EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1297/2013
af 11. december 2013
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet, om frigørelsesreglerne for visse medlemsstater samt om reglerne om betalinger af saldoen
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 177,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den vedvarende globale finansielle krise og økonomiske nedgang, som er af hidtil uset omfang, har i alvorlig grad skadet den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet og forårsaget en kraftig forringelse af de finansielle, økonomiske og sociale forhold i medlemsstaterne. Der er navnlig visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, navnlig problemer med deres økonomiske vækst og finansielle stabilitet, og af en forværring af deres underskud og gæld, som også skyldes de internationale økonomiske og finansielle forhold.
(2)
Selv om der allerede er blevet truffet en række vigtige foranstaltninger til imødegåelse af den finansielle krises negative virkninger, herunder lovgivningsændringer, mærker man for alvor krisens indvirkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og borgerne. Presset på de nationale finansielle ressourcer vokser, og der bør straks tages yderligere skridt til at lette dette pres gennem maksimal og bedst mulig udnyttelse af midlerne fra strukturfondene og Samhørighedsfonden (»fondene«). I betragtning af den vedvarende karakter af de økonomiske vanskeligheder er det nødvendigt at forlænge anvendelsen af de foranstaltninger, der blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1311/2011 (3). Disse foranstaltninger blev vedtaget i henhold til artikel 122, stk. 2, og artikel 136 og 143 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(3)
For at lette forvaltningen af EU-midlerne, bidrage til at fremskynde investeringer i medlemsstaterne og regionerne og stille flere midler til rådighed for økonomien blev Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (4) ændret ved forordning (EU) nr. 1311/2011 for at forhøje mellemliggende betalinger fra fondene med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet for medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet og har anmodet om at gøre brug af denne foranstaltning.
(4)
Artikel 77, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1083/2006 tillader anvendelse af en forhøjet medfinansieringssats indtil den 31. december 2013. Eftersom visse medlemsstater stadig står over for alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet bør anvendelsesperioden for en forhøjet medfinansieringssats imidlertid ikke begrænses til den 31. december 2013.
(5)
I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 7.-8. februar 2013 og som fastsat i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (5) finder den medfinansieringssats, som er forhøjet med 10 procentpoint, anvendelse i forbindelse med programmeringsperioden 2014-2020 indtil den 30. juni 2016, hvor muligheden for forhøjelsen skal vurderes. Eftersom programmeringsperioderne 2007-2013 og 2014-2020 overlapper hinanden, er det nødvendigt at sikre en sammenhængende og ensartet behandling af de medlemsstater, der modtager finansiel støtte i de to programmeringsperioder. Derfor bør de medlemsstater, der modtager finansiel støtte, indtil slutningen af støtteberettigelsesperioden også drage nytte af, at medfinansieringssatsen øges, og gøre krav derpå i deres anmodning om saldoen, selv hvis den finansielle bistand ikke længere ydes.
(6)
Forordning (EU) nr. 1303/2013 har til formål at bidrage til en passende koncentration af samhørighedsmidlerne omkring de mindst udviklede regioner og medlemsstater. For at bidrage til at formindske forskellene mellem de gennemsnitlige støtteintensiteter pr. indbygger skal den maksimale (loftet for) overførsel fra fondene til hver medlemsstat i henhold til fremtidige forordninger fastsættes til 2,35 % af den pågældende medlemsstats BNP. Dette loft vil blive anvendt på årsbasis og skal - om nødvendigt - forholdsmæssigt reducere alle overførsler (bortset fra de mere udviklede regioner og målet om europæisk territorialt samarbejde) til den pågældende medlemsstat med henblik på at opnå det maksimale overførselsniveau. For medlemsstater, der er tiltrådt Unionen inden 2013, og hvis gennemsnitlige reelle BNP-vækstrate for perioden 2008-2010 var mindre end - 1 %, skal den maksimale overførsel fastsættes til 2,59 % af deres BNP.
(7)
Forordning (EU) nr. 1303/2013 lægger et loft over tildelingerne til hver medlemsstat på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013. Medlemsstater, som er berørt af dette loft, bør beskyttes yderligere mod risikoen for automatisk frigørelse af tildelinger i perioden 2007-2013.
(8)
I sine konklusioner af 8. februar 2013 anmodede Det Europæiske Råd Kommissionen om at undersøge praktiske løsninger med henblik på at reducere risikoen for automatisk frigørelse af fondsmidlerne fra de nationale rammebeløb for 2007-2013 for Rumæniens og Slovakiets vedkommende, herunder gennem ændring af forordning (EF) nr. 1083/2006.
(9)
Det Europæiske Råd understregede desuden behovet for at sikre et niveau og en profil for betalingerne inden for alle udgiftsområder, der er til at håndtere, for at begrænse omfanget af uindfriede forpligtelser, navnlig ved at anvende reglerne for automatisk frigørelse inden for alle udgiftsområder. Derfor bør bestemmelser, som ophæver frigørelsesreglerne for medlemsstater, der er berørt af det loft, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 1303/2013, være balancerede i forhold til deres virkninger for uindfriede budgetmæssige forpligtelser.
(10)
Fristen for beregning af den automatiske frigørelse af den årlige budgetforpligtelse for regnskabsårene 2011 og 2012 bør forlænges med et år, men budgetforpligtelsen for 2012, som stadig er åben den 31. december 2015, skal være begrundet senest den 31. december 2015. Denne forlængelse bør bidrage til at forbedre kapitaloptagelsen af de midler, der er indgået forpligtelser for til de operationelle programmer i de medlemsstater, som er berørt af loftet over fremtidige tildelinger under Samhørighedspolitikken på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013. Det er nødvendigt med en sådan fleksibilitet for at tage højde for, at gennemførelsen af programmerne især i disse medlemsstater skrider langsommere frem end forventet.
(11)
Der bør foretages begrænsede justeringer af det maksimale støttebeløb fra fondene for hver prioritet ved fastlæggelsen af det saldobeløb, der skal betales til de operationelle programmer, for at optimere udnyttelsen af fondene.
(12)
I betragtning af det hidtil usete omfang af krisen er der behov for en hurtig vedtagelse af støtteforanstaltninger, og derfor bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(13)
Forordning (EF) nr. 1083/2006 bør ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1083/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 77 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Som en undtagelse fra artikel 53, stk. 2, fra artikel 53, stk. 4, andet punktum, og fra de lofter, der er fastsat i bilag III, forhøjes mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet, dog ikke over 100 %, og forhøjelsen anvendes på de støtteberettigede udgifter, der anføres for første gang i de enkelte attesterede udgiftsoversigter, der forelægges frem til udgangen af programmeringsperioden, når en medlemsstat efter den 21. december 2013, opfylder en af følgende betingelser:
a)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (6) eller har fået finansiel støtte stillet til rådighed af andre medlemsstater i euroområdet før nævnte forordnings ikrafttræden
b)
medlemsstaten får stillet mellemfristet betalingsbalancestøtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (7)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme efter dens ikrafttræden.
(6) Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (EUT L 118 af 12.5.2010, s. 1)." 						
(7) Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 1).«" 						
b)
stk. 6 udgår
c)
følgende stykke tilføjes:
»12. Uanset stk. 10 må Unionens bidrag i form af betalinger af saldoen for hver prioritet ikke overstige 10 % af den maksimale støtte fra fondene til hver prioritet, som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program. Unionens bidrag i form af betalinger af saldoen må dog ikke være højere end det offentlige bidrag, der angives, og den maksimale støtte fra hver af fondene til hvert af de operationelle programmer som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.«
2)
I artikel 93 foretages følgende ændringer:
a)
følgende stykke indsættes:
»2b. Uanset stk. 1, første afsnit, og stk. 2, er den i stk. 1 omhandlede frist den 31. december i det tredje år efter året for indgåelsen af den årlige budgetforpligtelse under de operationelle programmer fra 2007 til 2012 for medlemsstater, for hvilke der er indført et loft over deres tildelinger under samhørighedspolitikken i programmeringsperioden 2014-2020 på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013.«
b)
i stk. 3 tilføjes følgende afsnit:
»Første afsnit berører ikke anvendelsen af den frist, der er fastsat i stk. 2b, for budgetforpligtelsen for 2012 for de i nævnte stykke omhandlede medlemsstater.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1297/2013
ze dne 11. prosince 2013,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi, pravidel pro zrušení závazku pro některé členské státy a pravidel pro platby konečného zůstatku
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 177 uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývale závažná, dlouhotrvající celosvětová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v členských státech. Zvláště některé z nich mají závažné obtíže, pokud jde zejména o jejich hospodářský růst, finanční stabilitu a zhoršení schodku a zadlužení, nebo jim takové obtíže hrozí, což je mimo jiné způsobeno také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být bezodkladně podniknuty další kroky k jeho zmírnění, a to maximálním a optimálním využitím finančních prostředků ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti (dále jen „fondy“). Vzhledem k přetrvávajícím finančním obtížím je nutné prodloužit dobu uplatňování opatření přijatých pozměňujícím nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1311/2011 (3). Tato opatření byla přijata podle čl. 122 odst. 2 a článků 136 a 143 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
Aby se usnadnila správa finančních prostředků Unie, urychlily se tak investice v členských státech a regionech a zlepšila dostupnost financování pro hospodářství, bylo nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (4) pozměněno nařízením (EU) č. 1311/2011 tak, aby se mohly zvýšit průběžné platby z fondů o částku odpovídající deseti procentním bodům nad skutečnou míru spolufinancování pro každou prioritní osu pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena a jež požádaly, aby mohly tohoto opatření využít.
(4)
Podle čl. 77 odst. 6 nařízení (ES) č. 1083/2006 je možné uplatnit zvýšenou míru spolufinancování do 31. prosince 2013. Nicméně vzhledem k tomu, že finanční stabilita některých členských států je stále vážně postižena, by doba uplatňování zvýšené míry spolufinancování neměla být omezena dnem 31. prosince 2013.
(5)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 7.-8. února 2013 a podle článku 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) se míra spolufinancování zvýšená o 10 procentních bodů má použít pro programové období 2014-2020, a to do 30. Června 2016, kdy má být možnost zvýšení přezkoumána. Vzhledem k tomu, že se programová období 2007-2013 a 2014-2020 překrývají, je třeba zajistit ucelené a jednotné zacházení s členskými státy přijímajícími finanční pomoc během obou období. Proto by členským státům přijímajícím finanční pomoc, mělo být umožněno uplatňovat tuto zvýšenou míru spolufinancování až do konce období způsobilého pro podávání žádostí a požadovat ji v žádostech o platbu konečného zůstatku, i když už není finanční pomoc poskytována.
(6)
Cílem nařízení (EU) č. 1303/2013 je přispět k dosažení odpovídající koncentrace finančních prostředků na podporu soudržnosti do nejméně rozvinutých regionů a členských států. V zájmu snížení rozdílů v průměrných intenzitách podpory na obyvatele se předpokládá, že maximální úroveň převodů (omezení stropem) z fondů jednotlivým členským státům podle budoucích nařízení má být stanovena ve výši 2,35 % HDP dotčeného členského státu. Omezení stropem se má uplatnit na ročním základě a má popřípadě úměrně snižovat všechny převody (kromě pro rozvinutější regiony a cíle „Evropská územní spolupráce“) pro dotčený členský stát tak, aby se dosáhlo maximální úrovně převodů. Pro členské státy, které přistoupily k Unii před rokem 2013 a jejichž průměrný růst reálného HDP v období 2008-2010 byl nižší než - 1 %, má maximální úroveň převodů činit 2,59 % jejich HDP.
(7)
Nařízení (EU) č. 1303/2013 omezuje příděly na členský stát na 110 % jejich úrovně v reálných hodnotách pro období 2007-2013. Členský stát, jehož se toto omezení týká, musí být dále chráněn před rizikem automatického zrušení závazků, pokud jde o prostředky přidělené na období 2007-2013.
(8)
Ve svých závěrech ze dne 8. února 2013 vyzvala Evropská rada Komisi, aby hledala praktická řešení s ohledem na snížení rizika automatického zrušení závazků k prostředkům z přídělu pro jednotlivé země pro Rumunsko a Slovensko na období 2007 až 2013, včetně změny nařízení (ES) č. 1083/2006.
(9)
Evropská rada také zdůraznila, že za účelem omezení zbývajících rozpočtových závazků je třeba zajistit zvládnutelnou úroveň a profil u plateb ve všech okruzích, a to zejména uplatňováním pravidel pro automatické zrušení závazků ve všech okruzích. Proto by ustanovení, která uvolňují pravidla pro zrušení závazků pro členské státy, jichž se omezení stropem stanovená v nařízení (EU) č. 1303/2013 týkají, měla být vyvážená s ohledem na jejich účinky na zbývající rozpočtové závazky.
(10)
Lhůta pro výpočet automatického zrušení ročních rozpočtových závazků pro roky 2011 a 2012 by měla být prodloužena o jeden rok, avšak rozpočtový závazek na rok 2012, který bude k 31. prosinci 2015 stále otevřen, musí být do 31. prosince 2015 odůvodněn. Toto prodloužení by mělo napomoci zlepšit čerpání finančních prostředků přidělených na operační programy v členských státech, jejichž budoucí příděly z politiky soudržnosti jsou omezeny stropem na 110 % jejich úrovně v reálném vyjádření za období 2007 až 2013. Toto flexibilní ustanovení je nezbytné pro případ, že bude provádění programů, zejména pokud jde o tyto členské státy, pomalejší, než se očekávalo.
(11)
Při stanovení částky konečného zůstatku, která má být na operační programy vyplacena, se pro každou prioritní osu, v zájmu optimalizace využití fondů, měly uplatnit omezené úpravy maximální výše pomoci z fondů.
(12)
Vzhledem k nebývalé povaze krize je třeba urychleně přijmout podpůrná opatření, a je proto vhodné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(13)
Nařízení (ES) č. 1083/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1083/2006 se mění takto:
1)
Článek 77 se mění takto:
a)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Odchylně od čl. 53 odst. 2, čl. 53 odst. 4 druhé věty a stropů stanovených v příloze III se průběžné platby a platby konečného zůstatku zvýší o částku odpovídající deseti procentním bodům nad míru spolufinancování použitelnou pro každou prioritní osu, avšak nepřekročí 100 %; navýšení se použije na částku způsobilých výdajů nově vykázaných v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém do konce programového období, kdy členský stát po dni 21. prosince 2013 splní jednu z těchto podmínek:
a)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (6) nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před vstupem uvedeného nařízení v platnost;
b)
je mu poskytnuta střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (7);
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability po jejím vstupu v platnost.
(6) Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1)." 						
(7) Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1).“;" 						
b)
odstavec 6 se zrušuje;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„12. Odchylně od odstavce 10 příspěvek Unie ve formě plateb konečného zůstatku pro každou prioritní osu nepřekročí o více než 10 % maximální objem pomoci z fondů pro každou prioritní osu, jak je stanoveno v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu. Příspěvek Unie prostřednictvím plateb konečného zůstatku však nesmí být vyšší než vykázaný příspěvek z veřejných zdrojů a maximální objem pomoci z jednotlivého fondu pro jednotlivý operační program stanovený v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.“.
2)
Článek 93 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2b. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce a odstavce 2 pro členské státy, jejichž příděly z politiky soudržnosti jsou v programovém období 2014-2020 omezeny na 110 % jejich úrovně v reálném vyjádření za období 2007 až 2013, končí lhůta stanovená v odstavci 1 31. prosincem třetího roku následujícího po roce, kdy byl přijat roční rozpočtový závazek v období 2007-2012 zahrnutý v jejich operačních programech.“;
b)
v odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Ustanoveními prvního pododstavce není dotčena lhůta stanovená v odstavci 2b pro rozpočtový závazek na rok 2012 pro členský stát uvedený v uvedeném odstavci.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.