a informací týkajících se fondu prostřednictvím internetu.
HLAVA III
MONITOROVÁNÍ, HODNOCENÍ, INFORMAČNÍ A KOMUNIKAČNÍ ČINNOSTI
Článek 11
Monitorovací výbor pro OP II
1. Do tří měsíců ode dne oznámení rozhodnutí o přijetí OP II členskému státu tento členský stát po dohodě s řídícím orgánem a v souladu se svým institucionálním, právním a finančním rámcem zřídí nebo určí výbor, jehož úkolem je monitorovat provádění programu.
2. Každý monitorovací výbor vypracuje a přijme svůj jednací řád v souladu s institucionálním, právním a finančním rámcem daného členského státu.
3. O složení monitorovacího výboru rozhodne členský stát za předpokladu, že se monitorovací výbor skládá ze zástupců příslušných orgánů členského státu, zprostředkujících subjektů a všech příslušných zúčastněných stran a případně rovněž ze zástupců příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy. Zástupci příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy a rovněž příslušných zúčastněných stran musí být delegováni jako členové monitorovacího výboru příslušnými organizacemi transparentním postupem. Každý člen monitorovacího výboru může mít hlasovací právo. Seznam členů monitorovacího výboru se zveřejní.
4. Komise se účastní činnosti monitorovacího výboru jako poradce.
5. Monitorovacímu výboru předsedá zástupce členského státu nebo řídícího orgánu.
Článek 12
Funkce monitorovacího výboru OP II
1. Monitorovací výbor se schází nejméně jednou za rok a posuzuje provádění programu a pokrok v dosahování jeho specifických cílů. Zohledňuje přitom finanční údaje, společné ukazatele a ukazatele specifické pro jednotlivé programy, včetně změn ukazatelů výsledků a pokroku při plnění vyčíslených cílových hodnot, a případně výsledky kvalitativních analýz.
2. Monitorovací výbor se zabývá všemi aspekty, které ovlivňují výkonnost programu. Prověřuje zejména:
a)
pokrok při dosahování specifických cílů operačních programů na základě podkladů předložených řídícím orgánem, včetně závěrů hodnocení;
b)
provádění informačních a komunikačních činností;
c)
činnosti zohledňující a prosazující rovnost mezi muži a ženami, rovnost příležitostí a zákaz diskriminace.
3. Monitorovací výbor prověřuje a schvaluje:
a)
metodiku a kritéria výběru operací v souladu s hlavními zásadami stanovenými v čl. 7 odst. 3 písm. f);
b)
výroční a závěrečné zprávy o provádění;
c)
jakýkoli návrh řídícího orgánu na případné změny operačního programu.
4. Monitorovací výbor může řídícímu orgánu sdělit připomínky ohledně provádění programu a jeho hodnocení.
Monitoruje opatření přijatá na základě jeho připomínek.
Článek 13
Zprávy o provádění a ukazatele provádění
1. Od roku 2015 do roku 2023 předkládají členské státy Komisi do 30. června každého roku výroční zprávu o provádění operačního programu v předchozím rozpočtovém roce.
2. Členské státy vypracují výroční zprávu o provádění v souladu s aktem v přenesené pravomoci uvedeným v odstavci 6, včetně seznamu společných ukazatelů, a v případě operačních programů na podporu sociálního začleňování včetně seznamu ukazatelů specifických pro tento program.
Členské státy konzultují příslušné zúčastněné strany v souvislosti se zprávami o provádění OP I, přičemž je nutné předejít střetu zájmů. Souhrn připomínek těchto příslušných zúčastněných stran se přiloží ke zprávě.
3. Výroční zprávy o provádění jsou přípustné, obsahují-li všechny požadované informace podle aktu v přenesené pravomoci uvedeného v odstavci 6. O tom, že určitá výroční zpráva o provádění není přípustná, vyrozumí Komise dotčený členský stát do 15 pracovních dnů ode dne jejího obdržení. Pokud Komise své připomínky ve stanovené lhůtě členskému státu nesdělí, má se za to, že dotyčný zpráva je přípustná.
4. Komise posoudí výroční zprávu o provádění a uvědomí členský stát o svých připomínkách do dvou měsíců od jejího obdržení.
Pokud Komise nesdělí své připomínky členskému státu v této lhůtě, považují se zprávy za schválené.
5. Závěrečnou zprávu o provádění operačního programu předloží členské státy do 30. září 2024.
Členské státy vypracují závěrečnou zprávu o provádění operačního programu v souladu s akty v přenesené pravomoci uvedenými v odstavci 6.
Komise závěrečné zprávy o provádění přezkoumá a uvědomí členský stát o svých připomínkách do pěti měsíců od jejího obdržení.
Pokud Komise nesdělí své připomínky členskému státu v této lhůtě, považují se zprávy za schválené.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví obsah výročních zpráv a závěrečných zpráv o provádění, včetně seznamu společných ukazatelů, do 17. července 2014.
7. Komise může členskému státu sdělit připomínky k provádění operačního programu. Řídící orgán vyrozumí Komisi do tří měsíců o přijetí nápravných opatřeních.
8. Řídící orgán zveřejní shrnutí obsahu výroční a závěrečné zprávy o provádění.
9. Komise předloží shrnutí výročních a závěrečných zpráv o provádění operačního programu včas Evropskému parlamentu a Radě.
10. Postup týkající se zpráv o provádění operačního programu nesmí být neúměrný přiděleným finančním zdrojům a povaze podpory a nesmí působit zbytečnou administrativní zátěž.
Článek 14
Přezkumná jednání
1. Každoročně od roku 2014 do roku 2023 se uspořádá jednání mezi Komisí a členskými státy, není-li dohodnuto jinak, za účelem přezkoumání pokroku při provádění operačního programu s ohledem na výroční zprávu o provádění a na případné připomínky Komise zmíněné v čl. 13 odst. 7.
2. Přezkumnému jednání předsedá Komise. Příslušné zúčastněné strany jsou přizvány k účasti na přezkumných jednáních o OP I s výjimkou těch částí jednání, kde by jejich účast vedla ke střetu zájmů nebo porušení důvěrnosti v souvislosti s auditem.
3. Členské státy zajistí, aby po skončení přezkumného jednání byly učiněny vhodné kroky v reakci na připomínky Komise, a odkáží na tyto kroky ve zprávě o provádění v následujícím rozpočtovém roce nebo v následujících rozpočtových rocích.
Článek 15
Obecná ustanovení o hodnocení
1. Členské státy poskytnou zdroje nezbytné k provádění hodnocení a zajistí zavedení postupů pro tvorbu a sběr údajů potřebných k hodnocení, včetně údajů týkajících se společných ukazatelů zmíněných v článku 13.
2. Hodnocení provádějí odborníci, kteří jsou funkčně nezávislí na řídících orgánech odpovědných za provádění operačního programu. Všechna hodnocení se v plném rozsahu zveřejňují, nesmějí však obsahovat informace o totožnosti konečných příjemců pomoci.
3. Hodnocení nesmějí být neúměrná přiděleným finančním zdrojům a povaze podpory a nesmějí působit zbytečnou administrativní zátěž.
Článek 16
Předběžné hodnocení
1. Členské státy provádějí předběžné hodnocení každého operačního programu.
2. Provádění předběžných hodnocení je povinností orgánu odpovědného za přípravu operačního programu. Předběžná hodnocení se předkládají Komisi současně s operačním programem a se shrnutím.
3. V rámci předběžného hodnocení OP I se posuzují tyto prvky:
a)
přínos k cíli Unie, jímž je snížení počtu osob žijících v chudobě nebo ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů, s přihlédnutím k vybranému druhu materiální deprivace, jejž je třeba řešit, a k okolnostem, pokud jde o chudobu, sociální vyloučení a materiální deprivaci v konkrétním členském státě;
b)
vnitřní soudržnost navrhovaného operačního programu a jeho návaznost na ostatní příslušné finanční nástroje;
c)
soulad mezi přidělováním rozpočtových prostředků a cíli operačního programu;
d)
přínos očekávaných výstupů k výsledkům, a tím ke splnění cílů fondu;
e)
zapojení příslušných zúčastněných stran;
f)
vhodnost postupů pro monitorování operačního programu a shromažďování údajů nezbytných k provádění hodnocení.
4. V rámci předběžného hodnocení OP II se posuzují tyto prvky:
a)
přispění k podpoře sociální soudržnosti a snižování chudoby v souladu se strategií Evropa 2020 při zohlednění vnitrostátních potřeb;
b)
vnitřní ucelenost navrhovaného operačního programu a jeho návaznost na ostatní příslušné nástroje, zejména na ESF;
c)
soulad mezi přidělováním rozpočtových prostředků a cíli programu;
d)
relevance a srozumitelnost navržených ukazatelů specifických pro jednotlivé programy;
e)
jak očekávané výstupy přispějí k dosažení výsledků;
f)
zda jsou vyčíslené cílové hodnoty ukazatelů reálné s ohledem na plánovanou výši podpory z fondu;
g)
odůvodnění navrhované formy podpory;
h)
přiměřenost lidských zdrojů a správní kapacity pro řízení programu;
i)
vhodnost postupů pro monitorování programu a shromažďování údajů nezbytných k provádění hodnocení;
j)
přiměřenost plánovaných opatření na podporu rovných příležitostí pro ženy a muže a opatření k předcházení jakékoli diskriminaci.
Článek 17
Hodnocení během programového období
1. Do 31. prosince 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě hodnocení fondu v polovině období.
2. Komise může hodnotit operační programy z vlastního podnětu.
3. Řídící orgán OP I může hodnotit účinnost a efektivitu operačního programu během programového období.
4. Řídící orgán OP I provede v letech 2017 a 2022 strukturovaný průzkum u konečných uživatelů v souladu se vzorem přijatým Komisí. Komise po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami přijme prováděcí akty, jimiž tento vzor stanoví. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
5. Řídící orgán OP II provede do 31. prosince 2022 alespoň jedno hodnocení. Hodnotí se účinnost, efektivita a dopad podporovaných operací. Zajistí se přijetí vhodných následných opatření.
Článek 18
Následné hodnocení
Komise provádí z vlastního podnětu a v úzké spolupráci s členskými státy a za pomoci externích odborníků následné hodnocení, které zhodnotí účinnost a efektivnost fondu a udržitelnost dosažených výsledků a měří přínos fondu. Následné hodnocení se dokončí do 31. prosince 2024.
Článek 19
Informační a komunikační činnosti
1. Komise a členské státy poskytují informace týkající se opatření podporovaných z fondu a propagují tato opatření. Informace jsou určeny zejména nejchudším osobám a rovněž širší veřejnosti a sdělovacím prostředkům. Mají zdůraznit úlohu Unie a zajistit zviditelnění příspěvku z fondu a příspěvku členských států a partnerských organizací, pokud jde o cíle Unie v oblasti sociální soudržnosti, bez stigmatizace konečných příjemců pomoci.
2. V zájmu zajištění transparentního přidělování podpory z fondu vede řídící orgán seznam operací, které fond podporuje, a to v tabulkovém formátu umožňujícím třídění, vyhledávání, výpisy, srovnávání a snadné zveřejnění na internetu. Na seznamu operací jsou uvedeny přinejmenším tyto informace:
a)
jméno a adresa příjemce;
b)
částka přidělená z finančních prostředků Unie;
c)
v případě OP I druh dotčené materiální deprivace.
Řídící orgán aktualizuje seznam operací nejméně jednou za dvanáct měsíců.
3. Během provádění operace příjemci podpory a partnerské organizace informují veřejnost o podpoře získané z fondu tím, že umístí buď alespoň jeden plakát s informacemi o operaci (minimální velikost A3), včetně informací o finanční podpoře od Unie nebo znak Unie v přiměřené velikosti, na místě snadno viditelném pro veřejnost. Tento požadavek musí být splněn tak, aby koneční příjemci nebyli stigmatizováni, a to na každém místě, kde se poskytuje pomoc v rámci OP I nebo OP II, kromě případů, kdy to okolnosti distribuce neumožňují.
Příjemci a partnerské organizace, které mají internetové stránky, rovněž poskytnou stručný popis operace včetně jejích cílů a výsledků na svých internetových stránkách a zdůrazní, že je na danou operaci poskytována finanční podpora Unie.
4. Všechny informační a komunikační činnosti příjemce a partnerských organizací zmiňují podporu operace z fondu tak, že zobrazí znak Unie a odkaz na Unii a fond.
5. Řídící orgán informuje příjemce o tom, že zveřejnil seznam operací v souladu s odstavcem 2. Řídící orgán poskytne soubory informačních a komunikačních nástrojů, včetně šablon v elektronické podobě, jež mají příjemcům a partnerským organizacím pomoci, aby splnili své povinnosti stanovené v odstavci 3.
6. V případě OP II:
a)
je členský stát nebo řídící orgán odpovědný za organizaci:
i)
hlavní informační činnosti spočívající ve zveřejnění zahájení operačního programu a
ii)
nejméně jedné hlavní informační činnosti za rok, která propaguje možnosti financování a sledované strategie nebo představuje úspěchy operačního programu, případně včetně příkladů operací;
b)
příjemce během provádění operace informuje veřejnost o podpoře obdržené z fondu tak, že zajistí, aby účastníci operace byli o poskytnutí podpory z fondu informováni;
c)
každý dokument, včetně potvrzení účasti nebo jakéhokoli jiného potvrzení, týkající se takové operace musí obsahovat prohlášení o tom, že operační program byl podporován z fondu;
d)
řídící orgán zajistí, aby potenciální příjemci měli přístup k příslušným informacím o možnostech financování, zahájení výzev k předkládání žádostí a podmínkách předkládání žádostí a kritériích výběru operací, jež mají obdržet podporu.
7. Při zpracovávání osobních údajů podle článků 15 až 19 tohoto nařízení řídící orgán, příjemci a partnerské organizace dodržují směrnici 95/46/ES.
HLAVA IV
FINANČNÍ PODPORA Z FONDU
Článek 20
Spolufinancování
1. Míra spolufinancování na úrovni operačního programu činí nejvýše 85 % způsobilých výdajů z veřejných zdrojů. V případech uvedených v čl. 21 odst. 1 ji lze zvýšit. Členské státy mohou podporovat činnost fondu z vlastních dodatečných zdrojů.
2. V rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu se stanoví míra spolufinancování pro operační program a maximální výše podpory z fondu.
3. Opatření v oblasti technické pomoci prováděná z podnětu nebo z pověření Komise lze financovat ve 100 % výši.
Článek 21
Zvýšení plateb pro členské státy s dočasnými rozpočtovými problémy
1. Na žádost členského státu mohou být průběžné platby a platby konečného zůstatku zvýšeny o 10 procentních bodů nad míru spolufinancování platnou pro operační program. Zvýšená míra, která nesmí přesáhnout 100 %, se uplatňuje v případě žádostí o platby za účetní období, ve kterém členský stát předložil svou žádost, a v následujících účetních obdobích, v jejichž průběhu členský stát splňuje jednu z následujících podmínek:
a)
pokud dotyčný členský stát přijal euro, dostává makrofinanční pomoc od Unie v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (11);
b)
pokud dotyčný členský stát nepřijal euro, dostává střednědobou finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (12);
c)
členskému státu je poskytována finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, nesmí být podpora Unie vyplacená prostřednictvím průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než příspěvek z veřejných zdrojů a maximální výše podpory z fondu, jak stanoví rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
Článek 22
Období způsobilosti
1. Tímto článkem nejsou dotčena pravidla způsobilosti technické pomoci z podnětu Komise stanovená v článku 27.
2. Výdaje jsou způsobilé pro podporu z operačního programu, jestliže vzniky příjemci a byly zaplaceny v období od 1. prosince 2013 do 31. prosince 2023.
3. Pro poskytnutí podpory z operačního programu nelze vybrat operace, které byly fyzicky dokončeny nebo plně provedeny dříve, než příjemce předložil žádost o financování v rámci operačního programu řídícímu orgánu, a to bez ohledu na to, zda příjemce provedl všechny související platby či nikoli.
4. Při změně operačního programu jsou výdaje, které se stávají způsobilými v důsledku změny operačního programu, způsobilé až ode dne, kdy členský stát předložil žádost o změnu Komisi.
Článek 23
Způsobilost operací
1. Operace podporované z operačního programu se provádějí v členském státě, na který se operační program vztahuje.
2. Operace mohou obdržet podporu z operačního programu, pokud byly vybrány na základě spravedlivého a transparentního postupu a na základě kritérií stanovených v operačním programu nebo případně schválených monitorovacím výborem.
3. O kritériích výběru a seznamech vybraných operací, které obdrží podporu z OP II, jsou při jejich přijetí informovány monitorovací výbory operačních programů spolufinancovaných z ESF.
4. Potraviny nebo základní materiální pomoc pro nejchudší osoby mohou nakupovat samy partnerské organizace.
Potraviny nebo základní materiální pomoc pro nejchudší osoby může nakupovat rovněž veřejnoprávní subjekt a bezplatně je poskytovat partnerským organizacím. V tomto případě mohou být potraviny získány použitím, zpracováním či prodejem produktů, s nimiž se nakládá v souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, jedná-li se o nejhospodárnější možnost a nezpůsobí-li to přílišné zpoždění při dodávce potravin partnerským organizacím. Veškeré částky získané z této transakce se použijí ve prospěch nejchudších osob a nesmějí se použít ke snížení povinné částky ke spolufinancování programu členskými státy, jak je stanoveno v článku 20 tohoto nařízení.
Komise použije postupy přijaté podle čl. 20 písm. i) nařízení (EU) č. 1308/2013, podle nichž lze produkty uvedené ve zmíněném nařízení použít, zpracovat či prodat pro účely tohoto nařízení, aby se zajistila jejich maximální účinnost.
5. Potraviny nebo základní materiální pomoc se nejchudším osobám poskytují bezplatně.
6. Operace podporovaná z fondu nesmí čerpat podporu z více než jednoho operačního programu spolufinancovaného z fondu nebo z jiného nástroje Unie, aby nedocházelo ke zdvojování financování.
Článek 24
Formy podpory
Členské státy používají fond pro poskytování podpory ve formě grantů, veřejných zakázek nebo jejich kombinace. Tato podpora však nesmí mít formu pomoci ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Článek 25
Formy grantů
1. Granty mohou mít tyto formy:
a)
úhrada způsobilých nákladů, které skutečně vznikly a byly zaplaceny;
b)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
c)
jednorázové částky příspěvku z veřejných zdrojů nepřesahující 100 000 EUR;
d)
financování paušální sazbou, která se určí za použití procentního podílu z jedné nebo více stanovených kategorií nákladů.
2. Možnosti zmíněné v odstavci 1 lze kombinovat u jedné operace pouze tehdy, pokud se každá z nich vztahuje na jinou kategorii nákladů nebo pokud se použijí na jednotlivé po sobě jdoucí fáze této operace.
3. Částky podle odst. 1 písm. b), c) a d) se určují jedním z těchto způsobů:
a)
spravedlivými, přiměřenými a ověřitelnými metodami výpočtu založenými na:
i)
statistických údajích nebo jiných objektivních informacích; nebo
ii)
ověřených údajích jednotlivých příjemců z minulých let nebo za použití jejich obvyklých postupů účtování nákladů;
b)
metodami a použitím odpovídajících jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálních sazeb, které se v rámci režimů pro granty financované výhradně dotčeným členským státem uplatňují na podobný druh operace a příjemce;
c)
sazbami stanovenými tímto nařízením;
d)
postupem případ od případu s odkazem na návrh rozpočtu předem schválený řídícím orgánem, pokud příspěvek z veřejných zdrojů nepřesahuje 100 000 EUR.
4. Částky vypočtené ve formě grantů uvedené v odst. 1 písm. b), c) a d) se považují za způsobilé výdaje vzniklé příjemci a zaplacené pro účely uplatnění hlavy VI.
5. Dokument, který stanoví podmínky podpory pro jednotlivé operace, stanoví metodu, která se má použít pro určení nákladů operace, a podmínky pro vyplacení grantu.
Článek 26
Způsobilost výdajů
1. Způsobilost výdajů se kromě případů, kdy jsou přímo v tomto nařízení či na jeho základě stanovena zvláštní pravidla, určuje na základě vnitrostátních pravidel.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, jsou pro podporu z OP I způsobilé:
a)
výdaje na nákup potravin nebo základní materiální pomoci;
b)
provádí-li nákup potravin nebo základní materiální pomoci veřejný subjekt a poskytuje-li je partnerským organizacím, výdaje na dopravu potravin nebo základní materiální pomoci do skladu partnerské organizace a výdaje na skladování v paušální sazbě 1 % výdajů uvedených v písmeni a), nebo v řádně odůvodněných případech výdaje, které skutečně vznikly a byly zaplaceny;
c)
administrativní výdaje a výdaje na dopravu a skladování, které vznikly partnerské organizaci v paušální sazbě 5 % výdajů zmíněných v písmeni a); nebo 5 % hodnoty potravinářských produktů, s nimiž je nakládáno v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1308/2013;
d)
výdaje na sběr, dopravu, skladování a distribuci potravinových darů a na činnosti přímo spojené se zvyšováním povědomí veřejnosti o těchto činnostech, vynaložené a zaplacené partnerskými organizacemi;
e)
výdaje na doprovodná opatření, jež podnikají a vykazují partnerské organizace poskytující potraviny nebo základní materiální pomoc nejchudším osobám přímo nebo v rámci smluv o spolupráci, v paušální sazbě 5 % výdajů zmíněných v písmeni a).
3. Aniž je dotčen odstavec 1 tohoto článku, jsou pro podporu z operačního programu způsobilé výdaje vzniklé podle čl. 27 odst. 4 nebo, v případě nepřímých výdajů vzniklých podle čl. 27 odst. 4, výdaje v paušální sazbě až 15 % způsobilých přímých nákladů na zaměstnance.
4. Pro podporu z operačního programu nejsou způsobilé tyto výdaje:
a)
úroky z dlužných částek;
b)
poskytování infrastruktury;
c)
výdaje za použité zboží;
d)
daň z přidané hodnoty, kromě případů, kdy je podle vnitrostátních právních předpisů neodpočitatelná.
Článek 27
Technická pomoc
1. Z podnětu Komise nebo z podnětu vedeného jejím jménem může fond financovat přípravu, monitorování, správní a technickou pomoc, audit, informační, kontrolní a vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení, jakož i činnosti podle článku 10, a to až do výše 0,35 % svého ročního přídělu.
2. Komise konzultuje členské státy a organizace, které zastupují partnerské organizace na úrovni Unie, v souvislosti s plánovaným využitím technické pomoci.
3. Pokud se předpokládá příspěvek z fondu, stanoví Komise každý rok prostřednictvím prováděcích aktů své plány týkající se druhu opatření souvisejících s opatřeními uvedenými v odstavci 1.
4. Z operačního programu mohou být z podnětu členských států financována opatření zaměřená na přípravu, řízení, monitorování, správní a technickou pomoc, audit a informační, kontrolní a vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení, a to až do výše 5 % přídělu fondu. Lze z něj rovněž financovat technickou pomoc a budování kapacit partnerských organizací.
HLAVA V
ŘÍZENÍ A KONTROLA
Článek 28
Obecné zásady systémů řízení a kontroly
Systémy řízení a kontroly musí v souladu s čl. 5 odst. 7 zajistit:
a)
popis funkcí jednotlivých subjektů zapojených do řízení a kontroly a rozdělení funkcí v rámci jednotlivých subjektů;
b)
dodržování zásady oddělení funkcí uvnitř těchto subjektů a mezi nimi;
c)
postupy pro zajištění správnosti a řádnosti vykazovaných výdajů;
d)
počítačové systémy pro účetnictví, ukládání a přenos finančních údajů a údajů o ukazatelích, monitorování a podávání zpráv;
e)
systémy podávání zpráv a monitorování, pokud odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
f)
opatření pro audit fungování systémů řízení a kontroly;
g)
systémy a postupy pro zabezpečení odpovídající auditní stopy;
h)
předcházení nesrovnalostem, včetně podvodů, jejich odhalování a náprava a vymáhání neoprávněně vyplacených částek spolu s případnými úroky z prodlení.
Článek 29
Odpovědnost v rámci sdíleného řízení
V souladu se zásadou sdíleného řízení jsou členské státy a Komise odpovědné za řízení a kontrolu programů v souladu se svými povinnostmi stanovenými tímto nařízením.
Článek 30
Odpovědnost členských států
1. Členské státy plní povinnosti v oblasti řízení, kontroly a auditu a nesou z toho vyplývající odpovědnost, kterou stanoví pravidla sdíleného řízení obsažená ve finančním nařízení a v tomto nařízení.
2. Členské státy předcházejí nesrovnalostem, odhalují je a zajišťují jejich nápravu a vymáhají neoprávněně vyplacené částky spolu s případnými úroky z prodlení. Oznamují Komisi nesrovnalosti v příspěvcích z fondu přesahující 10 000 EUR a průběžně ji informují o podstatných aspektech průběhu souvisejících správních a soudních řízení.
Členské státy neoznamují Komisi nesrovnalosti související s případy:
a)
kdy nesrovnalost spočívá pouze v úplném nebo částečném neprovedení určité operace uvedené ve spolufinancovaném operačním programu z důvodu úpadku příjemce;
b)
na něž příjemce upozornil řídící či certifikační orgán dobrovolně a dříve, než je některý z těchto orgánů odhalil, ať již před nebo po vyplacení příspěvku z veřejných zdrojů;
c)
které řídící nebo certifikační orgán odhalil a napravil dříve, než byly příslušné výdaje zahrnuty do výkazu výdajů předkládaných Komisi.
Ve všech ostatních případech, zejména před úpadkem nebo existuje-li podezření z podvodu, se zjištěné nesrovnalosti a související preventivní a nápravná opatření oznámí Komisi.
Nelze-li částky neoprávněně vyplacené příjemci získat zpět v důsledku pochybení nebo nedbalosti členského státu, zodpovídá členský stát za uhrazení dotčených částek zpět do rozpočtu Unie. Členské státy se mohou rozhodnout nevymáhat od příjemce neoprávněně vyplacenou částku příspěvku z fondu, pokud nepřesahuje 250 EUR bez úroku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, které stanoví další podrobná pravidla pro kritéria určení případů nesrovnalostí, které je třeba oznámit, a údajů, jež je třeba poskytnout, a pro podmínky a postupy, jež se mají použít k rozhodnutí, zda mají členské státy uhradit částky, které nelze získat zpět.
Komise přijme poradním postupem podle čl. 63 odst. 2 prováděcí akty, jimiž stanoví četnost podávání zpráv a jejich formát.
3. Členské státy zajistí, aby existovala účinná opatření na přezkum stížností týkajících se fondu. Rozsah působnosti, pravidla a postupy týkající se těchto opatření jsou v pravomoci členských států v souladu s jejich institucionálním a právním rámcem. Členské státy na žádost Komise prošetří stížnosti podané Komisi, jež spadají do působnosti jejich opatření. Členské státy na žádost informují Komisi o výsledcích těchto šetření.
4. Všechny úřední výměny informací mezi členskými státy a Komisí se provádějí za použití systému pro elektronickou výměnu dat. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví podmínky, jež má uvedený systém pro elektronickou výměnu dat splňovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 31
Určení orgánů
1. Každý členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jako řídící orgán. Tentýž řídící orgán může být určen pro dva operační programy.
2. Členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jakožto certifikační orgán, aniž je dotčen odstavec 3. Tentýž certifikační orgán může být určen pro dva operační programy.
3. Členský stát může pro operační program určit řídící orgán, který navíc plní i funkce certifikačního orgánu.
4. Členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt funkčně nezávislý na řídícím orgánu a certifikačním orgánu jakožto auditní orgán. Tentýž auditní orgán může být určen pro dva operační programy.
5. Za předpokladu, že je dodržena zásada oddělení funkcí, mohou být řídící orgán, certifikační orgán v případě OP I a OP II, jejichž celková výše podpory z fondu nepřekračuje 250 000 000 EUR, i auditní orgán součástí stejného orgánu veřejné správy nebo veřejnoprávního subjektu.
6. Členský stát může určit jeden nebo více zprostředkujících subjektů pro výkon některých úkolů řídícího nebo certifikačního orgánu z pověření tohoto orgánu. Příslušná ujednání mezi řídícím orgánem nebo certifikačním orgánem a zprostředkujícími subjekty musí být oficiálně písemně zaznamenána.
7. Členský stát nebo řídící orgán může pověřit řízením části operačního programu zprostředkující subjekt, a to písemnou dohodou mezi zprostředkujícím subjektem a členským státem nebo řídícím orgánem. Zprostředkující subjekt poskytne záruky své solventnosti a způsobilosti v dotčeném oboru, jakož i svých schopností v oblasti správního a finančního řízení.
8. Členský stát stanoví písemně pravidla upravující jeho vztah s řídícími orgány, certifikačními orgány a auditními orgány, vztahy mezi těmito orgány navzájem a vztahy těchto orgánů s Komisí.
Článek 32
Funkce řídícího orgánu
1. Řídící orgán zodpovídá za řízení operačního programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
2. Pokud jde o řízení operačního programu, řídící orgán:
a)
podporuje v případě potřeby činnost monitorovacího výboru uvedeného v článku 11 a poskytuje mu informace, které výbor potřebuje k plnění svých úkolů, zejména údaje týkající se pokroku operačního programu v dosahování cílů, finanční údaje a údaje týkající se ukazatelů;
b)
pro OP I po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami, a aniž by došlo ke střetu zájmů, nebo pro OP II po schválení monitorovacím výborem uvedeným v článku 11 vypracovává výroční a závěrečné zprávy o provádění uvedené v článku 13 a předkládá je Komisi;
c)
zpřístupňuje zprostředkujícím subjektům informace, které jsou důležité pro plnění jejich úkolů, a příjemcům informace potřebné pro provádění operací;
d)
zřizuje systém pro zaznamenávání a uchovávání počítačových údajů o každé operaci, které jsou nezbytné pro monitorování, hodnocení, finanční řízení, ověřování a audit, včetně údajů o jednotlivých účastnících operací spolufinancovaných z OP II;
e)
zajišťuje, aby údaje uvedené v písmeni d) byly shromažďovány, zadávány a ukládány v systému uvedeném v písmeni d) v souladu se směrnicí 95/46/ES, a je-li to možné, rozlišeny podle pohlaví.
3. Pokud jde o výběr operací, řídící orgán:
a)
vypracovává a případně po schválení uplatňuje vhodné postupy nebo kritéria výběru, jež jsou nediskriminační a transparentní;
b)
zajišťuje, aby vybraná operace:
i)
spadala do působnosti fondu a operačního programu;
ii)
splňovala kritéria stanovená v operačním programu a v článcích 22, 23 a 26;
iii)
je-li to relevantní, zohledňovala obecné zásady stanovené v čl. 5 odst. 11, 12, 13 a 14;
c)
zajišťuje, aby byl příjemci poskytnut dokument, který stanoví podmínky podpory pro každou operaci, včetně zvláštních požadavků týkajících se produktů nebo služeb, jež mají být dodány v rámci operace, plánu financování a lhůty pro provedení;
d)
před schválením operace se přesvědčí, že příjemce má správní, finanční a provozní způsobilost ke splnění podmínek uvedených v písmeni c);
e)
přesvědčí se, že pokud operace začala před předložením žádosti o financování řídícímu orgánu, bylo dodrženo použitelné právo vztahující se na danou operaci;
f)
určí druh materiální pomoci pro OP I a druh opatření pro OP II, na něž jsou určeny výdaje operace.
4. Pokud jde o finanční řízení a kontrolu operačního programu, řídící orgán:
a)
ověřuje, že spolufinancované produkty a služby byly dodány, že výdaje, jež příjemci vykázali, byly skutečně zaplaceny, že je dodržen soulad s platnými právními předpisy a operačním programem a že jsou splněny podmínky podpory operace;
b)
zajišťuje, aby příjemci zapojení do provádění operací hrazených na základě skutečně vzniklých způsobilých nákladů buď vedli oddělený účetní systém, nebo používali vhodný účetní kód pro všechny transakce související s operací;
c)
zavádí účinná a přiměřená opatření proti podvodům s přihlédnutím ke zjištěným rizikům;
d)
stanoví postupy k zajištění toho, aby všechny doklady týkající se výdajů a auditů, jež jsou nezbytné pro zajištění odpovídající auditní stopy, byly uchovávány v souladu s požadavky čl. 28 písm. g);
e)
vypracovává prohlášení řídícího subjektu a shrnutí výsledků za daný rok podle čl. 59 odst. 5 prvního pododstavce písm. a) a b) finančního nařízení.
5. Ověřování podle odst. 4 písm. a) musí zahrnovat tyto postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o úhradu předložené příjemcem,
b)
ověření operací na místě.
Četnost a rozsah ověření na místě musí být úměrné výši příspěvku z veřejných zdrojů poskytnutého na danou operaci a úrovni rizika zjištěného při takovýchto ověřeních a auditech prováděných auditním orgánem u systému řízení a kontroly jako celku.
6. Ověření jednotlivých operací na místě podle odst. 5 prvního pododstavce písm. b) lze provádět na základě výběru vzorků.
7. Pokud je v rámci operačního programu řídící orgán rovněž příjemcem, je třeba přijmout pro ověření uvedená v odst. 4 písm. a) taková opatření, která zajistí odpovídající oddělení funkcí.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví pravidla upřesňující informace týkající se údajů, jež je třeba v rámci systému monitorování zavedeného podle odst. 2 písm. d) tohoto článku zaznamenat a uchovat v počítačové podobě.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví technické specifikace systému zavedeného podle odst. 2 písm. d) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví podrobné minimální požadavky na auditní stopu uvedenou v odst. 4 písm. d) tohoto článku, pokud jde o účetní záznamy, které mají být vedeny, a o podklady, které mají být uchovávány na úrovni certifikačního orgánu, řídícího orgánu, zprostředkujících subjektů a příjemců.
10. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty týkající se vzoru prohlášení řídícího subjektu uvedeného v odst. 4 písm. e) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
Článek 33
Funkce certifikačního orgánu
Certifikační orgán operačního programu je pověřen výkonem zejména těchto úkolů:
a)
vypracovává a předkládá žádosti o platbu Komisi a potvrzuje, že pocházejí ze spolehlivých účetních systémů, zakládají se na ověřitelných podkladech a byly ověřeny řídícím orgánem;
b)
vypracovává účetní závěrky uvedené v čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. a) finančního nařízení;
c)
potvrzuje úplnost, přesnost a věrnost účetní závěrky a osvědčuje, že zaúčtované výdaje jsou v souladu s použitelným právem a byly vynaloženy na operace vybrané pro financování podle kritérií platných pro daný operační program a v souladu s použitelným právem;
d)
zajišťuje, aby existoval systém, který v počítačové podobě zaznamenává a ukládá účetní záznamy za každou operaci a který umožňuje zaznamenávat a ukládat všechny údaje potřebné k vypracování žádostí o platby a účetní závěrky, včetně záznamů o částkách, jež mají být získány zpět, částkách získaných zpět a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci či operační program nebo části tohoto příspěvku;
e)
zajišťuje, aby pro účely vypracování a předkládání žádostí o platbu obdržel od řídícího orgánu přiměřené informace o postupech a ověřeních prováděných v souvislosti s výdaji;
f)
při vypracování a předkládání žádostí o platbu zohledňuje výsledky všech auditů provedených auditním orgánem nebo z jeho pověření;
g)
vede v počítačové podobě účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisi a odpovídajících příspěvcích z veřejných zdrojů vyplacených příjemcům;
h)
vede záznamy o částkách, které mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci nebo jeho části. Částky získané zpět se vracejí do rozpočtu Unie před uzavřením operačního programu tak, že se odečtou z následného výkazu výdajů.
Článek 34
Funkce auditního orgánu
1. Auditní orgán zajišťuje, aby se prováděly audity řádného fungování systému řízení a kontroly operačního programu a audity vhodného vzorku operací na základě vykázaných výdajů.
Audity vykázaných výdajů vycházejí z reprezentativního vzorku, nebo je-li to vhodné, z testování věcné správnosti a zpravidla jsou založeny na statistických metodách výběru vzorků.
V řádně odůvodněných případech v souladu s mezinárodně uznávanými auditními normami a ve všech případech, kdy počet operací v účetním období nestačí k tomu, aby bylo možné použít statistickou metodu výběru vzorků, je možné na základě odborného úsudku auditního orgánu použít jinou než statistickou metodu výběru vzorků.
V těchto případech musí být velikost vzorku dostatečná na to, aby auditnímu orgánu umožnila vypracovat platný výrok auditora podle čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. b) finančního nařízení.
Jiná než statistická metoda výběru vzorků se vztahuje alespoň na 5 % operací, jejichž výdaje byly vykázány Komisi v účetním období, a na 10 % výdajů, které byly vykázány Komisi v účetním období.
Nepřesahuje-li celková výše podpory z fondu pro OP I částku 35 000 000 EUR, může auditní orgán omezit činnosti v oblasti auditu na každoroční audit systému, jehož součástí je testování věcné správnosti založené na kombinaci namátkových kontrol operací a kontrol v závislosti na riziku. Audit je prováděn v souladu s mezinárodně uznávanými auditními normami a každoročně kvantifikuje chybovost ověřených výkazů údajů předkládaných Komisi.
2. Provádí-li audity jiný subjekt než auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl takový subjekt nezbytnou funkční nezávislost.
3. Auditní orgán zajistí, aby byly při auditní činnosti zohledněny mezinárodně uznávané auditní standardy.
4. Do osmi měsíců od schválení operačního programu vypracuje auditní orgán auditní strategii pro provádění auditů. Auditní strategie stanoví metodiku auditu, způsob výběru vzorků, nebo je-li to vhodné, testování věcné správnosti pro audity operací a plánování auditů v souvislosti s aktuálním účetním obdobím a dvěma následujícími účetními obdobími. Od roku 2016 do roku 2024 včetně se auditní strategie každoročně aktualizuje. Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na dva operační programy, může být pro dotčené operační programy vypracována jediná auditní strategie. Na žádost předkládá auditní orgán auditní strategii Komisi.
5. Auditní orgán vypracovává:
a)
výrok auditora v souladu s čl. 59 odst. 5 prvním pododstavcem písm. b) finančního nařízení;
b)
kontrolní zprávu uvádějící hlavní zjištění auditů provedených v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, včetně zjištění ohledně nedostatků v systému řízení a kontroly, a navrhovaná a provedená nápravná opatření.
Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na dva operační programy, lze informace požadované podle prvního pododstavce písm. b) tohoto odstavce seskupit do jediné zprávy.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví vzory pro auditní strategii, výrok auditora a kontrolní zprávu. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví rozsah a obsah auditů operací a auditů účetnictví a metodiku pro výběr vzorku operací uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví podrobná pravidla pro používání údajů shromážděných během auditů prováděných úředníky Komise nebo pověřenými zástupci Komise.
Článek 35
Postup pro určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu
1. Předtím, než předloží Komisi první žádost o průběžnou platbu, oznámí jí členský stát den a formu určení řídícího orgánu a případně certifikačního orgánu, které musí být provedeny na příslušné úrovni.
2. Určení uvedená v odstavci 1 vycházejí ze zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu, který hodnotí, zda orgány dodržují kritéria týkající se prostředí vnitřní kontroly, řízení rizik, řídící a kontrolní činnosti a monitorování stanovená v příloze IV.
Nezávislým auditním subjektem je auditní orgán nebo jiný veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt, který má potřebnou auditorskou způsobilost, je nezávislý na řídícím orgánu a případně i na certifikačním orgánu a při výkonu své činnosti bere v úvahu mezinárodně uznávané auditní standardy.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že se řídící orgán nebo certifikační orgán, jenž byl určen v souvislosti s operačním programem spolufinancovaným s ESF podle nařízení (EU) č. 1303/2013, považuje za určený pro účely tohoto nařízení.
4. Komise si může do jednoho měsíce od oznámení určení zmíněných v odstavci 1 vyžádat zprávu a stanovisko nezávislého auditního subjektu uvedeného v odstavci 2 a popis funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán. Komise rozhodne, zda si tyto dokumenty vyžádá, na základě svého posouzení rizik.
Komise může vznést připomínky do dvou měsíců od obdržení dokumentů uvedených v prvním pododstavci.
Aniž je dotčen článek 46, posuzování těchto dokumentů nepřeruší vyřizování žádostí o průběžné platby.
5. Pokud ze stávajících výsledků auditu a kontroly vyplývá, že určený orgán již nesplňuje kritéria uvedená v odstavci 2, členský stát na odpovídající úrovni a podle závažnosti problému stanoví zkušební dobu, během níž musí být učiněna nezbytná nápravná opatření.
Pokud určený orgán neprovede požadovaná nápravná opatření ve zkušební době stanovené členským státem, členský stát na odpovídající úrovni ukončí určení tohoto orgánu.
Je-li pro některý určený orgán stanovena zkušební doba, členský stát o tom neprodleně informuje Komisi, přičemž jí poskytne údaje o dané zkušební době, o jejím ukončení v návaznosti na provedení nápravných opatření, jakož i o ukončení určení některého orgánu. Aniž je dotčeno použití článku 46, oznámení o tom, že členský stát stanovil pro některý určený orgán zkušební dobu, nepřeruší vyřizování žádostí o průběžné platby.
6. Je-li určení řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu ukončeno, členský stát určí v souladu s postupem uvedeným v odstavci 2 nový subjekt, který převezme funkce řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu, a oznámí to Komisi.
7. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty týkající se vzoru zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu a popisu funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 36
Pravomoci a odpovědnosti Komise
1. Komise se na základě dostupných informací, včetně informací o určení orgánů odpovědných za řízení a kontrolu, dokumentů každoročně poskytovaných podle čl. 59 odst. 5 finančního nařízení uvedenými určenými orgány, kontrolních zpráv, výročních zpráv o provádění a auditů provedených subjekty členských států a subjekty Unie přesvědčí, že členské státy zavedly systémy řízení a kontroly, které jsou v souladu s tímto nařízením, a že tyto systémy během provádění operačních programů účinně fungují.
2. Úředníci nebo pověření zástupci Komise mohou provádět audity nebo kontroly na místě, které alespoň dvanáct pracovních dní předem, s výjimkou naléhavých případů, oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu. Komise dodržuje zásadu proporcionality, a za tímto účelem zohledňuje potřebu zamezit bezdůvodnému zdvojování auditů či kontrol prováděných členskými státy, úroveň rizika pro rozpočet Unie a potřebu minimalizovat administrativní zátěž příjemců v souladu s tímto nařízením. Rozsah takových auditů nebo kontrol může zahrnovat zejména ověření účinného fungování systémů řízení a kontroly v rámci programu nebo jeho části a v rámci operací a posouzení řádného finančního řízení operací nebo programů. Těchto auditů nebo kontrol se mohou účastnit úředníci nebo pověření zástupci členského státu.
Úředníci nebo pověření zástupci Komise řádně zplnomocnění k provádění auditů nebo kontrol na místě mají přístup ke všem potřebným záznamům, dokladům a metadatům, které se týkají operací podporovaných z fondu nebo systémů řízení a kontroly, a to bez ohledu na médium, na němž jsou uloženy. Na žádost poskytnou členské státy kopie takových záznamů, dokladů a metadat Komisi.
Pravomocemi stanovenými v tomto odstavci není dotčeno uplatňování vnitrostátních ustanovení, jež vyhrazují některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními právními předpisy. Úředníci a pověření zástupci Komise se neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů osob podle vnitrostátních právních předpisů. Tito úředníci a zástupci však mají přístup k takto získaným informacím, aniž jsou dotčeny pravomoci vnitrostátních soudů, a při plném dodržování základních práv dotčených právních subjektů.
3. Komise může požádat členský stát, aby přijal opatření nezbytná k zajištění účinného fungování systémů řízení a kontroly nebo k ověření správnosti výdajů v souladu s tímto nařízením.
Článek 37
Spolupráce s auditními orgány
1. Komise spolupracuje s auditními orgány za účelem koordinace jejich plánů a způsobů auditu a neprodleně si s těmito orgány sděluje výsledky auditů zaměřených na systémy řízení a kontroly.
2. Pokud členský stát určí více auditních orgánů, může za účelem usnadnění této spolupráce určit koordinační subjekt.
3. Komise, auditní orgány a případný koordinační subjekt se scházejí pravidelně a obvykle nejméně jednou za rok, pokud není dohodnuto jinak, aby posoudily výroční kontrolní zprávu, výrok auditora a strategii auditu a vyměnily si názory na otázky týkající se zlepšení systémů řízení a kontroly.
HLAVA VI
FINANČNÍ ŘÍZENÍ, KONTROLA A SCHVÁLENÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY, FINANČNÍ OPRAVY A ZRUŠENÍ ZÁVAZKU
KAPITOLA 1
Finanční řízení
Článek 38
Rozpočtové závazky
Rozpočtové závazky Unie týkající se jednotlivých operačních programů v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 se uskutečňují v ročních splátkách. Rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu představuje rozhodnutí o financování ve smyslu článku 84 finančního nařízení, a jakmile je oznámeno dotčenému členskému státu, je právním závazkem ve smyslu uvedeného nařízení.
U každého operačního programu platí, že rozpočtový závazek na první splátku následuje po přijetí operačního programu Komisí.
S výjimkou případů, kdy je použit článek 16 finančního nařízení, provádí rozpočtové závazky na další splátky Komise na základě rozhodnutí uvedeného ve druhém pododstavci do 1. května každého roku.
Článek 39
Platby Komise
1. Platby příspěvků z fondu na jednotlivé operační programy provádí Komise v souladu s rozpočtovými prostředky a v závislosti na dostupných finančních prostředcích. Každá platba se přiřadí k nejstaršímu otevřenému rozpočtovému závazku fondu.
2. Platby probíhají formou předběžného financování, průběžných plateb a vyplacení konečného zůstatku.
Článek 40
Průběžné platby a vyplacení konečného zůstatku Komisí
1. Jako průběžnou platbu uhradí Komise 90 % z částky vyplývající z uplatnění míry spolufinancování stanovené v rozhodnutí o přijetí operačního programu na způsobilé výdaje z veřejných zdrojů uvedené v žádosti o platbu. Komise určí výši zbývajících prostředků, které mají být uhrazeny jako průběžné platby nebo získány zpět v souladu s článkem 50.
2. Aniž je dotčen článek 21, nesmí být příspěvek z fondu poskytovaný prostřednictvím průběžných plateb a platby konečného zůstatku vyšší než maximální výše příspěvku z fondu stanovená v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
Článek 41
Žádosti o platbu
1. Žádost o platbu předkládaná Komisi musí poskytovat veškeré informace, které Komise potřebuje k sestavování účetních závěrek v souladu s čl. 68 odst. 3 finančního nařízení.
2. Žádosti o platbu u operačního programu jako celku a technické pomoci uvedené v čl. 27 odst. 4 musí obsahovat:
a)
celkovou výši způsobilých výdajů z veřejných zdrojů, které vznikly příjemci a které byly zaplaceny při provádění operací, zanesenou v účetním systému certifikačního orgánu;
b)
celkovou výši výdajů z veřejných zdrojů vzniklých při provádění operací zanesenou v účetním systému certifikačního orgánu;
3. Způsobilé výdaje zahrnuté v žádosti o platbu musí být doloženy potvrzenými fakturami nebo účetními doklady stejné důkazní hodnoty, kromě forem podpory podle čl. 25 odst. 1 písm. b), c) a d). Pro tyto formy grantu se částky zahrnuté v žádosti o platbu rovnají nákladům vypočteným na příslušném základě.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví vzor žádostí o platbu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 42
Vyplácení příjemcům
1. Řídící orgán zajistí, aby v případě grantů pro partnerské organizace měli příjemci k dispozici dostatečné finanční prostředky k zajištění řádného provádění operací.
2. Řídící orgány v závislosti na dostupnosti finančních prostředků z předběžného financování a průběžných plateb zajistí, aby příjemce obdržel celkovou částku způsobilých výdajů z veřejných zdrojů v plné výši do 90 dnů ode dne předložení žádosti o platbu. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje a nejsou ukládány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily částky určené příjemcům.
3. Platební lhůta uvedená v odstavci 2 může být řídícím orgánem přerušena v jednou z těchto řádně odůvodněných případů:
a)
částka uvedená v žádosti o platbu není splatná nebo nebyly předloženy příslušné podklady, včetně dokladů nutných k ověřování řízení podle čl. 32 odst. 4 písm. a);
b)
bylo zahájeno řízení v souvislosti s možnými nesrovnalostmi týkajícími se příslušných výdajů.
Dotčený příjemce je písemně informován o přerušení platební lhůty a jeho důvodech.
Článek 43
Použití eura
1. Částky uváděné v operačních programech předložených členskými státy, ve výkazech výdajů, žádostech o platby a účetních závěrkách a výdaje uváděné ve výročních a závěrečných zprávách o provádění se vyjadřují v eurech.
2. Členské státy, které ke dni předložení žádosti o platbu nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají na eura výši výdajů vzniklých v národní měně. Tyto částky se přepočítají na eura tak, že se použije měsíční účetní směnný kurs Komise platný v měsíci, v němž výdaj zaúčtuje certifikační orgán dotčeného operačního programu. Směnný kurs Komise elektronicky zveřejňuje každý měsíc.
3. Pokud se euro stane měnou členského státu, použije se postup pro přepočet uvedený v odstavci 2 i nadále na veškeré výdaje zaúčtované certifikačním orgánem přede dnem vstupu pevného přepočítacího koeficientu mezi národní měnou a eurem v platnost.
Článek 44
Vyplácení a zúčtování předběžných plateb
1. V návaznosti na rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu vyplatí Komise předběžnou platbu ve výši 11 % celkového příspěvku fondu pro dotčený operační program.
2. Předběžné financování lze použít pouze pro platby příjemcům při provádění operačního programu. Za tímto účelem musí být okamžitě k dispozici odpovědnému orgánu.
3. Celková částka vyplacená v rámci předběžného financování musí být vrácena Komisi, jestliže jí není do 24 měsíců od vyplacení první části předběžného financování zaslána žádost o platbu v rámci dotčeného operačního programu. Příspěvek Unie na dotčený operační program není tímto vrácením nijak dotčen.
4. Částku vyplacenou v rámci předběžného financování Komise plně zúčtuje nejpozději při uzavření operačního programu.
Článek 45
Lhůta pro podávání žádostí o průběžné platby a pro jejich vyplácení
1. Certifikační orgán předkládá v souladu s čl. 41 odst. 2 pravidelně žádosti o průběžné platby k pokrytí částek zanesených v účetním systému v účetním období. Pokud to však certifikační orgán považuje za nezbytné, může uvést takové částky v žádostech o platbu předložených v následujících účetních obdobích.
2. Certifikační orgán předloží konečné žádosti o průběžnou platbu do 31. července po konci předchozího účetního období a v každém případě před první žádostí o průběžnou platbu na další účetní období.
3. První žádost o průběžnou platbu nesmí být předložena dříve, než Komise obdrží oznámení o určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu v souladu s článkem 35.
4. Průběžné platby se na operační program neposkytují, pokud výroční zpráva o provádění nebyla zaslána Komisi v souladu s článkem 13.
5. V závislosti na dostupných finančních prostředcích provede Komise průběžnou platbu do 60 dnů ode dne, kdy byla žádost o platbu zaregistrována u Komise.
Článek 46
Přerušení platební lhůty
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu finančního nařízení může na dobu nejvýše šesti měsíců přerušit platební lhůtu týkající se žádosti o průběžnou platbu, pokud:
a)
informace poskytnuté auditorským subjektem členského státu nebo Unie jasně ukazují na možnost významných nedostatků ve fungování systému řízení a kontroly;
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží informaci, která ji upozorní na skutečnost, že určitý výdaj uvedený v žádosti o platbu je spojen s nesrovnalostí, která má vážné finanční následky;
c)
nebyl předložen jeden z dokumentů požadovaných podle čl. 59 odst. 5 finančního nařízení.
Členské státy mohou souhlasit s prodloužením přerušení platební lhůty o další tři měsíce.
2. Pověřená schvalující osoba omezí přerušení platební lhůty pouze na tu část výdajů, na něž se vztahuje žádost o platbu ovlivněná situacemi uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci, ledaže by nebylo možné určit část výdajů, které se to týká. Pověřená schvalující osoba okamžitě písemně informuje členský stát a řídící orgán o důvodu přerušení platební lhůty a vyzve je k nápravě situace. Pověřená schvalující osoba přerušení platební lhůty ukončí, jakmile jsou přijata nezbytná opatření.
Článek 47
Pozastavení plateb
1. Komise může všechny průběžné platby nebo jejich část pozastavit, jestliže je splněna alespoň jedna z následujících podmínek:
a)
v účinném fungování systému řízení a kontroly operačního programu existuje závažný nedostatek, který ohrožuje příspěvek Unie k operačnímu programu a v souvislosti s nímž nebyla přijata opatření k nápravě;
b)
určitý výdaj ve výkazu výdajů je spojen s nesrovnalostí, jež má závažné finanční důsledky a která nebyla napravena;
c)
členský stát nepřijal nezbytná opatření k nápravě situace, která vedla k přerušení platební lhůty podle článku 46;
d)
existují závažné nedostatky v kvalitě a spolehlivosti systému monitorování nebo údajů o ukazatelích.
2. Komise se může prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout pozastavit všechny průběžné platby nebo jejich část poté, co poskytla členskému státu příležitost, aby předložil své připomínky.
3. Komise ukončí pozastavení všech průběžných plateb nebo jejich části, pokud členský stát přijme nezbytná opatření, která umožňují pozastavení zrušit.
KAPITOLA 2
Sestavení, kontrola a schválení účetní závěrky a uzavírání operačních programů
Článek 48
Předkládání informací
Členské státy předloží za každý rok období 2016 až 2025 včetně ve lhůtě stanovené v čl. 59 odst. 5 finančního nařízení dokumenty uvedené ve zmíněném článku, a to:
a)
účetní závěrku uvedenou v čl. 49 odst. 1 tohoto nařízení za předchozí účetní období;
b)
prohlášení řídícího subjektu a shrnutí výsledků za daný rok uvedené v čl. 32 odst. 4 písm. e) tohoto nařízení za předchozí účetní období;
c)
výrok auditora a kontrolní zprávu uvedené v čl. 34 odst. 5 písm. a) a b) tohoto nařízení za předchozí účetní období.
Článek 49
Sestavení účetní závěrky
1. Komisi se předkládá účetní závěrka uvedená v čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. a) finančního nařízení za každý operační program. Tato účetní závěrka pokrývá účetní období a zahrnuje:
a)
celkovou výši způsobilých výdajů z veřejných zdrojů vedenou v účetních systémech certifikačního orgánu, která byla zahrnuta v žádostech o platbu předložených Komisi v souladu s článkem 41 a čl. 45 odst. 2 do 31. července následujícího po skončení účetního období, celkovou výši odpovídajících způsobilých výdajů z veřejných zdrojů vzniklých při provádění operací a celkovou výši odpovídajících plateb vyplacených příjemcům podle čl. 42 odst. 2;
b)
částky odňaté a získané zpět v průběhu účetního období, částky, které mají být získány zpět na konci účetního období, a částky, které zpět získat nelze;
c)
porovnání výdajů uvedených podle písmene a) s výdaji vykázanými za totéž účetní období v žádostech o platbu, spolu s vysvětlením případných rozdílů.
2. Pokud některý členský stát neuvede v účetní závěrce výdaje předtím uvedené v žádosti o průběžnou platbu na dané účetní období, protože jsou předmětem probíhajícího posuzování jejich zákonnosti a správnosti, mohou být veškeré tyto výdaje nebo jejich část, které jsou následně shledány zákonnými a správnými, uvedeny v žádosti o průběžnou platbu týkající se následujících účetních období.
3. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví vzor účetní závěrky uvedené v tomto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 50
Kontrola a schválení účetní závěrky
1. Do 31. května následujícího po skončení účetního období Komise v souladu s čl. 59 odst. 6 finančního nařízení zkontroluje dokumenty, které jí členské státy předkládají podle článku 48 tohoto nařízení.
Na žádost Komise poskytne členský stát veškeré dodatečné informace potřebné k tomu, aby umožnil Komisi ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce zjistit, zda je účetní závěrka úplná, přesná a věrná.
2. Komise schválí účetní závěrku, pokud dospěje k závěru, že je úplná, přesná a věrná. Komise dojde k takovému závěru v případě, že auditní orgán poskytl výrok bez výhrad, pokud jde o úplnost, přesnost a věrnost účetní závěrky, pokud Komise nemá konkrétní důkazy o tom, že je výrok auditora ohledně účetní závěrky nespolehlivý.
3. Komise oznámí členským státům ve lhůtě stanovené v odstavci 1, zda může účetní závěrku schválit.
4. Pokud z důvodů na straně členského státu nemůže Komise účetní závěrku schválit ve lhůtě stanovené v odstavci 1, oznámí to členským státům a v souladu s odstavcem 2 uvede důvody svého rozhodnutí a opatření, která je třeba přijmout, a lhůtu pro jejich provedení. Na konci uvedené lhůty oznámí Komise členskému státu, zda může účetní závěrku schválit.
5. Komise pro účely schválení účetní závěrky nezohledňuje otázky související se zákonností a správností příslušných transakcí týkajících se výdajů uvedených v účetní závěrce. Aniž jsou dotčeny články 46 a 47, postup kontroly a schvalování účetní závěrky nepřeruší zpracovávání žádostí o průběžné platby a nepovede k pozastavení plateb.
6. Na základě schválené účetní závěrky vypočte Komise částky k tíži fondů za účetní období a následné úpravy, pokud jde o platby převáděné členskému státu. Komise vezme v úvahu:
i)
zaúčtované částky uvedené v čl. 49 odst. 1 písm. a), u nichž se použije míra spolufinancování vymezená v článku 20;
ii)
celkovou částku plateb provedených Komisí v průběhu účetního období, která se skládá z částky průběžných plateb vyplacených Komisí v souladu s článkem 21 a čl. 40 odst. 1.
7. Po provedení výpočtu podle odstavce 6 tohoto článku Komise vyplatí veškeré dodatečné splatné částky během 30 dnů po schválení účetní závěrky. Pokud existuje částka, která má být získána zpět od členského státu, musí být předmětem inkasního příkazu vydaného Komisí, který se provádí pokud možno započtením proti částce splatné příslušnému členskému státu v rámci následujících plateb na stejný operační program. Takové zpětné získání finanční částky nepředstavuje finanční opravu a nesnižuje podporu příslušného operačního programu poskytovanou z fondů. Částka získaná zpět představuje v souladu s čl. 177 odst. 3 finančního nařízení účelově vázaný příjem.
8. Pokud po uplatnění postupu uvedeného v odstavci 4 nemůže Komise schválit účetní závěrku, rozhodne na základě dostupných informací a v souladu s odstavcem 6 o částce k tíži fondu pro dané účetní období a informuje o tom členský stát. Pokud členský stát během dvou měsíců po předání informací Komisí oznámí Komisi svůj souhlas, použije se odstavec 7. V případě nesouhlasu přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, v němž stanoví částku k tíži fondu pro dané účetní období. Toto rozhodnutí nepředstavuje finanční opravu a nesnižuje podporu příslušného operačního programu poskytovanou z fondu. Na základě takového rozhodnutí Komise provede v souladu s odstavcem 7 úpravy plateb poskytovaných členskému státu.
9. Schválením účetní závěrky Komisí nebo rozhodnutím Komise podle odstavce 8 není dotčeno provádění oprav podle článků 55 a 56.
10. Aniž jsou dotčeny články 55 a 56, členské státy mohou nahradit nesprávné částky, které jsou zjištěny po předložení účetní závěrky, provedením odpovídajících úprav v účetní závěrce za účetní období, v němž jsou nesrovnalosti odhaleny.
Článek 51
Dostupnost dokladů
1. Řídící orgán zajistí, aby všechny doklady o výdajích podporovaných z fondu na operace, u nichž jsou celkové způsobilé výdaje z veřejných zdrojů nižší než 1 000 000 EUR, byly na požádání k dispozici Komisi a Evropskému účetnímu dvoru po dobu tří let od 31. prosince následujícího po předložení účetní závěrky, která obsahuje výdaje na danou operaci.
V případě operací neuvedených v prvním pododstavci musí být všechny doklady k dispozici po dobu dvou let od 31. prosince následujícího po předložení účetní závěrky, v níž jsou uvedeny konečné výdaje na dokončenou operaci.
Řídící orgán může rozhodnout, že na operace, jejichž celkové způsobilé výdaje jsou nižší než 1 000 000 EUR, použije pravidlo uvedené ve druhém pododstavci.
Lhůta uvedená v prvním pododstavci se přeruší buď v případě soudního řízení, nebo na základě řádně odůvodněné žádosti Komise.
2. Řídící orgán informuje příjemce o datu, kdy začíná běžet lhůta uvedená v odstavci 1.
3. Doklady se uchovávají buď ve formě originálů, nebo ověřených kopií originálů, případně na běžných nosičích dat, včetně elektronické verze originálních dokladů nebo dokladů existujících pouze v elektronické podobě.
4. Doklady se uchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu ne delší než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány.
5. Postup ověřování souladu dokladů uchovávaných na běžných nosičích dat s originály dokladů stanoví vnitrostátní orgány, přičemž tento postup zajistí, aby uchovávané verze splňovaly požadavky vnitrostátních právních předpisů a byly dostatečně spolehlivé pro účely auditu.
6. Pokud doklady existují pouze v elektronické podobě, musí používané počítačové systémy splňovat uznávané bezpečnostní normy, které zajistí, že uchovávané doklady splňují požadavky vnitrostátních právních předpisů a jsou dostatečně spolehlivé pro účely auditu.
Článek 52
Předkládání závěrečných dokladů a platba konečného zůstatku
1. Kromě dokumentů uvedených v článku 48 členské státy za poslední účetní období od 1. července 2023 do 30. června 2024 předloží závěrečnou zprávu o provádění operačního programu.
2. Konečný zůstatek bude vyplacen do tří měsíců ode dne schválení účetní závěrky za poslední účetní období nebo do jednoho měsíce ode dne schválení závěrečné zprávy o provádění, podle toho, co nastane později.
KAPITOLA 3
Finanční opravy a zpětné získávání prostředků
Článek 53
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Za vyšetřování nesrovnalostí, provedení potřebných finančních oprav a vymáhání neoprávněně vyplacených částek zodpovídají v prvé řadě členské státy. V případě systémových nesrovnalostí rozšíří členský stát své vyšetřování na všechny operace, které by mohly být dotčeny.
2. Členské státy provádějí finanční opravy požadované v souvislosti s jednotlivými nebo systémovými nesrovnalostmi zjištěnými u operací nebo operačních programů. Finanční opravy spočívají ve zrušení celého příspěvku na operaci nebo operační program z veřejných zdrojů nebo jeho části. Členský stát zohlední povahu a závažnost nesrovnalostí a finanční ztrátu, která fondu vznikla, a uplatní přiměřenou opravu. Finanční opravy zaznamená řídící orgán do účetní závěrky za účetní období, ve kterém se o zrušení rozhodlo.
3. Příspěvek z fondu zrušený podle odstavce 2 může členský stát znovu použít v rámci daného operačního programu s výhradou odstavce 4.
4. Příspěvek zrušený podle odstavce 2 nelze znovu použít na žádnou operaci, která byla předmětem opravy nebo - pokud je finanční oprava provedena z důvodu systémové nesrovnalosti - na žádnou operaci ovlivněnou touto systémovou nesrovnalostí.
5. Finanční opravou není dotčena povinnost členského státu získávat zpět vyplacené částky podle tohoto článku.
Článek 54
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provádí finanční opravy prostřednictvím prováděcích aktů zrušením celého příspěvku Unie na daný operační program nebo jeho části a získáním částky zpět od členského státu s cílem vyloučit z financování Unie výdaje, které jsou v rozporu s platnými právními předpisy.
2. Porušení použitelného práva vede k finanční opravě pouze v souvislosti s výdaji, které byly vykázány Komisi, a v případě, že je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
porušení ovlivnilo výběr operace odpovědným orgánem k podpoře z fondu nebo pokud s ohledem na povahu porušení nelze takový dopad stanovit, avšak existuje odůvodněné riziko, že toto porušení takový vliv mělo;
b)
porušení ovlivnilo výši výdajů, které mají být uhrazeny z rozpočtu Unie, nebo s ohledem na povahu porušení nelze jeho finanční dopad stanovit, avšak existuje odůvodněné riziko, že toto porušení takový vliv mělo.
3. Při rozhodování o provedení finanční opravy podle odstavce 1 Komise dodržuje zásadu proporcionality zohledněním povahy a závažnosti porušení použitelného práva a finanční důsledky takového porušení pro rozpočet Unie. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích o provedení finančních oprav.
Článek 55
Kritéria pro finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provede finanční opravy prostřednictvím prováděcích aktů zrušením celého příspěvku Unie na operační program nebo jeho části podle článku 54, jestliže po provedení nezbytného šetření dojde k závěru, že:
a)
vyskytují se závažné nedostatky v účinném fungování systému řízení a kontroly operačního programu, které ohrožují příspěvek Unie již vyplacený na daný operační program;
b)
členský stát nesplnil před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce své povinnosti podle článku 53;
c)
výdaje uvedené v žádosti o platbu nejsou správné a nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce.
Komise při svých finančních opravách vychází z jednotlivých případů zjištěných nesrovnalostí, přičemž přihlíží k tomu, zda se jedná o systémovou nesrovnalost. Pokud nelze přesně vyčíslit výši nesprávných výdajů uplatněných u fondu, použije Komise finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace.
2. Při rozhodování o provedení opravy podle odstavce 1 Komise dodržuje zásadu proporcionality zohledněním povahy a závažnosti nesrovnalostí a rozsahu a finančních důsledků nedostatků zjištěných v systému řízení a kontroly daného operačního programu.
3. Jestliže Komise zakládá své stanovisko na výrocích jiných auditorů než auditorů svých vlastních útvarů, vypracuje vlastní závěry ohledně finančních důsledků po posouzení opatření přijatých dotyčným členským státem podle čl. 53 odst. 2, oznámení zaslaných podle čl. 30 odst. 2 a případných odpovědí členského státu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, včetně základních typů těchto nedostatků, kritéria k určení výše finančních oprav, jež mají být použita, a kritéria pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav.
Článek 56
Postup pro finanční opravy prováděné Komisí
1. Před přijetím rozhodnutí o finanční opravě zahájí Komise řízení oznámením předběžných závěrů svého šetření členskému státu spolu s výzvou, aby členský stát do dvou měsíců předložil své připomínky.
2. Navrhuje-li Komise finanční opravu na základě extrapolace nebo paušální sazby, dostane členský stát příležitost prokázat přezkoumáním příslušné dokumentace, že skutečný rozsah nesrovnalosti je menší, než jak byl posouzen Komisí. Po dohodě s Komisí může členský stát omezit rozsah tohoto přezkumu na vhodnou část nebo vzorek příslušné dokumentace. S výjimkou řádně odůvodněných případů nesmí doba povolená pro takové přezkoumání překročit další dva měsíce od uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odstavci 1.
3. Komise zohlední veškeré důkazy předložené členským státem ve lhůtách uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Nepřijme-li členský stát předběžné závěry Komise, pozve ho Komise na slyšení, aby se zaručilo, že jsou k vyvození závěru Komise ohledně uplatnění finanční opravy k dispozici všechny důležité informace a zjištění.
5. V případě dohody a aniž je dotčen odstavec 7 tohoto článku, může členský stát opětovně použít fond v souladu s čl. 53 odst. 3.
6. V zájmu uplatnění finančních oprav přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do šesti měsíců ode dne slyšení nebo ode dne obdržení dalších informací, pokud členský stát souhlasil s tím, že tyto dodatečné informace po slyšení předloží. Komise vezme v úvahu veškeré informace a připomínky předložené v průběhu řízení. Pokud se slyšení neuskuteční, začíná šestiměsíční lhůta běžet dva měsíce po dni, kdy Komise odeslala pozvánku ke slyšení.
7. Zjistí-li Komise při vykonávání svých funkcí podle článku 36 nebo Evropský účetní dvůr nesrovnalosti dokládající závažné nedostatky v účinném fungování systémů řízení a kontroly, sníží výsledná finanční oprava podporu z fondu na daný operační program.
První pododstavec se nepoužije v případě závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, které byly před jejich zjištěním ze strany Komise nebo Evropského účetního dvora:
a)
zjištěny v prohlášení řídícího subjektu, výroční kontrolní zprávě nebo výroku auditora předložených Komisi v souladu s čl. 59 odst. 5 finančního nařízení nebo v jiných zprávách o auditu auditního orgánu předložených Komisi a pokud byla přijata příslušná opatření; nebo
b)
předmětem náležitých nápravných opatření ze strany členského státu.
Posouzení závažných nedostatků v účinném fungování systému řízení a kontroly vychází z práva použitelného v době, kdy byly předloženy příslušné prohlášení řídících subjektů, výroční kontrolní zprávy a výroky auditora.
Komise při rozhodování o finanční opravě:
a)
dodržuje zásadu proporcionality tím, že zohlední povahu a závažnost závažného nedostatku v účinném fungování systému řízení a kontroly a jeho finanční dopady na rozpočet Unie;
b)
pro účely použití paušální sazby nebo opravy extrapolací vyloučí výdaje, u nichž nesrovnalosti odhalil již členský stát a které byly předmětem úpravy v účetní uzávěrce v souladu s čl. 50 odst. 10, jakož i výdaje podléhající probíhajícímu posuzování jejich zákonnosti a správnosti podle čl. 49 odst. 2;
c)
zohlední paušální sazbu nebo opravy extrapolací použité v případě výdajů členským státem z důvodu jiných závažných nedostatků, které členský stát odhalil při určování zbytkového rizika pro rozpočet Unie.
Článek 57
Vrácení platby
1. Každá částka, která má být vrácena do rozpočtu Unie, se uhrazuje přede dnem splatnosti uvedeným v příkazu k úhradě vydaném v souladu s článkem 73 finančního nařízení. Dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce po vydání příkazu.
2. Každým prodlením při navracení částky vzniká nárok na úrok z prodlení ode dne splatnosti až do dne uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení je o jeden a půl procentního bodu vyšší než sazba používaná Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích v první pracovní den měsíce, do kterého spadá den splatnosti.
Článek 58
Přiměřená kontrola operačních programů
1. Na operace, u nichž celkové způsobilé výdaje nepřesahují 150 000 EUR, se nevztahuje více než jeden audit provedený buď auditním orgánem, nebo Komisí před předložením účetní závěrky za účetní období, během něhož byla operace dokončena. Na jiné operace se nevztahuje více než jeden audit za účetní období provedený buď auditním orgánem, nebo Komisí před předložením účetní závěrky za účetní období, během kterého byla operace dokončena. Operace nepodléhají auditu ze strany Komise nebo auditního orgánu v roce, kdy audit již provedl Evropský účetní dvůr, pokud mohou být výsledky auditní činnosti, kterou Evropský účetní dvůr s ohledem na tyto operace provedl, použity auditním orgánem nebo Komisí za účelem splnění jejich příslušných povinností.
2. Audit operace podporované OP I může zahrnovat všechny fáze provádění a všechny úrovně distribučního řetězce s jedinou výjimkou kontroly skutečných konečných příjemců, nezjistí-li posouzení rizik zvláštní riziko nesrovnalostí či podvodu.
3. U operačních programů, jež podle posledního výroku auditora nevykazují žádné významné nedostatky, se může Komise s auditním orgánem při následujícím setkání podle čl. 37 odst. 2 dohodnout, že lze úroveň potřebné auditní činnosti snížit tak, aby byla úměrná zjištěné míře rizika. V takových případech neprovádí Komise své vlastní audity na místě, pokud neexistují důkazy naznačující nedostatky v systému řízení a kontroly, jež nepříznivě ovlivňují výdaje vykázané Komisi v účetním období, za které byla účetní závěrka přijata Komisí.
4. V případě operačních programů, u nichž Komise dojde k závěru, že výrok auditního orgánu je spolehlivý, se může s auditním orgánem dohodnout, že omezí své vlastní audity na místě, jejichž předmětem je práce auditního orgánu, pokud neexistují důkazy o nedostatcích v práci auditního orgánu za účetní období, za které byla účetní závěrka přijata Komisí.
5. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou auditní orgán a Komise provádět audity operací v případě, že se při posuzování rizik nebo v rámci auditu ze strany Evropského účetního dvora zjistí zvláštní riziko nesrovnalostí či podvodu, v případě důkazů o závažných nedostatcích v účinném fungování systému řízení a kontroly daného operačního programu a po dobu uvedenou v čl. 51 odst. 1. Komise může za účelem hodnocení práce auditního orgánu přezkoumat auditní stopu dotyčného auditního orgánu nebo se zúčastnit auditů na místě prováděných auditním orgánem, a pokud je to z hlediska získání jistoty o účinném fungování auditního orgánu nutné v souladu s mezinárodně přijatými auditními standardy, může Komise provádět i audit operací.
KAPITOLA 4
Zrušení závazku
Článek 59
Zrušení závazku
1. Komise zruší jakýkoli díl částky v operačním programu, který nebyl použit pro výplatu předběžného financování a průběžných plateb do 31. prosince třetího rozpočtového roku následujícího po roce, v němž byl přijat rozpočtový závazek v rámci operačního programu nebo v souvislosti s nímž nebyla v souladu s článkem 45 předložena žádost o platbu podle článku 41, včetně všech žádostí o platby, které zcela nebo zčásti podléhají přerušení platební lhůty nebo pozastavení plateb.
2. Ta část závazků, která zůstane otevřená ke dni 31. prosince 2023, se zruší, pokud nebude ve lhůtě stanovené v čl. 52 odst. 1 předložen Komisi některý z dokladů požadovaných podle čl. 52 odst. 1.
Článek 60
Výjimka ze zrušení závazku
1. Částka, jíž se zrušení týká, se snižuje o částky odpovídající té části rozpočtového závazku, u níž:
a)
operace byly pozastaveny soudním řízením nebo řízením o správním opravném prostředku s odkladným účinkem; nebo
b)
nebylo možné předložit žádost o platbu z důvodů působení vyšší moci, která vážně ovlivnila provádění operačního programu nebo jeho části.
Vnitrostátní orgány, které se na vyšší moc podle prvního pododstavce písm. b) odvolávají, musí prokázat její přímé důsledky pro provádění operačního programu nebo jeho části.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) a b) lze o snížení požádat jednou, pokud pozastavení nebo vyšší moc netrvaly déle než jeden rok, nebo několikrát podle trvání vyšší moci nebo počtu let, které uběhnou mezi dnem soudního nebo správního rozhodnutí o pozastavení provádění dané operace a dnem nabytí právní moci konečného soudního nebo správního rozhodnutí.
2. Do 31. ledna zašle členský stát Komisi informace o výjimkách podle odst. 1 prvního pododstavce písm. a) a b) v souvislosti s částkou, která se měla vykázat do konce předcházejícího roku.
Článek 61
Postup
1. Komise uvědomí členský stát a řídící orgán s dostatečným předstihem vždy, když hrozí nebezpečí uplatnění ustanovení o zrušení závazku podle článku 59.
2. Komise na základě informací, které obdržela ke dni 31. ledna, informuje členský stát a řídící orgán o výši zrušeného závazku podle těchto informací.
3. Členský stát má dva měsíce, aby odsouhlasil částku, která má být zrušena, nebo předložil své připomínky.
4. Do 30. června předloží členský stát Komisi revidovaný plán financování zohledňující snížení částky podpory na dotčený rozpočtový rok pro operační program. Pokud jej nepředloží, Komise upraví plán financování snížením příspěvku z fondu na dotčený rozpočtový rok.
5. Komise prostřednictvím prováděcích aktů pozmění rozhodnutí o přijetí operačního programu nejpozději 30. září.
HLAVA VII
PŘENESENÍ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 62
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 13 odst. 6, čl. 30 odst. 2 pátém pododstavci, čl. 32 odst. 8 prvním pododstavci a odst. 9, čl. 34 odst. 7 a 8 a čl. 55 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
4. Akt v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Pokud Evropský parlament ani Rada v uvedené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, vyhlásí se akt v přenesené pravomoci v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, nevstoupí tento akt v platnost. Orgán, který vyslovuje námitku proti aktu v přenesené pravomoci, svou námitku odůvodní.
Článek 63
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt v rámci prováděcí pravomoci uvedené v čl. 32 odst. 8 druhém pododstavci tohoto nařízení nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 64
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.