RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 157/2013
af 18. februar 2013
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Indledning
(1)
Den 25. november 2011 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure (»AD-proceduren« eller »proceduren«) vedrørende importen til Unionen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (»USA« eller »det pågældende land«).
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af bioethanol med oprindelse i USA og indledte en separat undersøgelse (»AS-proceduren«). Denne procedure afsluttedes den 21. december 2012, uden at der blev truffet antisubsidieforanstaltninger.
(3)
AD-proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 12. oktober 2011 af European Producers Union of Renewable Ethanol Association (ePURE) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede produktion af bioethanol i Unionen. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
1.2. Parter, som er berørt af proceduren
(4)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, eksportører/producenter i USA, importører og andre parter, som den vidste var berørt, samt myndighederne i USA om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(5)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
1.2.1. Stikprøver af eksportører/producenter i USA
(6)
I betragtning af det potentielt store antal eksportører/producenter i USA påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(7)
For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksportører/producenter i USA anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for undersøgelsens påbegyndelse og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med produktion og salg af bioethanol i perioden fra den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«).
(8)
De relevante amerikanske myndigheder blev også hørt i forbindelse med udtagelsen af en repræsentativ stikprøve.
(9)
Mere end 60 eksportører/producenter gav sig til kende og fremlagde de ønskede oplysninger inden for fristen på 15 dage.
(10)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve ud fra den største repræsentative eksportmængde af bioethanol til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Stikprøven bestod af seks amerikanske bioethanolproducenter (»US-stikprøven«).
(11)
I forbindelse med undersøgelsen blev det konstateret, at produktionen fra en af producenterne i US-stikprøven, ikke blev eksporteret til Unionen i UP. Denne virksomhed blev derfor fjernet fra stikprøven.
(12)
Selv om de øvrige producenter i stikprøven nævnte eksport af bioethanol til Unionen i stikprøvespørgeskemaet, viste undersøgelsen, at ingen af dem eksporterede bioethanol til EU-markedet. De solgte bioethanol på hjemmemarkedet til ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter, som derefter blandede bioethanol med benzin og solgte det videre på hjemmemarkedet og til eksport, særlig til Unionen. I forbindelse med kontrolbesøget viste det sig, at i modsætning til det indtryk, man havde fået på basis af oplysningerne i de stikprøveudvalgte amerikanske producenters stikprøvespørgeskemaer, var disse producenter ikke systematisk klar over, om deres produktion var bestemt til EU-markedet eller til andre destinationer, herunder det amerikanske marked, og havde ikke kendskab til forhandlernes/blandingsproducenternes salgspriser. Det vil i realiteten sige, at de amerikanske producenter af bioethanol ikke eksporterer den pågældende vare til Unionen. Eksportørerne er faktisk forhandlerne/blandingsproducenterne. Derfor gør de data, der blev indsamlet og kontrolleret i forbindelse med US-stikprøven på det indledende stadium, det ikke muligt at konstatere, om der blev eksporteret bioethanol fra USA til dumpingspriser til Unionen i UP.
(13)
Derfor kunne der ikke træffes antidumpingforanstaltninger på det pågældende tidspunkt.
(14)
For at fastlægge eksporten af bioethanol til Unionen tog US-stikprøven hovedsageligt udgangspunkt i oplysninger fra de ikke forretningsmæssigt forbundne blandingsproducenter/forhandlere, som ikke var omfattet af undersøgelsen på det indledende stadium. Selv om én sådan forhandler samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen på det indledende stadium og indgav yderligere oplysninger, var oplysningerne ikke tilstrækkelige til at danne et præcist og troværdigt grundlag for beregning af dumpingmargener.
(15)
For at afslutte dumpingundersøgelsen blev det således anset for nødvendigt i stedet at baserede den på oplysningerne fra forhandlere og blandingsproducenter, som rent faktisk ekporterede den pågældende vare til Unionen.
(16)
Der blev således sendt dumpingspørgeskemaer til de otte største forhandlere/blandingsproducenter i USA, som blev identificeret i forbindelse med undersøgelsen af US-stikprøven. Disse forhandlere/blandingsproducenter tegner sig for over 90 % af den samlede eksport af bioethanol til Unionen. To af dem indvilligede i at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, og deres eksport tegner sig for ca. 51 % af den samlede eksport af bioethanol til Unionen i UP.
1.2.2. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(17)
I betragtning af det potentielt store antal EU-producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(18)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenterne (»EU-stikprøven«). Denne stikprøve bestod af fem virksomheder og grupper ud af de 19 EU-producenter, som var kendt inden undersøgelsens indledning. Stikprøven blev udtaget på grundlag af den mængde bioethanol, der blev produceret i undersøgelsesperioden, og de kendte producenters placering. Denne stikprøve tegnede sig for 48 % af den samlede anslåede produktion i Unionen i UP.
(19)
Men undersøgelsen viste, at de grupper, som indgik i EU-stikprøven, bestod af et stort antal selskaber eller enkelte enheder, som producerer og sælger samme vare. Det ville i dette tilfælde have betydet, at 13 selskaber skulle undersøges, og i betragtning af den tid, der var til rådighed for undersøgelsen, var det ikke muligt at undersøge dem alle. Det blev således besluttet at undersøge de forhåndenværende oplysninger endnu en gang med henblik på at udtage en repræsentativ stikprøve. Der var enighed om, at stikprøven burde baseres på de største individuelle produktionsenheder i Unionen og i grupperne, samtidig med at der også burde tages hensyn til en vis geografisk spredning blandt EU-producenterne.
(20)
Derfor blev der til sidst udtaget en endelig EU-stikprøve bestående af seks individuelle producenter, og det skete på et repræsentativt grundlag set i forhold til produktionen og den solgte mængde bioethanol i UP samt de enkelte producenters geografiske placering. Disse producenter, som befinder sig i Belgien, Nederlandene, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Sverige og Tyskland, tegner sig for 36 % af den samlede anslåede EU-produktion og 44 % af den samlede produktion, som selskaberne indberettede med henblik på udtagelse af en stikprøve. Denne stikprøve blev anset for at være repræsentativ i forbindelse med undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(21)
Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til det hensigtsmæssige i dette valg af stikprøve.
(22)
Nogle parter hævdede, at EU-stikprøven var mindre repræsentativ end den oprindeligt udtagne, som omfattede hele selskabsgrupper. For dem at se kunne der kun foretages en objektiv analyse af EU-erhvervsgrenens situation, hvis alle selskaberne i grupperne indgik i stikprøven. De hævdede navnlig, at omkostninger og indtægter kunne tildeles visse selskaber i en gruppe, hvor der ikke aflægges besøg, og at de derfor muligvis ikke afspejles i skadesanalysen.
(23)
I den forbindelse bør det bemærkes, at Kommissionen på behørig vis har taget hensyn til og undersøgt oplysningerne fra alle de stikprøveudvalgte og ikke-stikprøveudvalgte selskaber, og navnlig de selskaber, der tilhører grupper, for at sikre, at alle omkostninger og indtægter i forbindelse med de stikprøveudvalgte selskabers produktion og salg afspejles fuldt ud og korrekt i skadesanalysen.
(24)
Nogle parter gjorde indsigelse imod, at EU-producenter i opstartsfasen blev medtaget i EU-stikprøven. De hævdede også, at et selskab, der havde stor ledig kapacitet i 2011, og som befinder sig i en medlemsstat, der ikke har gennemført direktivet om vedvarende energi (4), ikke burde have været medtaget i stikprøven. Det blev også anført, at hvis disse selskaber endte med at indgå i stikprøven, burde Kommissionen justere deres oplysninger for at tage højde for disse særlige omstændigheder.
(25)
Selv om selskaber for nylig er startet op eller har genoptaget deres aktiviteter, anses det ikke at være en grund til at udelukke dem fra at udgøre en del af stikprøven. Medtagelse af sådanne selskaber er ikke i strid med kriterierne for stikprøveudtagning, jf. grundforordningens artikel 17. Med hensyn til justeringen af deres oplysninger gjorde parterne hverken særlige spørgsmål eller dokumentation gældende til støtte for deres krav, og de undlod at beskrive, på hvilket grundlag den krævede justering skulle foretages.
(26)
Undersøgelsen afslørede heller ikke omkostninger, f.eks. fremskyndede afskrivninger, som burde justeres med henblik på at korrigere eventuelle forvridninger som følge af opstartsaktiviteterne. Kravet blev derfor afvist.
(27)
Nogle parter gjorde også indsigelse imod, at et selskab, som foreløbigt blev udvalgt til at indgå i EU-stikprøven, og som befinder sig i en medlemsstat med et stort forbrug og en stor produktion af bioethanol, ikke længere udgjorde en del af EU-stikprøven. De hævdede, at selskabets økonomiske situation var god, og antydede, at det var grunden til udelukke selskabet fra stikprøven. De hævdede endvidere, at stikprøven var skruet samme med henblik på at konstatere skade. Ifølge disse parter burde Kommissionen have sendt såkaldte minispørgeskemaer til alle producenterne for at indsamle de relevante oplysninger til udtagning af en stikprøve.
(28)
Med hensyn til at udsende minispørgeskemaer bør det bemærkes, at forud for stikprøveudtagningen anmodede Kommissionen alle de EU-producenter, som den vidste var berørt, om oplysninger med henblik på at indsamle de relevante oplysninger til udtagning af en stikprøve. Som anført i punkt 5.2.1 i indledningsmeddelelsen var disse oplysninger tilgængelige fra den dato, hvor undersøgelsen blev indledt, i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter, og var ikke af en sådan karakter, at de viste respondenternes økonomiske situation. Kommissionen havde derfor tilstrækkelige relevante oplysninger til rådighed til at kunne udtage en repræsentativ stikprøve i overensstemmelse med kriterierne i grundforordningens artikel 17, men kunne ikke foretage en resultatorienteret udtagelse af selskaberne. Påstandene blev derfor afvist.
(29)
Endelig hævdedes det, at stikprøven burde have omfattet selskaber, som producerer bioethanol af sukkerroer, idet produktion på grundlag af dette råmateriale kan være langt mere fortjenstgivende end produktion på grundlag af f.eks. hvede. Selv om denne påstand ikke blev underbygget, har foreliggende oplysninger dog vist, at bioethanol produceret af sukkerroer kun tegner sig for en mindre del af den samlede EU-produktion, dvs. ca. 12 % i 2011, og at to af de selskaber, der indgik i stikprøven, delvis anvender sukkerroer som råmateriale ved produktion af bioethanol. Derfor afvises påstanden.
(30)
På grundlag af ovenstående anses den stikprøve, der blev udtaget som forklaret ovenfor med henblik på skadesanalysen, for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
1.2.3. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(31)
I betragtning af det potentielt store antal importører i forbindelse med proceduren påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for importører i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(32)
Kun tre importører indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. På grund af det begrænsede antal samarbejdsvillige importører blev det konkluderet, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
1.2.4. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(33)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle de parter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev således sendt spørgeskemaer til de stikprøveudvalgte eksportører/producenter i USA, til EU-producenterne i stikprøven, til de tre samarbejdsvillige, ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen og til alle brugere, om hvem det vidste, at de var berørt af undersøgelsen.
(34)
Der blev modtaget svar fra de eksportører/producenter i USA, som indgik i stikprøven, fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, fra to ikke forretningsmæssigt forbundne importører og fra fire brugere.
(35)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af interesserede parter, og som den anså for nødvendige med henblik på en endelig fastsættelse af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser.
(36)
Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
Eksportører/producenter i USA
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas and Sioux Falls, South Dakota
Ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere i USA
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Forretningsmæssigt forbundet forhandler i Schweiz
-
Cargill International SA, Genève
EU-producenter
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nederlandene
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgien
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Tyskland
-
Ensus, Yarm, Det Forenede Kongerige
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Sverige
-
Tereos BENP, Lillebonne, Frankrig
Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nederlandene
-
Greenergy Fuels Limited, London, Det Forenede Kongerige
Brugere i Unionen
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nederlandene
1.3. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(37)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2010 til den 30. september 2011. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra januar 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(38)
Den pågældende vare er bioethanol, som undertiden kaldes »brændstofethanol«, dvs. ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), denatureret eller ikke denatureret, med undtagelse af varer med et vandindhold på over 0,3 % (m/m) målt i henhold til standard EN 15376, men herunder ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) i blandinger med benzin med et ethylalkolholindhold på over 10 % (v/v) med oprindelse i USA og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 og ex 3824 90 97.
(39)
Bioethanol kan fremstilles af forskellige landbrugsvarer, f.eks. sukkerrør, sukkerroer, kartofler, maniok og majs. I USA skelnes der med udgangspunkt i de forskellige råvarer som beskrevet i det følgende mellem:
a)
Det almindelige biobrændstof (primært fremstillet af majs som råvare og oftest betegnet majsethanol), der defineres som et fornyeligt brændstof udvundet af majsstivelse, produceret på anlæg, som blev påbegyndt opført efter indførelsesdatoen for Energy Independence and Security Act i december 2007 (5), og som i fremtiden skal sikre en nedbringelse af drivhusgasemissioner på 20 % i forhold til udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser fra benzin og diesel.
b)
Det avancerede biobrændstof, der defineres som et andet fornyeligt brændstof end ethanol udvundet af majsstivelse, som er udvundet af fornyelig biomasse og har et niveau for vugge til grav-emissioner af drivhusgas som fastlagt af administratoren af Energy Policy Act (»EPA«), som er mindst 50 % lavere end udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Denne term dækker »celluloseholdige biobrændstoffer« som f.eks. bioethanol og »biomassebaseret diesel«. Bilaget for avancerede biobrændstoffer omfatter bilaget for celluloseholdige biobrændstoffer, biomassebaseret diesel og udifferentierede avancerede biobrændstoffer.
(40)
Mere specifikt defineres celluloseholdigt biobrændstof (6) som et fornyeligt brændstof udvundet af enhver cellulose, hemicellulose eller lignin, som er udvundet af fornyelig biomasse og har et niveau for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser som fastlagt af EPA-administratoren, som er mindst 60 % lavere end udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Celluloseholdige biobrændstoffer omfatter celluloseholdig bioethanol. Der findes forsknings- og pilotprojekter, som i vidt omfang får støtte af den amerikanske regering til produktion af avancerede biobrændstoffer og navnlig celluloseholdig bioethanol fremstillet af især affaldsmaterialer fra landbrug og skovbrug. Ifølge de amerikanske embedsmænd og offentligt tilgængelige data (7) vil produktionen af denne type bioethanol nå op på ca. 4 mia. liter i 2014 og over 50 mia. liter inden 2021. Produktionen af celluloseholdig bioethanol var ubetydelig i UP.
(41)
I undersøgelsesperioden og indtil dato har majs været den primære råvare i USA, mens det i EU har været hvede.
(42)
Undersøgelsen viste, at bioethanol generelt sælges i sin rene form til blandingsproducenter/forhandlere, som blander (8) den med benzin, navnlig for at fremstille blandinger med et højt indhold af bioethanol, som eksporteres eller sælges på hjemmemarkedet til yderligere blanding og anvendes til brændstofforbrug. Blanding er ikke en særlig kompliceret operation og kan udføres ved at blande den ønskede andel af bioethanol og benzin i særlige tanke.
(43)
For at identificere forskellige typer bioethanol, bioethanolblandinger og blandinger i brug verden over skal ethanolbrændstofblandinger mærkes med »E«-numre, som angiver ethanolbrændstoffets andel af blandingen. F.eks. betyder E85 et indhold på 85 % vandfri ethanol og 15 % benzin. Blandinger med lavt indhold af ethanol fra E5 til E25 kendes også som gasohol, om end denne term internationalt mest benyttes om blandingen E10. E10-blandinger og derunder har været brugt i over 20 lande i hele verden frem til 2011, anført af USA, hvor næsten al benzin solgt i detailleddet i 2010 var blandet med 10 % bioethanol.
(44)
Undersøgelsen viste, at alle typer bioethanol anses for at være biobrændstoffer i henhold til det nugældende program, National Renewable Fuel Standard program (RFS1), som er oprettet i henhold til Energy Policy Act fra 2005 om ændring af Clean Air Act gennem oprettelse af den første nationale standard for fornyelige brændstoffer. Den amerikanske kongres gav US Environmental Protection Agency (EPA) ansvaret for at koordinere udformningen og gennemførelsen af dette program med US Department of Energy, US Department of Agriculture og interessenter.
(45)
Som følge af den energipolitik, der har været ført, blev USA verdens største producent af bioethanol fra 2005 med 57,5 % af den globale produktion. I 2009 sikrede de krav, som EPA stillede, at der blev produceret mindst 11 mia. gallons fornyelige brændstoffer, navnlig for at nå målene i Energy Independence and Security Act fra 2007. Stordriftsproduktionen gjorde det også muligt for amerikanske producenter at eksportere bioethanol til andre markeder, herunder Unionen.
(46)
På grundlag af officielle oplysninger, markedsoplysninger og offentligt tilgængelige oplysninger (9) betragtes alle typer bioethanol og bioethanol i blandinger, dvs. en blanding af bioethanol og mineralsk benzin, jf. betragtning 43, som produceres i USA og sælges enten i USA eller eksporteres, som bioethanolbrændstoffer og er omfattet af en lovgivningspakke vedrørende energieffektivitet, vedvarende energi og alternative brændstoffer i USA.
(47)
Det er blevet konstateret, at alle typer bioethanol og bioethanol i de blandinger, der er omfattet af denne undersøgelse, på trods af eventuelle forskelle med hensyn til de råmaterialer, som anvendes ved produktionen, eller produktionsprocessen har samme eller meget ensartede fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendes til samme formål. Eventuelle mindre variationer med hensyn til den pågældende vare ændrer ikke dens grundlæggende definition, dens egenskaber eller forskellige parters opfattelse af den.
(48)
Nogle parter hævdede, at definitionen af den pågældende vare ikke var klar, navnlig fordi den ikke tillod en sondring mellem bioethanol til brændstofanvendelse og bioethanol til andre anvendelsesformål. De hævdede således, at undersøgelsen burde dække ethanol til enhver brug og ethanol fra alle kilder, herunder syntetisk ethanol, som konkurrerer med bioethanol til industriel brug.
(49)
En anden part hævdede det modsatte, nemlig at undersøgelsen kun burde omfatte bioethanol til brændstofanvendelse, og at bioethanol til industriel brug således burde udelukkes.
(50)
I denne forbindelse bemærkes det, at den pågældende vare primært bør defineres på baggrund af sine grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og ikke ud fra brugen eller anvendelsen heraf. En vare, som har forskellige anvendelsesformål, kan nemlig have samme eller ensartede grundlæggende egenskaber uanset den senere brug, og under visse omstændigheder kan det være nødvendigt at uddybe analysen af varedefinitionen og varedækningen i lyset af de særlige træk ved erhvervsgrenen eller markedet.
(51)
I nærværende tilfælde stod det klart, at det i indledningsmeddelelsen ikke var hensigten at dække syntetisk ethanol i varedefinitionen. Syntetisk ethanol har andre egenskaber end bioethanol og opfylder ikke ovenstående kriterier, der er knyttet til definitionen af den pågældende vare. Ingen producenter, som fokuserer på produktion af den vare, deltog i denne undersøgelse. Derfor kan syntetisk ethanol ikke omfattes af definitionen af den pågældende vare og falder således uden for undersøgelsens rammer. I modsætning til det forslag, som visse parter fremsatte, fører denne præcisering hverken til en ændring af undersøgelsens rammer eller af den pågældende vares definition og havde ingen indvirkning på kvaliteten af de anvendte data.
(52)
Bioethanol til brændstofanvendelse og bioethanol beregnet til andre anvendelsesformål kan have ensartede egenskaber. Men i forbindelse med undersøgelsen blev dumping vurderet i forhold til amerikanske erhvervsdrivende, som producerede eller blandede bioethanol til brændstofanvendelse, dvs. bioethanol, som skulle indgå i en brændstofblanding. På samme måde gjaldt undersøgelsen af EU-producenterne bioethanol beregnet til brændstofanvendelse og ikke andre anvendelsesformål. Derfor bør bioethanol beregnet til andre formål end brændstof ikke være omfattet af denne undersøgelse.
(53)
Importører, som ikke vil bruge importeret biethanol fra USA til brændstofanvendelse, har mulighed for at indgive en toldangivelse i overensstemmelse med bestemmelserne om endeligt anvendelsesformål i artikel 291-300 i gennemførelsesbestemmelserne til Unionens toldkodeks (10).
2.2. Samme vare
(54)
Det blev konstateret, at bioethanol, der fremstilles af EU-erhvervsgrenen og sælges på EU-markedet, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som bioethanol, der eksporteres til Unionen fra USA.
(55)
Som beskrevet ovenfor i betragtning 39 kan bioethanol fremstilles af forskellige råmaterialer. Undersøgelsen viste imidlertid ikke, at det anvendte råmateriale ville medføre forskelle i slutvarens egenskaber. Det blev konstateret, at den pågældende vare fremstillet i USA, navnlig af majs, og eksporteret til Unionen er ombyttelig med den vare, der er fremstillet, navnlig af hvede, og solgt i Unionen af EU-producenter. Desuden er der ingen betydelige forskelle, hvis nogen overhovedet, med hensyn til anvendelsesformålene og opfattelsen af varen blandt de erhvervsdrivende og brugerne på markedet for bioethanol.
(56)
Det bekræftes derfor, at bioethanol fremstillet og solgt i Unionen og den pågældende vare eksporteret fra USA bør anses for at være identiske i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.
(57)
Nogle af de stikprøveudvalgte US-producenter hævdede, at bioethanol fremstillet og solgt på det amerikanske marked ikke er samme vare som den pågældende vare, fordi det ikke svarer nøjagtigt til produktbeskrivelsen i indledningsmeddelelsen. De typer bioethanol, der sælges på de amerikanske marked, har faktisk et vandindhold, som ligger over tærskelværdien på 0,3 %, og de svarer snarere til den amerikanske standard (ASTM) end til EN 15376.
(58)
Men undersøgelsen viste, at bioethanol fremstillet til salg på det amerikanske marked stort set har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som den pågældende vare. Ifølge grundforordningens artikel 1, stk. 4, skal samme vare ikke nødvendigvis i enhver henseende være mage til den pågældende vare; den kan være en vare, der - om end den ikke i enhver henseende er mage til - har egenskaber, som ligger tæt op ad den pågældende vares egenskaber. Det er tilfældet for bioethanol solgt på det amerikanske marked og bioethanol eksporteret til Unionen. Der er tidligere eksempler på varer, som blev anset for at være samme vare som den pågældende vare til trods for visse forskelle (11).
(59)
Det blev derfor besluttet at ændre den foreløbige konklusion og at anse ASTM bioethanol solgt på det amerikanske marked for at være samme vare som den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. DUMPING
3.1. Indledning
(60)
Som forklaret i betragtning 6-16 ovenfor omfattede undersøgelsen, som havde til formål at konstatere eventuel dumping, dels bioethanolproducenter, dels forhandlere/blandingsproducenter, som eksporterede den pågældende vare til EU-markedet.
(61)
I grundforordningens artikel 9, stk. 5, hedder det, at i forordningen om indførelse af tolden anføres tolden for hver enkelt leverandør, eller, hvis dette ikke er praktisk muligt tolden for det pågældende leverandørland.
(62)
Visse producenter hævdede, at det var muligt at identificere og spore deres varer, når de blev solgt til amerikanske erhvervsdrivende med henblik på eksport, navnlig til Unionen. De henviste til certificeringsproceduren i direktivet om vedvarende energi, men de kunne navnlig ikke skabe en forbindelse mellem deres salg på det amerikanske marked og andre erhvervsdrivendes eksport til Unionen. Som omtalt i betragtning 12 og 63 havde disse producenter heller ikke kendskab til det niveau, som eksportpriserne til Unionen befandt sig på.
(63)
I dette tilfælde kunne det konstateres, at det på grund af bioethanolindustriens struktur og den måde, hvorpå den pågældende vare blev fremstillet og solgt på det amerikanske marked og eksporteret til Unionen, ikke var praktisk muligt at indføre individuelle dumpingmargener for amerikanske producenter. Det forholdt sig nærmere betegnet således, at producenterne i US-stikprøven ikke eksporterede den pågældende vare til Unionen, og de undersøgte forhandlere/blandingsproducenter tilvejebragte bioethanol fra forskellige producenter, blandede det og solgte det, navnlig til eksport til Unionen, og derfor var det i modsætning til ovennævnte parters påstande ikke muligt at spore alle indkøb individuelt og sammenligne de normale værdier med de relevante eksportpriser, og det er ikke muligt at identificere producenten på det tidspunkt, der eksporteres til Unionen. Alle forsendelser til Unionen indeholder med andre ord bioethanol produceret af forskellige amerikanske producenter i USA og ikke blot af producenterne i US-stikprøven. Endvidere viste undersøgelsen også, at de priser, som producenterne i US-stikprøven anvendte ved salg til deres amerikanske kunder i USA, ikke var på linje med den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare ved eksport til Unionen.
(64)
Derfor bør der indføres en landsdækkende dumpingmargen.
3.2. Normal værdi
(65)
For så vidt angår fastsættelse af normal værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, fastslog Kommissionen først, om de to samarbejdsvillige forhandleres/blandingsproducenters hjemmemarkedssalg af den pågældende vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen i UP.
(66)
Da salgsmængden af samme vare på hjemmemarkedet var tilstrækkelig, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den pris, som uafhængige kunder i USA betalte eller skulle betale til de to omtalte forhandlere/blandingsproducenter.
3.3. Eksportpris
(67)
De samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter indsendte data, som gjorde det muligt at fastsætte en eksportpris på grundlag af de priser, der faktisk er betalt eller skal betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8. For de transaktioner, hvor importen til Unionen skete gennem en forretningsmæssigt forbunden forhandler, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen for denne forretningsmæssigt forbundne forhandlers første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
(68)
For så vidt angår salget gennem den forretningsmæssigt forbundne forhandler i Schweiz blev salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste ikke trukket fra eksportprisen, idet disse poster ikke blev betragtet som omkostninger mellem import og videresalg i Unionen. Undersøgelsen viste, at den forretningsmæssigt forbundne forhandlers hovedaktivitet bestod af likviditetsstyring for »sukkerenheden«, som biobrændstoffer hører ind under, og hedging mod de risici, der udgør en naturlig del af forretninger i landbrugssektoren, ved at indgå derivataftaler både OTC og på organiserede finansielle markeder.
(69)
Visse amerikanske producenter hævdede, at institutionerne i praksis normalt anvender ekportørens salgspris til den første uafhængige kunde som den eksportpris, der anvendes til dumpingberegninger. I dette tilfælde ville denne pris være de amerikanske producenters salgspris til amerikanske ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter. Men som nævnt i betragtning 62 og 63 eksporterede ingen af de amerikanske bioethanolproducenter den pågældende vare til Unionen, og de havde ikke kendskab til det niveau, som eksportpriserne til Unionen befandt sig på. Derfor kan deres hjemmemarkedspris ikke anvendes, for det er ikke en eksportpris, som betales eller skal betales for den pågældende vare i Unionen. Deres påstand kan derfor ikke godtages.
3.4. Sammenligning
(70)
Sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris pr. produkttype fastsat for de samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter blev foretaget ab fabrik under hensyn til forskelle i faktorer, der påvistes at påvirke priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. En forhandler/blandingsproducent hævdede, at oplysningerne om hjemmemarkedssalg ikke var repræsentative. Da forhandlerne/blandingsproducenterne ikke indgav oplysninger om hele hjemmemarkedssalget, er beregningen baseret på oplysningerne i spørgeskemaet og fra kontrolbesøget.
(71)
En forhandler/blandingsproducent hævdede, at beregningen af salgsprisen på hjemmemarkedet bør baseres på oplysninger om spotmarkedet fra NYMEX. Kommissionen er af den opfattelse, at kontrollerede data fra de to forhandlere/blandingsproducenter er mere troværdige.
(72)
Derfor blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i forbindelse med transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger i det omfang, det var muligt og berettiget.
(73)
Den pågældende vare og samme vare har det særlige kendetegn, at forhandlerne/blandingsproducenterne modtog støtte, hovedsagelig i form af punktafgiftsfritagelser i UP i forbindelse med salg af bioethanolblandinger. Den metode, som anvendes til at fastsætte den normale værdi og eksportprisen, tager i fuldt omfang højde for nævnte forhandleres/blandingsproducenters faktiske salgspriser på hjemmemarkedet og ved eksport. Ved en sammenligning af forhandlernes/blandingsproducenternes salg på det amerikanske marked og forhandlernes/blandingsproducenternes eksportpriser til Unionen med det formål at beregne dumpingniveauet for den pågældende vare fjernes derfor den eventuelle indvirkning, som støtten kan have haft på priserne, for støtten påvirkede i samme grad både salget på hjemmemarkedet og eksportsalget i UP. En forhandler/blandingsproducent hævdede, at virksomheden ikke havde modtaget støtte ved salg på hjemmemarkedet. Virksomheden har dog ikke fremlagt dokumentation for denne påstand; det er endvidere vanskeligt at forene denne påstand med oplysninger fra de amerikanske myndigheder om brugen af denne støtte.
3.5. Dumping
(74)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. På grundlag af denne sammenligning kunne det konstateres, at de samarbejdsvillige, ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter har været involveret i dumping.
(75)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen på 9,5 % blev beregnet på grundlag af de samarbejdsvillige forhandleres/blandingsproducenters samlede data og svarer til den landsdækkende dumpingmargen for USA.
(76)
Visse af de stikprøveudvalgte amerikanske producenter hævdede, at de forventede at opnå en individuel toldmargen i tilfælde af endelige antidumpingforanstaltninger. I lyset af indholdet i betragtning 6-16 og begrundelserne i betragtning 60-64 kan dette krav ikke accepteres, da undersøgelsen bekræftede, at det for så vidt angår disse erhvervsdrivende, navnlig fordi de ikke eksporterede til Unionen i UP, ikke var muligt at spore deres varer ved eksport til Unionen, og at de normalt hverken havde kendskab til eksporttidspunktet eller til den pris, som EU-importørerne betalte eller skulle betale, og derfor var det ikke muligt at beregne en troværdig eksportpris og dumpingmargen for disse producenter.
(77)
Visse producenter anmodede om yderligere oplysninger om dumpingberegningerne for de to samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter. Men det bør for det første tages i betragtning, at de ønskede oplysninger indeholder forretningshemmeligheder og derfor ikke kan videregives til andre end den berørte part. For det andet er det almindelig praksis i institutionerne at oplyse om den generelle metode, som anvendes til at fastlægge dumping for alle parter, hvor individuelle oplysninger ikke indgår i beregningerne. Denne metode er beskrevet i det dokument med generelle oplysninger, som er sendt til alle parter.
4. SKADE
4.1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(78)
EU-produktionen blev fastlagt på grundlag af en markedsrapport, som klageren indgav i forbindelse med undersøgelsen. Den samlede EU-produktion af samme vare i henhold til denne rapport blev sammenlignet med oplysningerne fra de 17 samarbejdsvillige EU-producenter. Der kunne konstateres en beskeden forskel på ca. 5 % mellem de to sæt data. Det skyldes, at nogle relativt små, ikke samarbejdsvillige EU-producenter ikke indgav oplysninger om deres produktion. På dette grundlag blev den samlede EU-produktion anslået til 3,42 millioner ton i UP. De EU-producenter, der tegnede sig for den samlede EU-produktion, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og betegnes derfor som »EU-erhvervsgrenen«.
4.2. EU-forbruget
(79)
EU-forbruget blev beregnet på grundlag af EU-erhvervsgrenens samlede EU-produktion plus importmængden fra tredjelande, fastsat på grundlag af de bedste tilgængelige statistikker, mens EU-erhvervsgrenens lagerændringer og eksport, som indberettet af EU-erhvervsgrenen, blev trukket fra. Visse parter hævdede, at de statistikker, der blev anvendt til at beregne forbruget, ikke var fuldstændige, fordi der ikke blev taget højde for en væsentlig import af bioethanal fra andre tredjelande, navnlig i UP. De mente også, at Kommissionen havde overvurderet importmængden fra USA, og at tallene for forbrug og markedsandel derfor ikke var pålidelige.
(80)
Disse påstande blev analyseret og krydstjekket med de forhåndenværende oplysninger. Med hensyn til importen fra andre lande fremlagde parterne ingen form for dokumentation for importmængderne af den pågældende vare. Importen fra andre lande blev dog taget i betragtning i forbindelse med skønnet over importen. For så vidt angår importmængden fra USA blev der fundet en skrivefejl i skønnet over importen fra USA i UP. Derfor er importmængden vurderet på ny og tilpasset i nødvendigt omfang. Det har dog ingen indvirkning på konklusionerne i forbindelse med vurderingerne af skade og årsagssammenhæng.
(81)
For så vidt angår importen af den pågældende vare bør det understreges, at der ikke findes specifikke toldkoder i den kombinerede nomenklatur for den pågældende vare. Endvidere omfatter de koder i den kombinerede nomenklatur, hvorunder den pågældende vare kan angives til toldmyndighederne, andre varer ud over den pågældende vare.
(82)
For så vidt angår importen af bioethanolblandinger har de kontrollerede spørgeskemabesvarelser fra de ikke forretningsmæssigt forbundne importører vist, at hovedparten af importen blev angivet til toldmyndighederne under Taric-kode 3824909799. Oplysninger om importmængden kan dog ikke indhentes direkte fra Eurostat, fordi denne Taric-kode omfatter forskellige kemiske varer ud over den pågældende vare.
(83)
Med hensyn til den import, som blev angivet under kode 2207 10 00 og 2207 20 00 i den kombinerede nomenklatur, var det ikke muligt at skelne mellem den pågældende vare og andre varer, som ikke var omfattet af undersøgelsen, på grund af manglende oplysninger om den importerede vare.
(84)
Da det ikke var muligt at indhente fuldstændige oplysninger om importen fra Eurostat, blev det derfor besluttet også at anvende andre oplysningskilder til at fastlægge importen af den pågældende vare til EU-markedet.
(85)
For at opnå det bedste skøn over importen af den pågældende vare med oprindelse i USA blev det besluttet, at statistikkerne fra US International Trade Commission (ITC) ville tilvejebringe det mest troværdige grundlag. De indberettede eksportmængder svarer til US-toldkode 2207 10 60 og 2207 20 00.
(86)
Der blev for at fastlægge den amerikanske import til EU-markedet anlagt en rimelig tilgang til vurdering af denne import, og der blev taget højde for alle de mængder, som US International Trade Commission havde indberettet.
(87)
Skønnet over importen til Unionen med oprindelse i Brasilien blev baseret på følgende informationskilder: rapporter fra Renewable Fuels Agency i Det Forenede Kongerige vedrørende importen til Det Forenede Kongerige; uddrag af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland og fra Eurostat. For så vidt angår Nederlandene, Sverige og Finland blev importmængden anslået på grundlag af importør- og eksportørnavne og produktbeskrivelsen, hvis den forelå. Der blev anlagt en forsigtig tilgang til vurdering af denne import. Alle de indberettede mængder blev taget i betragtning i forbindelse med beregningen af importen.
(88)
Endelig blev Eurostat også anvendt til at anslå restimporten til Unionen for andre medlemsstater end dem, der er nævnt i betragtning 87. Importmængderne blev justeret på grundlag af procentsatsen for den mængde bioethanol, der anvendes som brændstof i Unionen. Kilden til denne justering findes i klagen. Procentsatsen stammer fra den årlige opgørelse over ethanol, som Europa-Kommissionen offentliggør (12). Den mængde bioethanol, der anvendes som brændstof i Unionen, udgjorde 54 % i 2008, 66 % i 2009 og 68 % i 2010. For så vidt angår UP blev procentsatsen for 2010 anvendt til at anslå den relevante import i UP.
(89)
Eurostat og uddragene af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland blev anvendt som informationskilder til at anslå import med anden oprindelse. Den samme metodologi blev anvendt til at beregne importen fra Brasilien.
(90)
Uddraget af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland blev anvendt som informationskilde til at beregne den gennemsnitlige cif-enhedspris ved import fra USA og Brasilien. Og for så vidt angår USA blev der også anvendt data fra det kontrollerede spørgeskema til ikke forretningsmæssigt forbundne importører. For så vidt angår USA blev de gennemsnitlige cif-priser for 2008 og 2009 anslået på grundlag af den gennemsnitlige pris, som ITC i USA havde indberettet for disse år, udtrykt i forhold til den gennemsnitlige cif-enhedspris opnået i 2010.
(91)
Lagerændringerne blev beregnet på grundlag af de oplysninger fra EU-erhvervsgrenen, som klageren havde indgivet.
(92)
På dette grundlag udviklede EU-forbruget sig således:
2008
2009
2010
UP
Samlet EU-produktion (i ton) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Samlet import fra tredjelande, herunder det pågældende land (i ton) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
EU-erhvervsgrenens samlede eksport til ikke-EU-lande (i ton) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Lagerændringer (13) (i ton) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
EU-forbrug (i ton)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Indeks: 2008 = 100
100
115
121
129
Kilde:
(A) markedsrapport, (B) Eurostat, US International Trade Commission, Renewable Fuels Agency i Det Forenede Kongerige og uddrag af toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige og Finland; (C) klage, spørgeskemabesvarelser fra de stikprøveudvalgte EU-producenter, oplysninger om EU-erhvervsgrenen indgivet i klagen.
(93)
EU-forbruget steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 29 %. Stigningen skyldes til dels, at direktivet om vedvarende energi, som opstiller mål for væksten i forbruget af vedvarende energi, blev gennemført i medlemsstaterne.
4.3. Importen til Unionen fra det pågældende land
4.3.1. Importmængde, markedsandel og pris for importen fra det pågældende land
(94)
Med hensyn til mængde, markedsandel og pris udviklede importen til Unionen fra USA sig i den betragtede periode som følger:
2008
2009
2010
UP
Importmængde fra USA (i ton) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Indeks: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Markedsandel (%)
1,9
1,4
8,5
15,7
Indeks: 2008 = 100
100
73
454
837
Gennemsnitlig pris (EUR/ton) (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Indeks: 2008 = 100
100
94
92
106
Kilde:
(A) eksportmængde angivet af US International Trade Commission, (B) uddrag af toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige og Finland og en kontrolleret spørgeskemabesvarelse fra ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(95)
Mængdemæssigt steg importen fra USA betydeligt fra 63 406 ton til 686 185 ton i den betragtede periode. US-eksportørernes markedsandel i Unionen steg også betydeligt fra 1,9 % til 15,7 % i denne periode.
(96)
Selv om de amerikanske importpriser steg med 6 % i gennemsnit i den betragtede periode, lå de amerikanske eksportørers priser konsekvent lavere end EU-producenternes gennemsnitspriser, jf. betragtning 117. De amerikanske eksportørers systematiske prisunderbud er forklaringen på den betydelige stigning i markedsandelen, som de opnåede i den betragtede periode.
4.3.2. Prisunderbud forårsaget af import fra det pågældende land
(97)
For at kunne vurdere et eventuelt prisunderbud i UP blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik-niveau, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for hver varetype ved de amerikanske eksportørers salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis. For at muliggøre en fair prissammenligning blev US-prisen justeret i passende omfang for gældende told og omkostninger efter import.
(98)
Sammenligningen fremviste et konsekvent prisunderbud, udtrykt i procent af de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser i undersøgelsesperioden, på i gennemsnit 5,6 %. Prisunderbuddet er udtryk for det pristryk, som importen fra det pågældende land udøvede på EU-markedet, navnlig i UP.
4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.4.1. Indledende bemærkninger
(99)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(100)
Skadesanalysen er for så vidt angår makroøkonomiske data, f.eks. produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, lagerbeholdninger, beskæftigelse, produktivitet og dumpingmargenens størrelse, baseret på oplysningerne fra ePURE om EU-erhvervsgrenen som helhed.
(101)
Skadesanalysen er for så vidt angår mikroøkonomiske data, f.eks. priser, rentabilitet, likviditet, investering, investeringsafkast, evne til at tilvejebringe kapital, lønninger og lagerbeholdninger, udarbejdet på grundlag af de oplysninger, som de stikprøveudvalgte EU-producenter har indgivet gennem de kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(102)
I Unionen befinder bioethanolindustrien sig stadig i opstartsfasen. Nogle virksomheder har for nylig investeret i nye produktionsfaciliteter eller har udvidet eksisterende kapaciteter for at dække den stigende efterspørgsel i Unionen. Det forhold, at nye producenter påbegyndte produktion i den betragtede periode, førte til en positiv udvikling af indikatorer som f.eks. produktion, produktionskapacitet, salgsmængde og beskæftigelse.
(103)
Undersøgelsen viste også, at denne type industrier har brug for en vis tid, mellem to og tre år fra opstartstidspunktet, til at nå op på et normalt produktionsniveau.
4.4.2. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
UP
Produktionsmængde (i ton)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Indeks: 2008 = 100
100
130
152
157
Produktionskapacitet (i ton)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Indeks: 2008 = 100
100
116
136
137
Kapacitets-udnyttelse (%)
63
70
70
72
Indeks: 2008 = 100
100
112
112
114
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren
(104)
Som følge af direktivet om vedvarende energi steg EU-produktionen betydeligt i den betragtede periode, dvs. med ca. 57 %. Fra 2008 til 2010 steg EU-produktionen med 36 %, men derefter aftog væksten betydeligt og lå kun på 3,5 % i UP sammenlignet med 2010.
(105)
Produktionskapaciteten steg med 37 % i den betragtede periode og fulgte nogenlunde det samme mønster som produktionen.
(106)
Kapacitetsudnyttelsen steg med 14 % i den betragtede periode, og stigningen fandt sted i begyndelsen af den betragtede periode. Visse EU-producenter befandt sig i opstartsfasen i 2009, og derfor forventedes det, at kapacitetsudnyttelsen ville være steget yderligere, idet producenter normalt har behov for to til tre år fra opstarten til at nå op på et normalt produktionsniveau, jf. betragtning 103. Det har dog ikke været tilfældet.
(107)
Undersøgelsen bekræftede således, at flere virksomheder i Unionen begyndte at producere i begyndelsen eller i løbet af den betragtede periode i forventning om offentliggørelse af direktivet om vedvarende energi. Det medførte en positiv udvikling, navnlig for så vidt angår skadesfaktorerne, især i perioden indtil 2010. Men situationen på EU-markedet ændrede sig i takt med den kraftige stigning i dumpingimporten fra USA i 2010, og den forventede vækst i aktiviteten i UP fandt ikke sted.
4.4.3. Salgsmængde og markedsandel
2008
2009
2010
UP
Salgsmængde (i ton)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Indeks: 2008 = 100
100
130
152
159
Markedsandel (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Indeks: 2008 = 100
100
113
126
122
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren
(108)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde steg med 59 % og markedsandelen med 13,8 procentpoint i den betragtede periode. Salgsmængden steg jævnt mellem 2008 og 2010, men mellem 2010 og UP steg salgsmængden mindre end forbruget, som øgedes med 6,8 % i den periode.
(109)
På samme måde steg EU-erhvervsgrenens markedsandel indtil 2010 og faldt derefter i UP. I perioden mellem 2010 og UP faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 2,2 procentpoint, mens importen fra USA næsten fordoblede sin markedsandel med en forøgelse på 7,2 procentpoint.
4.4.4. Vækst
(110)
EU-forbruget steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 29,2 %. Selv om salgsmængden og markedsandelen også steg i denne periode, drog EU-erhvervsgrenen ikke i fuldt omfang fordel af denne stigning i forbruget, navnlig fra 2010. Fra 2010 og indtil UP aftog stigningen i EU-erhvervsgrenens salgsmængde, og markedsandelen faldt i forhold til de forudgående år.
(111)
Nogle parter hævdede, at vækstmønstret i visse indikatorer i den betragtede periode, ikke afspejler situationen i en skadet erhvervsgren. Men som nævnt viste undersøgelsen, at nedgangen i EU-erhvervsgrenens vækst i 2010 og i UP faldt sammen med en kraftig stigning i lavprisdumpingimporten fra USA.
4.4.5. Beskæftigelse og produktivitet
2008
2009
2010
IP
Antal ansatte
2 331
2 419
2 523
2 552
Indeks: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivitet
(enhed/ansat)
924
1 157
1 298
1 328
Indeks: 2008 = 100
100
125
141
144
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren.
(112)
Beskæftigelsen steg med 9 % i den betragtede periode. Den steg, nærmere betegnet, med 8 % fra 2008 til 2010, men steg kun marginalt med 1 % i UP. Denne udvikling afspejler tendensen for så vidt angår kapacitet og produktion i Unionen.
(113)
EU-erhvervsgrenens produktivitet blev målt som den årlige produktion pr. ansat. Den steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 44 %, og afspejler læringseffekten og effektivitetsstigningen i og efter opstartsfasen.
4.4.6. Den faktiske dumpingmargens størrelse
(114)
I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på det pågældende lands dumpingimport kan virkningen på EU-erhvervsgrenen af de dumpingmargener, der blev konstateret i UP, ikke anses for ubetydelig.
4.4.7. Genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping
(115)
Dette spørgsmål er ikke relevant i denne forbindelse, da der ikke findes virkninger af tidligere dumping.
4.4.8. EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser
2008
2009
2010
UP
Enhedspris (EUR)
702,59
634,88
657,41
768,59
Indeks: 2008 = 100
100
90
94
109
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(116)
EU-erhvervsgrenens priser steg samlet set med 9 % i løbet af den betragtede periode. De faldt i 2009 sammenlignet med 2008, men steg derefter jævnt indtil udgangen af UP. Men undersøgelsen viste, at prisstigningerne ikke var tilstrækkelige til at dække EU-erhvervsgrenens omkostninger. Forskellen mellem salgspriserne og omkostningerne øgedes yderligere, navnlig i UP. Det skete samtidig med den øgede tilstedeværelse af lavprisdumpingimport fra USA på EU-markedet.
(117)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenens priser forblev højere (indtil 23 %) end priserne på dumpingimporten fra USA i den betragtede periode.
4.4.9. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
2008
2009
2010
UP
Nettofortjeneste før skat (i EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Indeks: 2008= - 100
- 100
4
- 102
- 246
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Indeks: 2008= - 100
- 100
3
-49
-84
Likviditet (i EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Indeks: 2008= - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Likviditet i % af EU-salget til ikke forretningsmæssigt forbundne parter
-0,9
8,7
8,2
4,4
Indeks: 2008= - 100
- 100
980
930
494
Investeringer (i EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Indeks: 2008 = 100
100
26
12
7
Investeringsafkast (%)
-10
2
-88
- 357
Indeks: 2008 = 100
- 100
15
- 870
-3 538
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(118)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet blev beregnet både i absolutte beløb (nettofortjenesten før skat) og udtrykt som nettofortjenesten eller -tabet før skat i procent af omsætningen ved salg af samme vare. EU-erhvervsgrenens rentabilitet var negativ i den betragtede periode, dog ikke i 2009, da det lykkedes for de stikprøveudvalgte virksomheder at opnå balance.
(119)
Investeringsafkastet fulgte et lignende mønster, men lå langt under det afkast, som var nødvendigt, for at EU-erhvervsgrenen kunne overleve.
(120)
Likviditeten var negativ i 2008, men forbedredes i 2009 og 2010. I UP begyndte likviditeten dog at falde igen og afspejlede dermed en forringelse af EU-erhvervsgrenens evne til selv at finansiere sine aktiviteter.
(121)
Udviklingen i rentabiliteten, likviditeten og investeringsafkastet i den betragtede periode begrænsede EU-erhvervsgrenens evne til at investere i sine aktiviteter og underminerede dens udvikling, hvilket tydeligt fremgår af en nedgang på 93 % i investeringerne i denne periode.
4.4.10. Lønninger
2008
2009
2010
UP
Lønninger (i EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Indeks: 2008 = 100
100
107
117
132
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(122)
Lønningerne steg med 32 % i den betragtede periode og afspejler produktivitetsgevinster blandt de ansatte.
4.4.11. Lagerbeholdninger
2008
2009
2010
UP
Slutlagre (i ton)
34 585
24 022
38 649
31 408
Indeks: 2008 = 100
100
69
112
91
Lagre i forhold til produktion (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven.
(123)
Lagerbeholdningerne faldt en anelse i den betragtede periode.
4.5. Konklusion om skade
(124)
Undersøgelsen har vist, at den kraftige stigning i lavprisdumpingimporten på EU-markedet fandt sted i 2010, navnlig i UP. I den periode udviste visse skadesindikatorer vedrørende EU-erhvervsgrenens økonomiske situation en forbedring, men væksten lå ikke på linje med stigningen i forbruget i den betragtede periode, og forbedringerne var derfor ikke tilstrækkelige til at give EU-erhvervsgrenen mulighed for at udvikle sine aktiviteter.
(125)
Som det er normalt i forbindelse med nye aktiviteter i vækst, udviste visse indikatorer, f.eks. salgsmængde, produktion og udnyttelseskapacitet, en positiv tendens i den betragtede periode. Forklaringen er den, at nye EU-producenter kom ind på markedet i den pågældende periode. Men undersøgelsen viste, at situationen på EU-markedet fra 2010, da den kraftige stigning i lavprisimporten fandt sted, ikke gav EU-producenterne mulighed for at nå op på et aktivitets- og prisniveau, der var tilstrækkeligt til at udvide og opretholde de betydelige investeringer, der blev gjort i den betragtede periode.
(126)
Det kunne konstateres, at lavprisimporten konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser. På grund af prisniveauet kunne erhvervsgrenen ikke dække sine omkostninger og tilvejebringe den likviditet og den fortjeneste, der skulle til for at udvikle aktiviteterne.
(127)
Skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, f.eks. rentabilitet, likviditet og investeringsafkast, forringedes eller forblev langt under det normale niveau. Det påvirkede i alvorlig grad EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital og foretage yderligere investeringer i sine aktiviteter.
(128)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i UP, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(129)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5 og 6, blev det undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade; andre kendte faktorer end dumpingimporten, som samtidig kunne forvolde EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
5.2. Dumpingimportens virkninger
(130)
Som omhandlet ovenfor voksede EU-forbruget væsentligt med 29,2 % i den betragtede periode. Dumpingimporten fra det pågældende land steg imidlertid betydeligt i mængde, dvs. fra en andel på 1,9 % af EU-markedet ved begyndelsen af den betragtede periode til 15,7 % i UP. Det medførte klart et pres på EU-erhvervsgrenen især fra 2010 til slutningen af UP, da denne import mere end fordobledes. Fra 2010 og især i UP befandt der sig store mængder lavprisimport fra USA på EU-markedet, som underbød EU-erhvervsgrenens priser. Denne situation forhindrede erhvervsgrenen i at udvikle sig i UP som forventet.
(131)
Nogle parter har indvendt, at EU-erhvervsgrenens situation forbedredes netop fra 2010 til UP, og at den var sammenfaldende med fordoblingen af importen fra USA. Som anført i betragtning 102 og 107 førte det forhold, at mange EU-producenter begyndte at komme ind på markedet i den betragtede periode, til positive tendenser inden for visse skadesfaktorer, f.eks. produktion og salgsmængde. EU-erhvervsgrenen mistede imidlertid markedsandel i UP sammenlignet med 2010, mens EU-markedet samtidig oplevede den største stigning i dumpingimporten fra USA. Eksistensen af prisunderbud og pristryk førte til forværringen af EU-erhvervsgrenens overordnede finansielle situation, især med hensyn til rentabiliteten.
(132)
Lavprisimporten har således spillet en betydelig rolle i forbindelse med den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt i UP.
5.3. Andre faktorers indvirkning
(133)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev undersøgt for at sikre, at eventuel skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten: importen fra andre lande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, virkningen af den økonomiske krise og andre faktorer, som f.eks. udsving i råmaterialepriserne, efterspørgslens udvikling og de påståede interne problemer hos virksomhederne i EU-erhvervsgrenen.
5.3.1. Import fra andre lande (Brasilien)
(134)
Ifølge tilgængelige oplysninger var der bortset fra Brasilien ikke andre lande, der eksporterede den pågældende vare til Unionen i betydelige mængder i den betragtede periode. Med hensyn til priser er de brasilianske importpriser forblevet et godt stykke under EU-producenternes priser. Dog har importen fra Brasilien klart vist en faldende tendens i mængde (-81 %) og markedsandel (-25,8 %) i den betragtede periode. Da importmængden blev reduceret til et så lavt niveau i UP, kan den følgelig ikke anses for at have brudt årsagssammenhængen mellem lavprisimport fra USA og skaden for EU-erhvervsgrenen i UP.
2008
2009
2010
UP
Importmængden fra Brasilien (i ton)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Indeks: 2008 = 100
100
86
39
19
Markedsandel for importen fra Brasilien (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Den gennemsnitlige
(Cif-enhedspris (EUR/pr. importeret ton)
560,8
496,2
580,8
622,4
Indeks: 2008 = 100
100
88
104
111
Kilde:
Eurostat, the UK Renewable Fuels Agency, toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige, Finland og klageren.
(135)
En række parter hævdede, at importen fra Brasilien lå over bagatelgrænsen i hele den betragtede periode, og at den fandt sted til dumpingpriser på EU-markedet. De fremførte desuden, at importen fra USA kun erstattede den markedsandel, som var til overs efter den brasilianske import. Importen fra USA kan derfor ikke påstås at være årsagen til EU-erhvervsgrenens væsentlige skade.
(136)
Som forklaret ovenfor faldt den brasilianske import betydeligt i den betragtede periode. Markedsandelen faldt fra 30,3 % til 4,5 % på et tidspunkt, hvor forbruget steg betydeligt. I betragtning af de brasilianske eksportørers prisniveau på EU-markedet kan det ikke udelukkes, at tilstedeværelsen af brasiliansk bioethanol i en vis grad bidrog til EU-erhvervsgrenens skade. Det er imidlertid opfattelsen, at denne import blev reduceret til et sådant niveau i UP, at den ikke kan anses for at være en væsentlig årsag til denne skade. Faktisk steg dumpingimporten fra USA mere end 330 000 ton i perioden mellem 2010 og UP, hvorimod importen fra Brasilien faldt med ca. 200 000 ton. Det er således opfattelsen, at tilstedeværelsen af brasiliansk bioethanol på EU-markedet, især i UP, ikke er af en sådan beskaffenhed, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra USA og den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen i den periode.
5.3.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
2008
2009
2010
UP
Eksportsalg (i ton)
26 263
41 023
53 085
59 633
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(137)
Det fremgik af undersøgelsen, at mindre mængder af bioethanol blev eksporteret af EU-erhvervsgrenen i UP til priser, der stort set lå over EU-markedets priser. Derfor konkluderedes det, at eksportresultatet ikke er en faktor, som har brudt årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra det pågældende land.
5.3.3. Virkningen af den økonomiske krise
(138)
Det blev ikke konstateret, at den økonomiske krise havde haft en negativ virkning på EU-erhvervsgrenen. Forbruget af bioethanol i Unionen oplevede sin største stigning i 2009, det år som generelt opfattes som det værste år i den økonomiske krise. I samme periode steg også EU-producenternes produktion og salg.
(139)
Ud fra ovenstående er det opfattelsen, at den økonomiske krise ikke har brudt årsagssammenhængen mellem lavprisimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenens har lidt.
5.3.4. Andre faktorer
(140)
Parterne har også nævnt andre faktorer, som kunne have brudt årsagssammenhængen som f.eks. udsving i råmaterialepriserne, efterspørgslens udvikling, som var lavere end ventet, lovgivningsrammer i Unionen, som angiveligt er til ulempe for EU-producenterne, og visse påståede interne problemer hos EU-producenterne.
(141)
Med hensyn til udsving i råmaterialepriserne blev det konstateret, at både priserne på majs og hvede var volatile i den betragtede periode. Det fremgik af undersøgelsen, at de fleste producenter imidlertid sikrer sig mod denne risiko gennem en særlig prisfastsættelsesmekanisme med deres leverandører eller via finansmarkederne. Deraf følger, at råmaterialepriserne i anden halvdel af UP var mere eller mindre identiske, selv om disse priser var forskellige især fra 2008 til 2010, da prisen på majs var lavere end prisen på hvede. Det viser, at prisforskelle reduceres til et minimum, og at de ikke er af varig art.
(142)
Nogle parter har hævdet, at gennemførelsen af direktivet om vedvarende energi i medlemsstaterne har været for langsom, og at forbruget sakkede agterud i forhold til de mål, som nævnte direktiv havde fastsat. Men selv om de oprindelige mål ikke blev nået fuldt ud i den betragtede periode, er det en positiv faktor, at forbruget er vokset betydeligt, nemlig med 29,2 % i den periode, og det kan ikke tilsidesættes i analysen. Under alle omstændigheder kan den påståede langsomme gennemførelse af direktivet om vedvarende energi ikke berettige tilstedeværelsen af de store mængder lavprisdumpingimport på EU-markedet, som underbød EU-erhvervsgrenens priser og forvoldte skade for denne erhvervsgren. Derfor afvises denne påstand.
(143)
Parterne har også fremført, at EU-erhvervsgrenen alene ikke kunne efterkomme EU's efterspørgsel som følge af en lovgivningsmæssig usikkerhed, og at certificeringssystemet er meget langsomt og dermed undergraver de fordele, der findes for de certificerede EU-producenter. Nogle parter har endelig fremført, at det forhold, at mange EU-producenter havde interne problemer i den betragtede periode, forklarer enhver skade, de led. Disse påstande var imidlertid ikke dokumenteret, og undersøgelsen bekræftede ikke, at disse påstande var rigtige. Det bør dog påpeges, at det fremgik af undersøgelsen, at ethvert påstået lavt niveau med hensyn til EU-produktionen hovedsageligt var berettiget på grund af et lavt niveau for salgspriserne på EU-markedet, der generelt var påvirket af den kraftige stigning i lavprisimporten fra USA, som underbød EU-producenternes priser, især i UP. Tilsyneladende havde EU-producenterne ikke andet valg end at stoppe produktionen, da priserne ikke engang kunne dække omkostningerne til råmaterialer især i UP. Følgelig er de ovennævnte udokumenterede påstande ikke af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen i UP.
(144)
Det konkluderes således, at alle de ovennævnte faktorer ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen led, og dumpingimporten fra USA.
(145)
Parterne nævner til sidst, at en betragtelig mængde import blev angivet under KN-kode 3824 i UP, hvilket medførte en lav told. Efter udgangen af UP blev denne told sat op. Parterne er af den opfattelse, at skaden forvoldtes af den lave told og ikke af dumpingen. I den forbindelse skal det tilføjes, at tolden kan ændre sig til enhver tid, og denne påstand kan derfor ikke sætte spørgsmål ved, om der opstod skade i undersøgelsesperioden.
5.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(146)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for importen fra det pågældende land til lave priser. Dertil kommer, at det blev konstateret, at priserne på denne import underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(147)
Denne stigning i mængde og markedsandel i forbindelse med lavprisimporten fra det pågældende land faldt sammen med en generel og løbende stigning i forbruget i Unionen og også med negative resultater hos EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode. Eksportørerne fra det pågældende land havde held til at øge deres markedsandel ved systematisk at underbyde EU-erhvervsgrenens priser. Samtidig var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at nå bæredygtige og positive rentabilitetsniveauer til trods for deres aktivitetsforøgelse.
(148)
Undersøgelsen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(149)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem virkningerne af alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderedes det, at dumpingimporten fra USA har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
6. UNIONENS INTERESSER
6.1. Indledende bemærkning
(150)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 blev det undersøgt, om der til trods for konklusionen om skadevoldende dumping fra det pågældende land var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foreløbige antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
6.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(151)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra USA. Uden foranstaltninger til afhjælpning af de handelsforvridende virkninger af denne import forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation særdeles sandsynlig.
(152)
Det forventes, at indførelsen af antidumpingtold vil genoprette effektive handelsvilkår på EU-markedet, således at EU-erhvervsgrenens priser kan afspejle produktionsomkostningerne. Det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger også vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan øge salgsmængden og således genvinde den markedsandel, der blev tabt på grund af dumpingimporten. Dette vil igen have positive virkninger for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og rentabilitet.
(153)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i USA ville være i EU-erhvervsgrenens interesse.
6.3. Importørernes interesser
(154)
To virksomheder besvarede spørgeskemaet for ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen. Der fandt kontrolbesøg sted hos disse samarbejdsvillige importører. For begge virksomheder, hvor der blev aflagt besøg, udgør bioethanolaktiviteten kun en lille del af deres samlede omsætning (under 5 %). Desuden anførte de begge, at de kunne videregive enhver prisstigning til deres kunder, dvs. brugerne.
(155)
Ud fra de tilgængelige oplysninger blev det konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger ikke ville få en betydelig negativ virkning på importørerne.
6.4. Brugernes interesser
(156)
Fire virksomheder besvarede spørgeskemaet for brugerne i Unionen. Der fandt kontrolbesøg sted hos en af disse.
(157)
For den virksomhed, hvor der blev aflagt besøg, udgør bioethanolaktiviteten kun en lille del af dens samlede omsætning (under 5 %). Virksomheden har foretaget en konsekvensanalyse med udgangspunkt i en blanding af E5 og beregnet, at en told på 100 EUR pr. m3 ville medføre en prisstigning på 0,005 EUR pr. liter ved pumpen.
(158)
For så vidt angår de andre tre brugere, er det ud fra oplysningerne i deres spørgeskemabesvarelser klart, at virkningen også vil være begrænset. For en virksomhed er den mængde, der er indkøbt i det pågældende land, ret begrænset, og indførelsen af en antidumpingtold ville kun føre til en minimal virkning på dens rentabilitet.
(159)
De andre to samarbejdsvillige brugere er forretningsmæssigt forbundet og har angivet, at enhver indførelse af antidumpingtold kan videregives til deres kunder. De gjorde det også klart, at de har tilstrækkelige valgmuligheder med hensyn til forsyningskilder, og at de ikke er afhængige af amerikansk import.
(160)
En række parter har påstået, at der ikke er tilstrækkelig kapacitet i Unionen til at efterkomme den samlede efterspørgsel, og at Unionen har brug for importen for at dække sit bioethanolbehov. De kontrollerede tal for kapaciteten viser, at der stadig var uudnyttet kapacitet i Unionen især i betragtning af de lave salgspriser. Følgelig vil EU-producenterne være i stand til at øge deres produktion for at opfylde den stigende efterspørgsel, især når handelsforvridningerne fjernes fra markedet. Endvidere forventes det, at der vil blive bygget nye anlæg, som vil blive taget i brug i den nærmeste fremtid, hvilket reducerer enhver påstået risiko for forsyningsproblemer i Unionen.
(161)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at resultatet af antidumpingforanstaltningerne over for importen af bioethanol med oprindelse i USA ikke ville få en betydelig negativ virkning på brugerne i Unionen.
6.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(162)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser konkluderet, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger over for importen af bioethanol med oprindelse i USA.
7. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
7.1. Skadestærskel
(163)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
(164)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev dumpingmargenerne taget i betragtning, såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen til ophør uden dog at overstige den konstaterede dumpingmargen.
(165)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(166)
I dette tilfælde blev det i lyset af bemærkningerne, navnlig i betragtning 102 og 103, konkluderet, at målfortjenesten for EU-erhvervsgrenen bør baseres på den fortjeneste, der blev opnået, da importen fra USA var ubetydelig, dvs. den gennemsnitlige fortjenstmargen før skat hos en af EU-producenterne i stikprøven i 2008 og 2009, en producent, som ikke var i opstartsfasen på det pågældende tidspunkt. Det blev derfor konstateret, at en margen på 6,8 % af omsætningen er rimelig og kunne anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå under normale handelsforhold uden den skadevoldende dumping i UP.
(167)
På dette grundlag blev der beregnet en ikkeskadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at justere de salgspriser, der blev krævet af EU-producenterne i stikprøven, med den faktiske fortjeneste eller det faktiske tab i UP og ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen til.
(168)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de samarbejdsvillige amerikanske eksportører/producenters vejede gennemsnitlige importpris som fastsat ved beregningen af underbud, og den ikke-skadevoldende pris for de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi.
7.2. Toldens form og størrelse
(169)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, indføres en endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare svarende til enten dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. Alle toldsatser bør derfor fastsættes på samme niveau som de konstaterede dumpingmargener.
(170)
Der foreslås følgende endelige antidumpingtold:
Dumping-margen
Skadesmargen
Endelig told
Landsdækkende dumpingmargen
9,5
31,1
9,5
(171)
Da antidumpingtolden også vil finde anvendelse på blandinger, der indeholder mere end 10 vægtprocent (v/v) bioethanol, anses det med henblik på medlemsstaternes toldmyndigheders effektive gennemførelse af foranstaltningen for passende at fastsætte tolden som et fast beløb på grundlag af indholdet af ren bioethanol.
(172)
Den antidumpingtoldsats, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den udførte undersøgelse. Den afspejler den situation, der konstateredes i løbet af undersøgelsen. Denne landsdækkende toldsats for alle virksomheder finder anvendelse på import af den pågældende vare med oprindelse i USA.
(173)
På grund af den formodede dynamiske markedsudvikling i forbindelse med den pågældende vare var det oprindeligt hensigten at begrænse foranstaltningernes varighed til 3 år, men som følge af bemærkninger fra interesserede parter blev dette spørgsmål taget op til fornyet overvejelse. Klagerne hævdede navnlig, at det på indeværende tidspunkt er for tidligt at forvente en større ændring i markedsmønstrene, for overgangen til en ny generation af bioethanol kan meget vel strække sig over lang tid og bør ikke tages i betragtning i forbindelse med dette forslag. På samme måde er det også være for tidligt at forudsige, hvordan resultaterne og virkningerne af visse reguleringsforslag, som nu er til behandling, bliver for alle de erhvervsdrivende på markedet. Efter en nærmere gennemgang af disse argumenter blev det ikke anset for hensigtsmæssigt at afvige fra foranstaltningernes normale gyldighedsperiode, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2. Det hindrer dog ikke eventuelle interesserede parter i at anmode om en fornyet undersøgelsen, hvis omstændighederne berettiger til det, jf. artikel 11, stk. 3.
8. REGISTRERING
(174)
Klageren har anmodet Kommissionen om at registrere importen af bioethanol med oprindelse i USA. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 6, kan Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg pålægge toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til at registrere importen, således at der senere kan anvendes foranstaltninger over for denne import fra datoen for registreringen. Importen kan gøres til genstand for registrering efter anmodning fra EU-erhvervsgrenen, hvis anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde en sådan foranstaltning. Klageren hævdede, at eftersom der blev indført registrering i forbindelse med den parallelle antisubsidieprocedure vedrørende importen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (14), var disse betingelser automatisk opfyldt.
(175)
Det bør dog understreges, at registreringen i den parallelle antisubsidieprocedure finder sted under helt anderledes omstændigheder. På trods af at der blev konstateret udligningssubsidiering og deraf følgende væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden, jf. betragtning 10 i forordning (EU) nr. 771/2012, besluttede Kommissionen ikke at indføre midlertidig udligningstold, da det blev foreløbigt konkluderet, at den vigtigste subsidieordning, der var i kraft i undersøgelsesperioden, var blevet bragt til ophør i den forstand, at den ikke længere medførte en fordel på det tidspunkt, hvor de midlertidige foranstaltninger ville være blevet indført. Der forelå imidlertid dokumentation for, at USA muligvis vil genindføre den vigtigste subsidieordning, der blev konstateret at være udligningsberettiget, i de kommende måneder med tilbagevirkende kraft. I så fald mente Kommissionen, at den ville have været berettiget til at indføre (og senere opkræve) midlertidig udligningstold under den igangværende undersøgelse. For at bevare Den Europæiske Unions rettigheder under disse særlige omstændigheder besluttede Kommissionen således at pålægge toldmyndighederne at registrere importen. Disse særlige omstændigheder gør sig ikke gældende i forbindelse med denne antidumpingprocedure -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af bioethanol, kaldet »brændstofethanol«, dvs. ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), denatureret eller ikke denatureret, med undtagelse af varer med et vandindhold på over 0,3 % (m/m) målt i henhold til standard EN 15376, men herunder ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) i blandinger med benzin med et ethylalkoholindhold på over 10 % (v/v) til anvendelse som brændstof, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 og ex 3824 90 97 (Taric-kode 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 og 3824909767) og med oprindelse i Amerikas Forenede Stater.
2. Den endelige antidumpingtold for den i stk. 1 omhandlede vare fastsættes til 62,3 EUR pr. tons netto. Antidumpingtolden finder anvendelse på andelen i varen i vægtprocent af det samlede indhold af ren ethylalkohol fremstillet af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) (bioethanolindholdet).
3. De varer, der er beskrevet i stk. 1, er fritaget for den endelige antidumpingtold, hvis de anvendes til andre formål end til brændstof. Fritagelse er betinget af de vilkår, som er anført i de relevante EU-bestemmelser med henblik på toldtilsyn med anvendelsen af sådanne varer (se artikel 291 til 300 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93).
4. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i forordning (EØF) nr. 2454/93, reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2013.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 157/2013
ze dne 18. února 2013
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení řízení
(1)
Dne 25. listopadu 2011 Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámila, že zahajuje antidumpingové řízení (dále též „řízení“), pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických (dále též „USA“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Téhož dne Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámila, že zahajuje antisubvenční řízení, pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího z USA do Unie, a zahájila samostatné šetření (dále jen „antisubvenční řízení“). Toto řízení bylo ukončeno dne 21. prosince 2012 bez uložení vyrovnávacích opatření.
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 12. října 2011 Sdružením evropských výrobců obnovitelného ethanolu (ePURE) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby bioethanolu v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení řízení oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, vývozce/výrobce v USA, dovozce a další strany, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i orgány USA. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(5)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
1.2.1 Výběr vzorku vývozců/výrobců v USA
(6)
Vzhledem k možnému vysokému počtu vývozců/výrobců v USA se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(7)
Aby Komise mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nezbytný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vývozci/výrobci v USA požádáni, aby se do 15 dnů od zahájení šetření přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení vyplnili formulář pro výběr vzorku, v němž uvedou základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobou a prodejem bioethanolu v období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“).
(8)
Výběr reprezentativního vzorku byl rovněž konzultován s příslušnými orgány USA.
(9)
V 15denní lhůtě se přihlásilo více než 60 vývozců/výrobců, kteří poskytli požadované informace.
(10)
V souladu s článkem 17 základního nařízení Komise vybrala vzorek na základě největšího reprezentativního množství vývozu bioethanolu do Unie, které může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumáno. Vybraný vzorek tvořilo šest výrobců bioethanolu v USA (dále jen „vzorek za USA“).
(11)
Během šetření bylo zjištěno, že výroba jednoho výrobce zařazeného do vzorku za USA nebyla během období šetření vyvážena do Unie. Tato společnost byla tudíž ze vzorku vyloučena.
(12)
Navzdory skutečnosti, že další výrobci zařazení do vzorku uvedli ve formuláři pro výběr vzorku vývoz bioethanolu do Unie, šetření prokázalo, že žádný z nich bioethanol na trh Unie nevyvážel. Ve skutečnosti jej prodávali obchodníkům/výrobcům směsí na domácím trhu, kteří nejsou ve spojení, a ti jej poté smíchali s benzinem a znovu prodávali, a to jak na domácím trhu, tak na vývoz, zejména do Unie. V průběhu šetření na místě se ukázalo, a to navzdory dojmu vyplývajícímu z informací poskytnutých výrobci v USA zařazenými do vzorku prostřednictvím formulářů pro výběr vzorku, že si tito výrobci nebyli ve všech případech vědomi toho, zda je jejich výroba určena pro trh Unie či pro jinou destinaci, včetně trhu USA, a neměli představu o prodejních cenách účtovaných obchodníky/výrobci směsí. To tudíž znamená, že výrobci bioethanolu v USA nejsou vývozci dotčeného výrobku do Unie. Skutečnými vývozci jsou obchodníci/výrobci směsí. Na základě údajů shromážděných a ověřených na úrovni vzorku za USA v předběžné fázi tudíž nebylo možné stanovit, zda byl bioethanol pocházející z USA během období šetření vyvážen do Unie za dumpingové ceny.
(13)
Žádné antidumpingové opatření tedy v té době nemohlo být uloženo.
(14)
Pro účely zjištění vývozu bioethanolu do Unie se v rámci vzorku za USA vycházelo zejména z údajů, které poskytli výrobci směsí/obchodníci, kteří nejsou ve spojení, již nebyli v předběžné fázi zahrnuti do šetření. Přestože v předběžné fázi jeden obchodník při šetření spolupracoval a poskytl doplňující údaje, nebyly tyto údaje dostačující k tomu, aby bylo možné přesně a spolehlivě stanovit údaje potřebné k výpočtu dumpingových rozpětí.
(15)
V zájmu dokončení šetření dumpingu bylo tedy považováno za nutné vycházet spíše z údajů obchodníků a výrobců směsí, kteří dotčený výrobek do Unie ve skutečnosti vyváželi.
(16)
Dotazníky týkající se dumpingu byly tedy zaslány osmi největším obchodníkům/výrobcům směsí v USA, kteří byli identifikováni během šetření v rámci vzorku za USA. Tito obchodníci/výrobci směsí představují více než 90 % celkového vývozu bioethanolu do Unie. Dva z nich se spoluprací při šetření souhlasili a jejich vývoz představuje přibližně 51 % celkového vývozu bioethanolu do Unie během období šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(17)
Vzhledem k možnému vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii (dále jen „vzorek za EU“). Tento vzorek tvořilo pět společností a skupin z 19 výrobců v Unii, kteří byli známí před zahájením šetření. Vzorek byl vybrán na základě objemu výroby bioethanolu během období šetření a polohy známých výrobců. Tento vzorek představoval 48 % celkové odhadované výroby v Unii během období šetření.
(19)
Během šetření se však ukázalo, že skupiny zařazené do vzorku za EU tvoří vysoký počet společností či jednotlivých subjektů vyrábějících a prodávajících obdobný výrobek. To by znamenalo provést šetření ve 13 společnostech, což nebylo vzhledem k času, který byl na šetření vyčleněn, možné. Bylo tedy rozhodnuto znovu přezkoumat údaje, které byly k dispozici pro výběr reprezentativního vzorku. Vycházelo se z toho, že vzorek by měl být založen na největších jednotlivých výrobních subjektech v Unii a v rámci skupin a při výběru by mělo být zohledněno také určité geografické rozložení výrobců v Unii.
(20)
Proto byl nakonec vybrán konečný vzorek za EU složený z šesti jednotlivých výrobců zvolených na základě reprezentativnosti z hlediska výroby a objemu prodeje bioethanolu v období šetření a geografické polohy výrobce. Tito výrobci, kteří se nacházejí v Belgii, Nizozemsku, Francii, Spojeném království, Švédsku a Německu, představují 36 % celkové odhadované výroby v Unii a 44 % celkové výroby uvedené společnostmi, které poskytly údaje pro účely výběru vzorku. Tento vzorek byl považován za reprezentativní pro účely posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(21)
Zúčastněné strany dostaly možnost vyjádřit připomínky ke vhodnosti výběru vzorku.
(22)
Některé strany tvrdily, že vzorek za EU je méně reprezentativní než vzorek původní, který obsahoval celé skupiny společností. Podle jejich názoru by objektivní analýzu situace ve výrobním odvětví Unie bylo možné provést pouze začleněním všech společností, které jsou součástí skupin ve vzorku. Uvedly zejména, že náklady a příjmy mohou být přiděleny určitým společnostem ve skupině, v nichž se neuskuteční návštěva, a tudíž nemusí být zohledněny při analýze újmy.
(23)
V tomto ohledu je třeba podotknout, že Komise náležitě zvážila a přezkoumala údaje poskytnuté všemi společnostmi, a to těmi, které byly zařazeny do vzorku, i těmi, které zařazeny nebyly, a zejména společnostmi patřícími do skupin, aby se ujistila, že veškeré náklady a příjmy spojené s výrobou a prodejem u společností zařazených do vzorku byly při analýze újmy v plném rozsahu a správně zohledněny.
(24)
Některé strany napadly skutečnost, že do vzorku za EU byli zařazeni výrobci v Unii, kteří se nacházeli ve fázi rozběhu činnosti. Rovněž tvrdily, že by do vzorku neměla být zařazena jedna společnost, která měla v roce 2011 významnou volnou kapacitu, nacházející se v členském státě, který neprovedl směrnici o energii z obnovitelných zdrojů (4). Rovněž zaznělo, že pokud by tyto společnosti do vzorku nakonec zařazeny byly, měla by Komise údaje o nich upravit tak, aby byly tyto mimořádné okolnosti zohledněny.
(25)
Má se za to, že skutečnost, že společnosti v nedávné době rozběhly nebo obnovily provoz, není důvodem k tomu, aby byly vyloučeny ze vzorku. Zařazení takovýchto společností do vzorku není v rozporu s kritérii pro výběr vzorku, která jsou stanovena v článku 17 základního nařízení. Pokud jde o úpravu údajů, strany neposkytly žádný konkrétní materiál nebo podložené důkazy, kterými by své tvrzení podpořily, ani podklady pro to, jak by se měla požadovaná úprava provést.
(26)
Kromě toho nebyly při šetření zjištěny žádné náklady, například zrychlené odpisy, které by měly být upraveny, aby se napravilo zkreslení způsobené rozběhem činnosti. Tento požadavek se proto zamítá.
(27)
Některé strany rovněž vznesly námitky proti tomu, že součástí vzorku za EU již není společnost, která do něj byla prozatímně vybrána a nachází se v členském státě s vysokou spotřebou a výrobou bioethanolu. Tvrdily, že ekonomická situace této společnosti je dobrá, a naznačily, že právě to bylo důvodem k jejímu vyloučení ze vzorku. Dále tvrdily, že výběr vzorku byl zkreslen tak, aby byla zjištěna újma. Podle těchto stran měla Komise rozeslat tzv. minidotazníky všem výrobcům, aby shromáždila patřičné údaje pro výběr vzorku.
(28)
Pokud jde o rozesílání minidotazníků, je třeba poznamenat, že před výběrem vzorku si Komise vyžádala informace od všech výrobců v Unii, o nichž bylo známo, že jsou záležitostí dotčeni, aby shromáždila příslušné údaje pro výběr vzorku. Jak je uvedeno v bodě 5.2.1 oznámení o zahájení řízení, tyto informace byly k dispozici ode dne zahájení šetření v dokumentu „For inspection by interested parties“ a nebyly takové povahy, aby z nich byla zřejmá ekonomická situace respondentů. Komise tedy měla k dispozici dostatek informací k tomu, aby mohla vybrat reprezentativní vzorek v souladu s kritérii uvedenými v článku 17 základního nařízení, ale nemohla společnosti vybírat tak, aby bylo dosaženo určitého výsledku. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(29)
Na závěr bylo vzneseno tvrzení, že vzorek měl obsahovat společnosti vyrábějící bioethanol z cukrové řepy, jelikož výroba z této suroviny může být mnohem ziskovější než výroba například z pšenice. Třebaže toto tvrzení nebylo podložené, z dostupných informací vyplývá, že bioethanol vyráběný z cukrové řepy představuje pouze malou část celkové výroby v Unii, v roce 2011 přibližně 12 %, a že dvě ze společností zařazených do vzorku cukrovou řepu jako vstupní surovinu k výrobě bioethanolu zčásti používají. Toto tvrzení se proto zamítá.
(30)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že vzorek vybraný výše popsaným způsobem pro účely analýzy újmy je pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(31)
Vzhledem k možnému vysokému počtu dovozců zapojených do řízení se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku dovozců podle článku 17 základního nařízení.
(32)
Pouze tři dovozci poskytli ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení požadované informace a souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku považován za nutný.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a ověřování
(33)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká. Dotazníky byly tedy zaslány vývozcům/výrobcům v USA zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem spolupracujícím dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení, a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká.
(34)
Odpovědi zaslali vývozci/výrobci v USA zařazení do vzorku, výrobci v Unii zařazení do vzorku, dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, a čtyři uživatelé.
(35)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které poskytly zúčastněné strany a které považovala za nezbytné pro účely konečného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie.
(36)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Vývozci/výrobci v USA
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas a Sioux Falls, Jižní Dakota
Obchodník v USA, který není ve spojení
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Obchodník ve Švýcarsku, který je ve spojení
-
Cargill International SA, Ženeva
Výrobci v Unii
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgie
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Německo
-
Ensus, Yarm, Spojené království
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Švédsko
-
Tereos BENP, Lillebonne, Francie
Dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
Greenergy Fuels Limited, Londýn, Spojené království
Uživatelé v Unii
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nizozemsko
1.3 Období šetření a posuzované období
(37)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Analýza tendencí významných pro posouzení újmy se týkala období od ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(38)
Dotčeným výrobkem je bioethanol, někdy označovaný jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkohol vyráběný ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaný či nedenaturovaný, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v), pocházející z USA, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97.
(39)
Bioethanol lze vyrábět z různých zemědělských vstupních surovin, např. cukrové třtiny, cukrové řepy, brambor, manioku a kukuřice. V USA se bioethanol rozlišuje podle různých vstupních surovin, jak je popsáno níže:
a)
Konvenční biopalivo (vyráběné především ze vstupní suroviny kukuřice a běžně nazývané kukuřicový ethanol), které je definováno jako obnovitelné palivo získávané z kukuřičného škrobu a vyráběno v zařízeních, jejichž výstavba byla zahájena po datu uzákonění zákona o energetické nezávislosti a bezpečnosti v prosinci 2007 (5), a které musí v budoucnosti dosáhnout 20 % snížení emisí skleníkových plynů ve srovnání se základními emisemi skleníkových plynů z benzinu a nafty v průběhu životního cyklu.
b)
Vyspělé biopalivo, definované jako obnovitelné palivo jiné než ethanol získaný z kukuřičného škrobu, které je získáváno z obnovitelné biomasy a jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice (Energy Policy Act, EPA), jsou alespoň o 50 % nižší než základní emise skleníkových plynů. Tento pojem zahrnuje „celulózová biopaliva“ jako bioethanol a „naftu z biomasy“. Soupis pro vyspělá biopaliva zahrnuje soupis pro celulózová biopaliva, naftu z biomasy a nerozlišená vyspělá biopaliva.
(40)
Konkrétněji je celulózové biopalivo (6) definováno jako obnovitelné palivo získané z jakékoli celulózy, hemicelulózy nebo ligninu získaných z obnovitelné biomasy, jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice, jsou alespoň o 60 % nižší než základní emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu. Celulózová biopaliva zahrnují celulózový bioethanol. Federální vláda Spojených států ve značné míře podporuje výzkum a pilotní projekty zabývající se výrobou vyspělých biopaliv, a zejména celulózového bioethanolu vyráběného především z odpadu ze zemědělství a lesnictví. Podle činitelů USA a veřejně dostupných údajů (7) dosáhne výroba tohoto typu bioethanolu v roce 2014 přibližně 4 miliard litrů a do roku 2021 přesáhne 50 miliard litrů. Výroba celulózového bioethanolu byla během období šetření zanedbatelná.
(41)
Během období šetření a až do současnosti byla hlavní vstupní surovinou používanou v USA kukuřice, zatímco hlavní vstupní surovinou používanou v Unii je pšenice.
(42)
Z šetření vyplynulo, že bioethanol se obecně prodává v čisté formě výrobcům směsí/obchodníkům, kteří jej smísí (8) s benzinem především s cílem vyrobit směsi s vysokým obsahem bioethanolu, které se vyvážejí nebo prodávají na domácím trhu k dalšímu mísení a používají jako palivo ke spotřebě. Mísení není příliš složité a lze je provést smísením výrobků ve zvláštních nádržích, do nichž se přidají požadované procentní podíly bioethanolu a benzinu.
(43)
Aby bylo možné určit různé druhy bioethanolu a směsi bioethanolu používané na celém světě, jsou směsi paliva ethanolu značeny tzv. čísly „E“, která popisují procentní podíl objemu paliva ethanolu ve směsi. Například E85 znamená, že směs obsahuje 85 % bezvodného ethanolu a 15 % benzinu. Směsi s nízkým obsahem ethanolu v rozmezí od E5 do E25 jsou rovněž známé jako gasohol, ačkoli mezinárodně pojem gasohol nejčastěji označuje směs E10. Směsi E10 nebo směsi slabší se do roku 2011 používaly ve více než dvaceti zemích světa a vedoucí příčku zaujímaly Spojené státy americké, kde byl téměř všechen maloobchodní benzin v roce 2010 smíšen s 10 % bioethanolu.
(44)
Z šetření vyšlo najevo, že podle stávajícího programu pro národní normu pro obnovitelná paliva (National Renewable Fuel Standard program, RFS1) zřízeného v rámci zákona o energetické politice z roku 2005, jímž se změnil zákon o ochraně ovzduší (Clean Air Act) a který stanovil první národní normu pro obnovitelná paliva, jsou všechny druhy bioethanolu považovány za biopaliva. Odpovědnost za koordinaci činností s ministerstvem energetiky Spojených států, ministerstvem zemědělství Spojených států a zúčastěnými subjekty za účelem koncipování a provádění tohoto programu přidělil Kongres Spojených států Úřadu pro ochranu životního prostředí Spojených států (US Environmental Protection Agency, EPA).
(45)
V důsledku své politiky v oblasti energetiky jsou Spojené státy od roku 2005 největším světovým výrobcem bioethanolu a připadá na ně 57,5 % světové produkce. Požadavky EPA zaručily, že v roce 2009 bylo vyrobeno nejméně 11 miliard amerických galonů obnovitelných paliv, a to zejména za účelem splnění cílů stanovených zákonem o energetické nezávislosti a bezpečnosti z roku 2007. Výroba v tak velkém měřítku rovněž umožnila výrobcům v USA vyvážet bioethanol i na jiné trhy, včetně Unie.
(46)
Podle úředních zdrojů, informací o trhu a veřejně dostupných informací (9) jsou všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, zejména směsích bioethanolu a minerálního benzinu, jak je vysvětleno ve 43. bodě odůvodnění výše, které se vyrábějí v USA a prodávají se buď v USA, nebo na vývoz, považovány za paliva z bioethanolu a jsou součástí legislativního balíčku týkajícího se energetické účinnosti a obnovitelné energie a náhradních paliv v USA.
(47)
Bylo zjištěno, že všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, kterých se týká toto šetření, mají navzdory možným rozdílům, pokud jde o vstupní suroviny použité pro jejich výrobu, nebo odlišnostem ve výrobním postupu tytéž nebo velmi podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se ke stejným účelům. Malé odlišnosti, které dotčený výrobek může vykazovat, nemění jeho základní definici, jeho vlastnosti ani to, jak ho různé strany vnímají.
(48)
Některé strany tvrdily, že definice dotčeného výrobku není jasná, zejména proto, že neumožňuje rozlišovat mezi bioethanolem pro použití v palivu a bioethanolem pro jiná použití. Z toho důvodu prohlásily, že by se šetření mělo vztahovat na ethanol určený pro všechna použití a ethanol ze všech zdrojů včetně syntetického ethanolu, který konkuruje bioethanolu pro průmyslové použití.
(49)
Další strana tvrdila opak, konkrétně že šetření by se mělo vztahovat pouze na bioethanol pro použití v palivu, a že bioethanol pro průmyslové použití by tím pádem měl být vyloučen.
(50)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že dotčený výrobek by měl být definován především podle základních fyzikálních, technických a chemických vlastností, nikoli podle použití či uplatnění. Výrobek, který má různá uplatnění, může mít samozřejmě tytéž nebo obdobné základní vlastnosti bez ohledu na další použití a za určitých okolností může být nutné prohloubit analýzu definice výrobku s ohledem na specifické rysy výrobního odvětví a trhu.
(51)
V tomto případě bylo jasné, že oznámení o zahájení řízení neobsahovalo záměr zahrnout do definice výrobků také syntetický ethanol. Syntetický ethanol má jiné vlastnosti než bioethanol a neodpovídá výše popsaným kritériím týkajícím se definice dotčeného výrobku. Do šetření se nezapojil žádný výrobce, který se soustředí na výrobu uvedeného výrobku. Z toho důvodu nelze syntetický ethanol zařadit do definice dotčeného výrobku a spadá mimo rámec šetření. V rozporu s názorem některých stran toto upřesnění nevede ke změně rámce šetření ani definice dotčeného výrobku a nemělo dopad na kvalitu použitých údajů.
(52)
Bioethanol pro použití v palivu a bioethanol pro jiná použití mohou mít obdobné vlastnosti. Šetření se však věnovalo dumpingu na úrovni hospodářských subjektů v USA, které vyráběly nebo míchaly bioethanol pro použití v palivu, zejména bioethanol určený pro palivové směsi. I šetření výrobců v Unii se zaměřilo na bioethanol určený pro použití v palivu, a nikoli pro jiné účely. Na bioethanol pro jiná použití, než je použití v palivu, by se tudíž rámec tohoto šetření neměl vztahovat.
(53)
Dovozci, kteří nebudou využívat bioethanol pro použití v palivu dovážený z USA, mohou podat prohlášení, podle ustanovení týkajících se konečného použití stanovených prováděcími pravidly obsaženými v článcích 291 až 300 celního kodexu Unie (10).
2.2 Obdobný výrobek
(54)
Bylo zjištěno, že bioethanol vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie má obdobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako bioethanol vyvážený do Unie z USA.
(55)
Jak je popsáno ve 39. bodě odůvodnění výše, bioethanol lze vyrábět z různých vstupních surovin. Šetření však nepoukázalo na skutečnost, že by použitá vstupní surovina vedla k jakýmkoli rozdílům, pokud jde o vlastnosti konečného výrobku. Bylo zjištěno, že dotčený výrobek vyráběný v USA, zejména z kukuřice, a vyvážený na trh Unie je vzájemně zaměnitelný s dotčeným výrobkem, zejména ze pšenice, vyráběným a prodávaným v Unii tamními výrobci. Pokud jde o bioethanol, neexistují kromě toho žádné významné rozdíly, jsou-li vůbec nějaké, v používání a přístupu ze strany hospodářských subjektů a uživatelů na trhu.
(56)
Je tedy potvrzeno, že bioethanol vyráběný a prodávaný v Unii a dotčený výrobek vyvážený z USA by měly být považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
(57)
Někteří výrobci v USA zařazení do vzorku tvrdili, že bioethanol vyráběný a prodávaný na trhu USA není jako dotčený výrobek, protože striktně neodpovídá znění popisu výrobku uvedenému v oznámení o zahájení řízení. Druhy bioethanolu prodávané na trhu USA skutečně odpovídají normě uplatňované ve Spojených státech (ASTM) spíše než EN 15376 a obsah vody u nich přesahuje hranici 0,3 %.
(58)
Šetření však ukázalo, že bioethanol vyráběný k prodeji na trhu USA má ve značné míře stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako dotčený výrobek. Čl. 1 odst. 4 základního nařízení stanoví, že obdobný výrobek nemusí být nezbytně podobný ve všech ohledech s dotčeným výrobkem, ale může se jednat o výrobek, který ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem dotčeného výrobku. To je případ bioethanolu prodávaného na trhu USA a bioethanolu vyváženého do Unie. Existují precedenty, kdy se výrobky považovaly za obdobné jako dotčený výrobek i navzdory určitým rozdílům (11).
(59)
Proto bylo rozhodnuto prozatímní zjištění zvrátit a považovat bioethanol odpovídající normě ASTM a prodávaný na trhu USA za výrobek obdobný dotčenému výrobku ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(60)
Jak je vysvětleno v 6. až 16. bodě odůvodnění výše, šetření se za účelem prošetření možného dumpingu týkalo jak výrobců bioethanolu, tak obchodníků/výrobců směsí, kteří vyváželi dotčený výrobek na trh Unie.
(61)
Podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení se v nařízení o uložení cla stanoví clo pro každého dodavatele, nebo není-li to proveditelné, pro danou dodavatelskou zemi.
(62)
Někteří výrobci tvrdili, že bylo možné identifikovat a sledovat jejich výrobky prodané hospodářským subjektům v USA za účelem vývozu, zejména do Unie. Odvolávali se na certifikační postup, který stanoví směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, ale nedokázali najít konkrétní vazbu mezi jejich prodejem na trhu USA a vývozem uskutečňovaným jinými hospodářskými subjekty do EU. Jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění výše a 63. bodě odůvodnění níže, tito výrobci rovněž neměli představu o úrovni vývozních cen do Unie.
(63)
V tomto případě bylo zjištěno, že vzhledem ke struktuře odvětví bioethanolu a způsobu výroby a prodeje dotčeného výrobku na trhu USA a způsobu jeho vývozu do Unie není proveditelné stanovit individuální dumpingová rozpětí pro výrobce v USA. Přesněji, výrobci zařazení do vzorku za USA dotčený výrobek do Unie nevyváželi a obchodníci/výrobci směsí, kteří byli zahrnuti do šetření, získávali bioethanol od různých výrobců, míchali jej a prodávali zejména na vývoz do Unie, tudíž navzdory tvrzením výše uvedených stran nebylo možné všechny jednotlivé nákupy vysledovat a srovnat běžné hodnoty s příslušnými vývozními cenami a nelze určit výrobce v okamžiku vývozu do Unie. Jinými slovy, každá dodávka odeslaná do EU obsahuje bioethanol vyrobený v USA různými výrobci v USA, ne pouze těmi, kteří jsou zařazeni do vzorku za USA. Šetření také ukázalo, že úroveň cen, které účtovali výrobci ve vzorku za USA svým odběratelům v USA, nebyla v souladu s cenou skutečně zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v případě vývozu do Unie.
(64)
Z toho důvodu se má za to, že by mělo být stanoveno celostátní dumpingové rozpětí.
3.2 Běžná hodnota
(65)
Pro stanovení běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve zjišťovala, zda byl dotčený výrobek prodáván dvěma spolupracujícími obchodníky/výrobci směsí nezávislým odběratelům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem takového prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu do Unie.
(66)
Jelikož byl obdobný výrobek prodáván na domácím trhu v dostatečném množství, byla běžná hodnota určena na základě ceny zaplacené nebo splatné dvěma výše uvedeným obchodníkům/výrobcům směsí v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli v USA.
3.3 Vývozní cena
(67)
Spolupracující obchodníci/výrobci směsí poskytli údaje, které umožnily stanovit vývozní cenu na základě jejich cen, které jsou skutečně zaplacené nebo které je třeba zaplatit, podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení. U transakcí, při nichž se dovoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena určena početně podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii.
(68)
Pokud jde o prodej uskutečněný prostřednictvím obchodníka ve spojení se sídlem ve Švýcarsku, nebyly od vývozní ceny odečteny prodejní, správní a režijní náklady a zisk, jelikož nebyly považovány za náklady v období mezi dovozem a novým prodejem do Unie. Šetření ukázalo, že hlavní činnost obchodníka ve spojení představovalo řízení peněžních prostředků jednotky pro obchod v oblasti „cukru“, do níž biopaliva patří, a zajišťování rizik spojených s obchodem v zemědělském odvětví uzavíráním derivátových smluv, a to jak v rámci mimoburzovního trhu, tak i organizovaného finančního trhu.
(69)
Někteří výrobci ve Spojených státech tvrdili, že běžnou praxí orgánů je považovat prodejní cenu účtovanou vývozcem prvnímu nezávislému odběrateli za vývozní cenu, která slouží k výpočtu dumpingu. V tomto případě by touto cenou byla prodejní cena účtovaná výrobci ve Spojených státech obchodníkům/výrobcům směsí ve Spojených státech, kteří nejsou ve spojení. Jak je však uvedeno v 62. a 63. bodě odůvodnění výše, žádný z výrobců bioethanolu ve Spojených státech dotčený výrobek do Unie nevyvážel a neměl představu o úrovni vývozních cen do EU. Jejich cenu účtovanou na domácím trhu tedy použít nelze, protože se nejedná o vývozní cenu zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v Unii. Jejich tvrzení tudíž nelze přijmout.
3.4 Srovnání
(70)
Srovnání mezi váženým průměrem běžné hodnoty a váženým průměrem vývozní ceny podle druhu výrobku stanovenými pro spolupracující obchodníky/výrobce směsí bylo provedeno na základě ceny ze závodu a v souladu s čl. 2 odst. 10 při něm byly zohledněny rozdíly u činitelů, které prokazatelně ovlivnily ceny a srovnatelnost cen. Jeden obchodník/výrobce směsí tvrdí, že údaje o prodeji na domácím trhu nebyly reprezentativní. Jelikož daný obchodník/výrobce směsí však nebyl schopen údaje o veškerém prodeji na domácím trhu poskytnout, vychází výpočet z údajů získaných z dotazníku a inspekce na místě.
(71)
Jeden obchodník/výrobce směsí uvádí, že výpočet prodejní ceny na domácím trhu by měl vycházet z údajů burzy NYMEX o spotovém trhu. Komise má za to, že spolehlivější jsou ověřené údaje od dvou obchodníků/výrobců směsí.
(72)
Za tímto účelem byly v příslušných a odůvodněných případech provedeny náležité úpravy o rozdíly u nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů.
(73)
Zvláštností u dotčeného výrobku a obdobného výrobku je skutečnost, že obchodníci/výrobci směsí získali během období šetření subvenci, zejména formou slev na spotřební dani u jejich prodeje směsí bioethanolu. K určení běžné hodnoty a vývozní ceny se použije metoda, při níž jsou plně zohledněny skutečné prodejní ceny uvedených obchodníků/výrobců směsí, a to jak pro prodej na domácím trhu, tak na vývoz. Srovnání prodeje uskutečněného obchodníky/výrobci směsí na trhu USA a vývozních cen obchodníků/výrobců směsí uplatňovaných pro EU tak za účelem vypočítání úrovně dumpingu u dotčeného výrobku eliminuje případný dopad subvence na ceny, neboť tato subvence během období šetření ovlivnila stejnou měrou jak prodej na domácím trhu, tak prodej na vývoz. Jeden obchodník/výrobce směsí uvedl, že subvenci na prodej na domácím trhu nedostal. Své tvrzení však není schopen prokázat; tvrzení je rovněž obtížně porovnatelné s informacemi, které o použití subvence poskytly orgány USA.
3.5 Dumping
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle druhu výrobku a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího druhu dotčeného výrobku. Na základě tohoto srovnání bylo zjištěno, že se spolupracující obchodníci/výrobci směsí, kteří nejsou ve spojení, podíleli na dumpingových praktikách.
(75)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí bylo stanoveno ve výši 9,5 % na základě souhrnných údajů od spolupracujících obchodníků/výrobců směsí a představuje celostátní dumpingové rozpětí pro USA.
(76)
Někteří z výrobců ve Spojených státech zařazení do vzorku uvedli, že budou-li uložena konečná antidumpingová opatření, očekávají, že jim bude uděleno individuální celní rozpětí. Vzhledem k obsahu 6. až 16. bodu odůvodnění a argumentaci uvedené v 60. až 64. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení přijmout, neboť šetření potvrdilo, že v případě těchto hospodářských subjektů, konkrétně proto, že během období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie, nebylo možné jejich výrobky při vývozu do Unie sledovat a ony samy obecně neměly informace o časovém plánu vývozu ani o cenách zaplacených nebo splatných dovozci v Unii, a tudíž pro tyto výrobce nebylo možné vývozní cenu a dumpingové rozpětí spolehlivě stanovit.
(77)
Někteří výrobci požádali o více podrobností o výpočtu dumpingu stanoveného pro dva spolupracující obchodníky/výrobce směsí. Je však třeba mít na paměti, že požadované informace obsahují obchodní tajemství, a nelze je tedy zpřístupnit jiné straně, než je strana dotčená. Na druhou stranu je běžné, že orgány zpřístupní obecnou metodu použitou k určení dumpingu všem stranám, u nichž nebyly pro výpočty použity žádné jednotlivé údaje. Tato metoda byla popsána v obecném informačním dokumentu, který byl rozeslán všem stranám.
4. ÚJMA
4.1 Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(78)
Výroba v Unii byla stanovena na základě zprávy o trhu, kterou během šetření poskytl žadatel. Celková výroba obdobného výrobku v Unii, uvedená v této zprávě, byla srovnána s údaji poskytnutými 17 spolupracujícími výrobci v Unii. Mezi těmito dvěma soubory údajů byl zjištěn drobný rozdíl o přibližně 5 %. Důvodem je skutečnost, že údaje o výrobě neposkytli někteří relativně malí nespolupracující výrobci v Unii. Podle těchto podkladů byla celková výroba v Unii v období šetření stanovena na 3,42 milionu tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou proto uváděni jako „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Spotřeba v Unii
(79)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě celkové výroby v Unii uskutečněné výrobním odvětvím Unie po přičtení objemu dovozu z třetích zemí, který byl stanoven na základě nejlepších dostupných statistik, a odečtení změny zásob a vývozu uskutečněného výrobním odvětvím Unie podle údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie. Některé strany tvrdily, že statistiky použité ke stanovení spotřeby nebyly kompletní, neboť nezohledňovaly významný dovoz bioethanolu z dalších třetích zemí, a to zejména v období šetření. Dále se domnívaly, že Komise nadhodnotila objem dovozu ze Spojených států, a údaje o spotřebě a podílu na trhu tudíž nejsou spolehlivé.
(80)
Tato tvrzení byla analyzována a porovnána s dostupnými informacemi. Ve věci dovozu z dalších zemí strany neposkytly žádné důkazy o objemech dovozu dotčeného výrobku. Dovoz z dalších zemí byl nicméně v rámci odhadu dovozu zohledněn. Pokud jde o objem dovozu ze Spojených států, byla v odhadu dovozu z USA během období šetření zjištěna administrativní chyba. Objem dovozu byl tedy znovu posouzen a podle potřeby upraven. Tato skutečnost však nemá žádný dopad na závěry týkající se posouzení újmy a příčinné souvislosti.
(81)
V souvislosti s dovozem dotčeného výrobku je třeba zdůraznit, že pro dotčený výrobek neexistují žádné zvláštní celní kódy kombinované nomenklatury. Kódy kombinované nomenklatury, pod nimiž lze dotčený výrobek celním orgánům oznámit, zahrnují navíc vedle dotčeného výrobku i jiné výrobky.
(82)
Co se týče dovozu směsí bioethanolu, z ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých dovozci, kteří nejsou ve spojení, se ukázalo, že se většina dovozu celním orgánům oznamuje pod kódem TARIC 3824909799. Objem dovozu však nelze získat přímo od Eurostatu, protože tento kód TARIC zahrnuje vedle dotčeného výrobku i různé další chemické výrobky.
(83)
Co se týče dovozu deklarovaného pod kódy 2207 10 00 a 2207 20 00 kombinované nomenklatury, nebylo možné rozlišovat mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, které nebyly předmětem šetření, vzhledem k nedostatku informací o dováženém výrobku.
(84)
Jelikož údaje získané od Eurostatu neposkytovaly ucelený obrázek o dovozu, bylo za účelem stanovení dovozu dotčeného výrobku na trh Unie rozhodnuto, že se použijí také další zdroje informací.
(85)
V zájmu dosažení nejpřesnějšího odhadu dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z USA se za nejspolehlivější podklady považovaly statistiky, které poskytla americká komise pro mezinárodní obchod (International Trade Commission, ITC). Uvedené objemy vývozu odpovídají kódům celního sazebníku Spojených států 22071060 a 22072000.
(86)
K odhadu tohoto dovozu se přistoupilo racionálně a při stanovení dovozu z USA na trh Unie byla zohledněna všechna množství, která uvedla americká komise pro mezinárodní obchod.
(87)
Podklady pro odhad dovozu pocházejícího z Brazílie do Unie představovaly tyto zdroje: zprávy o dovozu do Spojeného království vydané agenturou pro obnovitelná paliva Spojeného království, výpisy z podrobné celní databáze dovozu, které poskytlo Nizozemsko, Švédsko a Finsko, a Eurostat. V případě Nizozemska, Švédska a Finska byl objem dovozu odhadován podle názvů dovozců a vývozců a popisu výrobku, byl-li k dispozici. K odhadu tohoto dovozu se použil konzervativní přístup. Při výpočtu dovozu se zohlednila veškerá uvedená množství.
(88)
Pro odhad zbytkového dovozu do Unie za ostatní členské státy, vyjma členských států uvedených v 87. bodě odůvodnění výše, byly použity údaje Eurostatu. Objem dovozu byl upraven na základě procenta bioethanolu použitého v Unii jako palivo. Podklady pro tuto úpravu lze najít v podnětu. Uvedené procento bylo získáno z roční bilance pro ethanol zveřejňované Evropskou komisí (12). Procento bioethanolu pro použití v palivu činilo v Unii 54 % v roce 2008, 66 % v roce 2009 a 68 % v roce 2010. Pro účely odhadu příslušného dovozu, který byl uskutečněn během období šetření, bylo pro období šetření použito procento za rok 2010.
(89)
Pro odhad dovozu jiného původu se vycházelo z údajů Eurostatu a z výpisů z podrobné celní databáze dovozu poskytnutých Nizozemskem, Švédskem a Finskem. Použila se stejná metodika jako v případě stanovení dovozu pocházejícího z Brazílie.
(90)
Jako zdroj údajů pro výpočet průměrné jednotkové ceny CIF pro dovoz z USA a Brazílie sloužily výpisy z podrobné celní databáze dovozu poskytnuté Nizozemskem, Švédskem a Finskem. V případě USA byly použity i ověřené údaje uvedené v dotazníku dovozci, kteří nejsou ve spojení. Pro USA byly průměrné ceny CIF pro roky 2008 a 2009 odhadnuty na základě průměrné ceny, kterou pro tyto roky uvedla americká komise pro mezinárodní obchod, vyjádřené ve vztahu k průměrné jednotkové ceně CIF získané za rok 2010.
(91)
Změna zásob byla stanovena na základě údajů o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(92)
Podle těchto podkladů se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Celková výroba v Unii (v tunách) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Celkový dovoz ze třetích zemí včetně dotčené země (v tunách) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Celkový vývoz výrobního odvětví Unie do zemí, které nejsou členy EU (v tunách) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Změna zásob (13) (v tunách) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Spotřeba v Unii (v tunách)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Index: 2008 = 100
100
115
121
129
Zdroj:
(A) zpráva o trhu; (B) Eurostat, americká komise pro mezinárodní obchod, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království a celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem; (C) podnět, odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie uvedené v podnětu.
(93)
Během posuzovaného období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29 %. Tento nárůst podnítilo provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů v členských státech, která stanovila cíle pro růst spotřeby energie z obnovitelných zdrojů.
4.3 Dovoz z dotčené země do Unie
4.3.1 Objem, podíl na trhu a cena dovozu z dotčené země
(94)
Z hlediska objemu, podílu na trhu a ceny se dovoz z USA do Unie během posuzovaného období vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z USA (v tunách) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Index: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Podíl na trhu (v %)
1,9
1,4
8,5
15,7
Index: 2008 = 100
100
73
454
837
Průměrná cena v EUR/t (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Index: 2008 = 100
100
94
92
106
Zdroj:
(A) objem vývozu deklarovaný americkou komisí pro mezinárodní obchod; (B) celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a ověřené odpovědi na dotazník od dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(95)
Objem dovozu z USA během posuzovaného období významně vzrostl z 63 406 tun na 686 185 tun. Ve stejném období podobně vzrostl také podíl vývozců z USA na trhu Unie, a to z 1,9 % na 15,7 %.
(96)
Ačkoliv průměrné ceny dovozu z USA vzrostly během posuzovaného období o 6 %, byly ceny účtované vývozci z USA trvale nižší než průměrné ceny výrobců v Unii, jak se uvádí ve 117. bodě odůvodnění níže. Toto systematické cenové podbízení praktikované vývozci z USA vysvětluje významný nárůst podílu na trhu, jehož během posuzovaného období dosáhli.
4.3.2 Cenové podbízení dovozu z dotčené země
(97)
Pro účely posouzení případného cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku účtované výrobci v Unii zařazenými do vzorku odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých druhů výrobku účtovanými vývozci z USA prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF. V zájmu spravedlivého srovnání cen byly u ceny týkající se USA provedeny příslušné úpravy o stávající celní poplatky a náklady po dovozu.
(98)
Výsledky tohoto srovnání, vyjádřené jako procentní podíl prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření, prokázaly trvalé cenového podbízení dosahující v průměru 5,6 %. Toto cenové podbízení naznačuje cenový tlak, který dovoz z dotčené země vyvíjel na trh Unie, a to zejména během období šetření.
4.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1 Předběžné poznámky
(99)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech hospodářských ukazatelů pro posouzení stavu výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(100)
Pokud jde o makroekonomické údaje, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, stav zásob, zaměstnanost, produktivita a rozsah dumpingového rozpětí, vychází analýza újmy z údajů o výrobním odvětví Unie jako celku od sdružení ePURE.
(101)
Pokud jde o mikroekonomické údaje, jako jsou ceny, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, mzdy a stav zásob, vychází analýza újmy z údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku v ověřených odpovědích na dotazník.
(102)
Odvětví bioethanolu je v Unii stále v počáteční fázi. Společnosti v poslední době investovaly do nových výrobních zařízení nebo rozšiřovaly stávající kapacity, aby mohly uspokojit rostoucí poptávku v Unii. Skutečnost, že během posuzovaného období zahájili výrobu noví výrobci, kladně ovlivnila takové ukazatele, jako například výrobu, výrobní kapacitu, objem prodeje a zaměstnanost.
(103)
Šetření rovněž prokázalo, že tento typ výrobního odvětví potřebuje k tomu, aby dosáhl běžných úrovní výroby, určitou dobu, a to dva až tři roky od okamžiku zahájení činnosti.
4.4.2 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Index: 2008 = 100
100
130
152
157
Výrobní kapacita (v tunách)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Index: 2008 = 100
100
116
136
137
Využití kapacity (v %)
63
70
70
72
Index: 2008 = 100
100
112
112
114
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(104)
V důsledku směrnice o energii z obnovitelných zdrojů značně vzrostla v posuzovaném období výroba v Unii, a to o přibližně 57 %. V období 2008-2010 výroba v Unii vzrostla o 36 %, poté však míra růstu významně zpomalila a ve srovnání s rokem 2010 činila v období šetření pouze 3,5 %.
(105)
Výrobní kapacita vzrostla během posuzovaného období o 37 % a její vývoj sledoval podobný trend jako výroba.
(106)
Využití kapacity vzrostlo během posuzovaného období o 14 %, přičemž tohoto nárůstu bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Vzhledem k skutečnosti, že v roce 2009 se někteří výrobci v Unii nacházeli ve fázi rozběhu činnosti, předpokládalo se, že využití kapacity dále poroste, protože výrobci obvykle potřebují k dosažení běžných úrovní výroby po zahájení činnosti dva až tři roky, jak je vysvětleno ve 103. bodě odůvodnění výše. K tomu však nedošlo.
(107)
Šetření tak potvrdilo, že v souvislosti s očekávaným vyhlášením směrnice o energii z obnovitelných zdrojů několik společností v EU zahájilo na počátku posuzovaného období nebo v jeho průběhu svoji činnost. To vedlo ke kladnému vývoji, zejména pokud jde o výše uvedené činitele újmy, a to především v období do roku 2010. Situace na trhu Unie se však změnila souběžně s nárůstem dumpingového dovozu ze Spojených států v roce 2010 a předpokládaný růst se během období šetření nedostavil.
4.4.3 Objem prodeje a podíl na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Index: 2008 = 100
100
130
152
159
Podíl na trhu (v %)
60,2
68,3
76,2
74,0
Index: 2008 = 100
100
113
126
122
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(108)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 59 % a podíl na trhu si připsal 13,8 procentního bodu. V letech 2008 až 2010 rostl objem prodeje rovnoměrně, ale mezi rokem 2010 a obdobím šetření méně než spotřeba, která v uvedeném období vzrostla o 6,8 %.
(109)
Podobně se vedlo i podílu výrobního odvětví Unie na trhu, který do roku 2010 rostl, ale v období šetření pak klesal. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z USA svůj podíl na trhu téměř zdvojnásobil a připočítal si 7,2 procentního bodu, ztratilo výrobní odvětví Unie 2,2 procentního bodu.
4.4.4 Růst
(110)
V posuzovaném období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29,2 %. Ačkoli objem prodeje a podíl na trhu v témže období rovněž vzrostly, výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby plně neprofitovalo, zejména pak od roku 2010. Od roku 2010 do období šetření růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie oproti předchozím letům zvolnil a podíl na trhu klesl.
(111)
Některé strany tvrdily, že trend růstu, který dokládaly určité ukazatele během posuzovaného období, neodráží situaci výrobního odvětví, jemuž byla působena újma. Jak je však vysvětleno výše, ze šetření je patrné, že zpomalení růstu výrobního odvětví Unie v roce 2010 a v období šetření koliduje s nárůstem levného dumpingového dovozu z USA.
4.4.5 Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Počet zaměstnanců
2 331
2 419
2 523
2 552
Index: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivita
(v jednotkách/zaměstnanec)
924
1 157
1 298
1 328
Index: 2008 = 100
100
125
141
144
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(112)
Zaměstnanost vzrostla v posuzovaném období o 9 %. Přesněji, v letech 2008 až 2010 vzrostla o 8 %, ale během období šetření jen nepatrně - pouze o 1 %. Tento trend odráží tendence v oblasti kapacity a výroby v Unii.
(113)
Produktivita pracovní síly výrobního odvětví Unie se měřila jako výroba na jednoho zaměstnance za rok. V posuzovaném období prudce vzrostla o 44 %, což odráželo efekt učení a zvyšování efektivity během fáze rozběhu činnosti a po ní.
4.4.6 Rozsah skutečného dumpingového rozpětí
(114)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového dovozu z dotčené země nelze dopad dumpingových rozpětí stanovených během období šetření na výrobní odvětví Unie pokládat za zanedbatelný.
4.4.7 Překonávání účinků minulého dumpingu
(115)
V tomto případě není vzhledem k neexistenci účinků minulého dumpingu tento bod relevantní.
4.4.8 Průměrné jednotkové ceny výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotkové ceny (v EUR/kg)
702,59
634,88
657,41
768,59
Index: 2008 = 100
100
90
94
109
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(116)
Ceny výrobního odvětví Unie během posuzovaného období vzrostly celkově o 9 %. V roce 2009 oproti roku 2008 klesly, pak ale rovnoměrně do konce období šetření rostly. Ze šetření je patrné, že zvýšení cen však výrobnímu odvětví Unie nepostačovalo k pokrytí nákladů. Propast mezi prodejními cenami a náklady se dále prohlubovala, zejména během období šetření. Tato situace kolidovala se zvyšujícím se výskytem levného dumpingového dovozu z USA na trhu Unie.
(117)
Šetření ukázalo, že ceny výrobního odvětví Unie zůstaly v posuzovaném období vyšší (až o 23 %) než ceny dumpingového dovozu z USA.
4.4.9 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál
2008
2009
2010
OŠ
Čistý zisk před zdaněním (v EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Index: 2008 = -100
- 100
4
- 102
- 246
Ziskovost prodeje Unie (v % čistého prodeje)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Index: 2008 = -100
- 100
3
-49
-84
Peněžní tok (v EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Index: 2008 = -100
- 100
1 376
1 928
1 457
Peněžní tok v % prodeje Unie stranám, které nejsou ve spojení
-0,9
8,7
8,2
4,4
Index: 2008 = -100
- 100
980
930
494
Investice (v EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Index: 2008 = 100
100
26
12
7
Návratnost investic (v %)
-10
2
-88
- 357
Index: 2008 = -100
- 100
15
- 870
-3 538
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(118)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena jak v absolutních hodnotách (čistý zisk před zdaněním), tak vyjádřením čistého zisku nebo ztráty před zdaněním procentem obratu prodeje obdobného výrobku. Ziskovost výrobního odvětví Unie byla během posuzovaného období negativní, s výjimkou roku 2009, kdy se společnostem ve vzorku podařilo dosáhnout nulové ztráty.
(119)
Návratnost investic sledovala podobný trend a zdaleka nedosahovala návratnosti, která by umožňovala výrobnímu odvětví Unie přežít.
(120)
Peněžní tok byl v roce 2008 negativní a v letech 2009 a 2010 došlo ke zlepšení. Během období šetření ale peněžní tok začal opět klesat, což odráželo zhoršující se schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost.
(121)
Vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období omezoval schopnost výrobního odvětví Unie investovat do své činnosti a podkopával jeho rozvoj, což jasně dokládá 93% pokles investic v tomto období.
4.4.10 Mzdy
2008
2009
2010
OŠ
Mzdy (v EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Index: 2008 = 100
100
107
117
132
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(122)
Mzdy v posuzovaném období vzrostly o 32 %, což odráželo zvýšení produktivity zaměstnanců.
4.4.11 Zásoby
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
34 585
24 022
38 649
31 408
Index: 2008 = 100
100
69
112
91
Stav zásob v poměru k výrobě (v %)
8,3
3,5
3,8
2,5
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(123)
Stavy zásob během posuzovaného období mírně klesly.
4.5 Závěr ohledně újmy
(124)
Šetřením bylo prokázáno, že k nárůstu levného dumpingového dovozu do Unie došlo v roce 2010 a zejména během období šetření. V uvedeném období se některé ukazatele újmy pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie zlepšily, růst však neodpovídal nárůstu spotřeby v posuzovaném období, a zlepšení tak výrobnímu odvětví Unie dostatečně neumožňovalo rozvíjet svoji činnost.
(125)
Jak tomu obvykle bývá u nové a rozvíjející se činnosti, určité ukazatele, jako například objem prodeje, výroba a využití kapacity, vykazovaly během posuzovaného období kladný trend. Důvodem je skutečnost, že na trh v daném období vstoupili noví výrobci v Unii. Šetření nicméně prokázalo, že situace na trhu Unie od roku 2010, kdy došlo k nárůstu levného dovozu, nedovolovala výrobcům v Unii dosáhnout takové úrovně činnosti a cen, která by byla dostatečná pro rozvoj a udržení významných investic, které byly uskutečněny v posuzovaném období.
(126)
Bylo zjištěno, že docházelo k neustálému cenovému podbízení levného dovozu ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Hladina cen uvedenému výrobnímu odvětví neumožňovala pokrýt své náklady a realizovat peněžní tok a zisk, které jsou nezbytné pro rozvoj činnosti.
(127)
Ukazatele újmy týkající se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic, si pohoršily nebo zaostávaly daleko za běžnou úrovní. Tato skutečnost silně poškodila schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a dále investovat do činnosti.
(128)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že výrobnímu odvětví Unie byla během období šetření způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
5.1 Úvod
(129)
V souladu s čl. 3 odst. 5 a čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení bylo posouzeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země působil újmu výrobnímu odvětví Unie; zkoumaly se rovněž jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu.
5.2 Účinek dumpingového dovozu
(130)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie během posuzovaného období významně vzrostla o 29,2 %. Objem dumpingového dovozu z dotčené země však významně vzrostl, tj. jeho podíl na trhu Unie činil na začátku posuzovaného období 1,9 % a během období šetření dosáhl 15,7 %. Tato situace jednoznačně vyvíjela tlak na výrobní odvětví Unie, a to především od roku 2010 do konce období šetření, kdy se tento dovoz více než zdvojnásobil. Od roku 2010, a zejména pak během období šetření, zaplavoval levný dovoz z USA trh Unie a ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení. Tato situace výrobnímu odvětví neumožnila dosáhnout v období šetření předpokládaného rozvoje.
(131)
Některé strany tvrdí, že právě v období od roku 2010 do období šetření se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, což koliduje se zdvojnásobením vývozu z USA. Jak je vysvětleno výše ve 102. a 107. bodě odůvodnění, vývoj určitých činitelů újmy, jako je například výroba a objem prodeje, kladně ovlivnila skutečnost, že během posuzovaného období začalo vstupovat na trh mnoho výrobců v Unii. Oproti roku 2010 však v období šetření přišlo výrobní odvětví Unie o podíl na trhu a ve stejné době trh Unie zaznamenal nejsilnější nárůst dumpingového dovozu z USA. Cenové podbízení a cenový tlak měly za následek zhoršení obecné finanční situace výrobního odvětví Unie, především pokud jde o ziskovost.
(132)
Levný dovoz se tudíž významně podílel na tom, že výrobní odvětví Unie během období šetření utrpělo podstatnou újmu.
5.3 Účinky jiných činitelů
(133)
Zkoumaly se tyto jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které by mohly působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito činiteli není přičítána dumpingovému dovozu: dovoz z jiných zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, dopad hospodářské krize a jiné činitele, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky a údajné interní problémy společností v rámci výrobního odvětví Unie.
5.3.1 Dovoz z jiných zemí (Brazílie)
(134)
Podle dostupných informací do Unie v posuzovaném období nevyvážela významná množství dotčeného výrobku vedle Brazílie žádná další země. Pokud jde o ceny, pohybovaly se ceny brazilského dovozu hluboko pod úrovní cen výrobců v Unii. Dovoz z Brazílie však během posuzovaného období zaznamenal pokles objemu (-81 %) i podílu na trhu (-25,8 %). Jelikož objem dovozu klesl během období šetření na tak nízkou úroveň, nelze mít za to, že narušil příčinnou souvislost mezi levným dovozem z USA a újmou, která výrobnímu odvětví Unie během období šetření vznikla.
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu pocházejícího z Brazílie (v tunách)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Index: 2008 = 100
100
86
39
19
Podíl dovozu z Brazílie na trhu (v %)
30,3
22,8
9,7
4,5
Průměrná jednotková cena CIF
(v EUR/t dovozu)
560,8
496,2
580,8
622,4
Index: 2008 = 100
100
88
104
111
Zdroj:
Eurostat, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království, celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a podnět.
(135)
Strany uváděly, že dovoz z Brazílie přesahoval během celého posuzovaného období zanedbatelnou úroveň a docházelo k němu na trhu Unie za dumpingové ceny. Dále tvrdily, že dovoz z USA pouze zaplnil podíl na trhu, který uvolnil dovoz z Brazílie. Dovoz z USA tudíž údajně nelze považovat za příčinu podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, dovoz z Brazílie v posuzovaném období výrazně poklesl. Jeho podíl na trhu se v momentu, kdy spotřeba významně vzrostla, propadl z 30,3 % na 4,5 %. Vzhledem k cenám uplatňovaným brazilskými vývozci na trhu Unie nelze vyloučit, že přítomnost brazilského bioethanolu do určité míry přispěla k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Má se však za to, že tento dovoz klesl během období šetření natolik, že jej nelze vnímat jako významnou příčinu uvedené újmy. V době mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z Brazílie klesl o 200 000 tun, vzrostl dumpingový dovoz z USA o více než 330 000 tun. Proto se má za to, že přítomnost bioethanolu z Brazílie na trhu Unie, a to především během období šetření, není natolik významná, aby narušila příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z USA a újmou způsobenou v uvedeném období výrobnímu odvětví Unie.
5.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu (v tunách)
26 263
41 023
53 085
59 633
Zdroj:
podnět a odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(137)
Šetření ukázalo, že během období šetření výrobní odvětví Unie vyváželo bioethanol v malých objemech, a to za ceny znatelně převyšující ceny běžně účtované na trhu Unie. Z toho se usoudilo, že vývozní výkonnost není činitelem, který by narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z dotčené země.
5.3.3 Dopad hospodářské krize
(138)
Bylo zjištěno, že hospodářská krize neměla na výrobní odvětví Unie negativní dopad. Růst spotřeby bioethanolu v Unii dosáhl maxima v roce 2009, tedy v roce, který je z pohledu hospodářské krize obecně považován za nejhorší. V téže době vzrostly i výroba a prodej výrobců v Unii.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že hospodářská krize nenarušila příčinnou souvislost mezi levným dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.4 Jiné činitele
(140)
Strany uvedly i jiné činitele, které mohly narušit příčinnou souvislost, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky, která byla nižší, než se očekávalo, právní rámec Unie, který údajně výrobce v Unii znevýhodňuje, a některé údajné interní problémy výrobců v Unii.
(141)
Pokud jde o kolísání cen surovin, bylo zjištěno, že během posuzovaného období kolísaly jak ceny kukuřice, tak pšenice. Šetření ukázalo, že většina výrobců toto riziko vyrovnává prostřednictvím zvláštního mechanismu stanovení cen, v němž jsou zapojeni jejich dodavatelé, nebo prostřednictvím finančních trhů. A tak ačkoli ceny vstupních surovin skutečně kolísaly, zejména v letech 2008-2010, kdy cena kukuřice byla nižší než cena pšenice, byly ceny vstupních surovin v druhé polovině období šetření prakticky stejné. Z toho je patrné, že případný cenový rozdíl je snížen na minimum a není trvalé povahy.
(142)
Některé strany tvrdily, že provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů probíhalo v členských státech příliš pomalu a spotřeba pokulhávala za cíli, které uvedená směrnice stanovila. Přestože během posuzovaného období nebylo původních cílů zcela dosaženo, představoval významný nárůst spotřeby v daném období, konkrétně o 29,2 %, pozitivní vliv, který nelze při analýze ignorovat. V žádném případě nelze však údajným pomalým prováděním směrnice o energii z obnovitelných zdrojů odůvodnit výskyt vysokého objemu levného dovozu na trhu Unie, související cenové podbízení ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie a újmu, která byla tomuto výrobnímu odvětví způsobena. Toto tvrzení se proto zamítá.
(143)
Strany rovněž tvrdily, že vzhledem k právní nejistotě nebylo v silách samotného výrobního odvětví Unie uspokojit poptávku v Unii a že systém certifikace je velmi pomalý, čímž podkopává přínos pro certifikované výrobce v Unii. Některé strany rovněž tvrdily, že způsobenou újmu vysvětlují interní problémy, se kterými se mnoho výrobců v Unii během posuzovaného období potýkalo. Tato tvrzení však nebyla opodstatněná a šetření je nepotvrdilo. Je třeba nicméně zdůraznit, že šetření prokázalo, že hlavním důvodem pro případnou údajnou nízkou úroveň výroby v Unii byly nízké prodejní ceny na trhu Unie, na který dolehl příliv levného dumpingového dovozu z USA, který se vyznačoval cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobců v Unii, a to především během období šetření. Zdá se, že výrobci v EU neměli jinou možnost než výrobu zastavit, jelikož ceny jim ani neumožňovaly pokrýt náklady na suroviny, zejména pak během období šetření. Výše uvedená nepodložená tvrzení tedy nejsou takové povahy, aby narušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla během období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobena.
(144)
Z toho tedy vyplývá závěr, že všechny výše uvedené činitele nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z USA.
(145)
Strany zmiňují, že v průběhu období šetření bylo podstatné množství dovozu deklarováno pod číslem KN 3824, na které se vztahovalo nízké clo. Po konci období šetření bylo příslušné clo zvýšeno. Mají za to, že újmu způsobilo nízké clo, nikoli dumping. K této otázce stačí podotknout, že cla se mohou kdykoli měnit, a tento argument tudíž nemůže zpochybnit újmu, ke které během období šetření došlo.
5.4 Závěr týkající se příčinné souvislosti
(146)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného dovozu pocházejícího z dotčené země i jeho podíl na trhu. Navíc bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
(147)
Nárůst objemu levného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu kolidoval s celkovým a průběžným nárůstem spotřeby v Unii a taktéž se zápornými výsledky výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. Vývozcům z dotčené země se podařilo zvýšit podíl na trhu systematickým cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně nebylo schopné dosáhnout stabilních kladných hodnot ziskovosti, a to navzdory zvýšení činnosti.
(148)
Při zkoumání jiných známých činitelů, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, bylo zjištěno, že se nezdá, že by tyto činitele byly takové, aby narušily příčinnou souvislost, která byla zjištěna mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Na základě výše provedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působících újmu, se vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z USA způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. ZÁJEM UNIE
6.1 Předběžná poznámka
(150)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory závěru o újmě způsobené dumpingovým dovozem z dotčené země neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
6.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(151)
Šetření ukázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z USA způsobena podstatná újma. Bez opatření, která by napravila nepříznivé účinky tohoto dovozu na obchod, je velmi pravděpodobné, že se bude hospodářská situace výrobního odvětví Unie dále zhoršovat.
(152)
Předpokládá se, že uložení antidumpingového cla obnoví účinné obchodní podmínky na trhu Unie a umožní, aby ceny výrobního odvětví Unie odrážely skutečné náklady na výrobu. Lze očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie rovněž umožní zvýšit objem prodeje, a tím i získat podíl na trhu, o který přišlo kvůli dumpingovému dovozu. To bude mít další pozitivní dopad na finanční situaci a ziskovost výrobního odvětví Unie.
(153)
Byl tudíž učiněn závěr, že uložení antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA by nebylo v rozporu se zájmem výrobního odvětví Unie.
6.3 Zájem dovozců
(154)
Odpovědi na dotazník určený pro dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení, zaslaly dvě společnosti. V prostorách těchto spolupracujících dovozců se uskutečnily inspekce na místě. U obou navštívených společností představuje obchodování bioethanolem pouze malou část jejich celkového obratu (méně než 5 %). Obě rovněž uvedly, že by případné zvýšení cen mohly přenést na odběratele - uživatele.
(155)
Z dostupných informací bylo vyvozeno, že by uložení opatření nemělo na dovozce podstatný nepříznivý dopad.
6.4 Zájem uživatelů
(156)
Odpovědi na dotazník určený pro uživatele v Unii zaslaly čtyři společnosti. V prostorách jedné z nich se uskutečnily inspekce na místě.
(157)
U navštívené společnosti představuje obchodování bioethanolem malou část obratu - méně než 5 %. Společnost provedla posouzení dopadů, které se týkalo směsi E5, a výpočtem zjistila, že clo ve výši 100 EUR/m3 by vedlo ke zvýšení ceny na čerpací stanici o 0,005 EUR/litr.
(158)
Z údajů, které ve svých odpovědích na dotazník uvedli další tři uživatelé, je patrné, že i v jejich případě by byl dopad omezený. Jedna společnost nakupuje z dotčené země v poměrně omezeném objemu a uložení antidumpingového cla by mělo pouze minimální dopad na její ziskovost.
(159)
V dalších dvou případech se jedná o spolupracující uživatele, kteří jsou ve spojení, a oba uvedli, že případné uložení antidumpingového cla lze přenést na odběratele. Vysvětlili také, že mají dostatečný výběr, pokud jde o zdroje dodávek, a nejsou závislí na dovozu z USA.
(160)
Strany tvrdily, že Unie nedisponuje dostatečnou kapacitou, aby uspokojila celkovou poptávku, a že k tomu, aby zajistila své potřeby v oblasti bioethanolu, se Unie neobejde bez dovozu. Ověřené údaje o kapacitě ukazují, že v Unii byla volná kapacita, zejména vzhledem k nízké hladině prodejních cen. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii by dokázali zvýšit výrobu, aby byla uspokojena rostoucí poptávka, a to zejména v případě, že z trhu zmizí narušení obchodu. V blízké budoucnosti se dále očekává výstavba a zahájení provozu nových zařízení, což snižuje případné údajné riziko nedostatku v Unii.
(161)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že účinek antidumpingových opatření namířených proti dovozu bioethanolu z USA by na uživatele v Unii neměl významný nepříznivý dopad.
6.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(162)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo konstatováno, že na základě dostupných informací ohledně zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení antidumpingových opatření na dovoz bioethanolu pocházejícího z USA.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1 Úroveň pro odstranění újmy
(163)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobnímu odvětví Unie způsobené dumpingovým dovozem.
(164)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(165)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, u prodeje obdobného výrobku v Unii.
(166)
V tomto případě se má vzhledem ke zjištěním uvedeným zejména ve 102. a 103. bodě odůvodnění výše za to, že cílový zisk výrobního odvětví Unie by měl vycházet ze zisku dosahovaného v době, kdy byl dovoz z USA zanedbatelný, tj. z průměrného ziskového rozpětí před zdaněním jednoho z výrobců v Unii zařazených do vzorku z let 2008 a 2009, přesněji výrobce, který v uvedené době nerozbíhal činnost. Má se tedy za to, že rozpětí 6,8 % z obratu je přiměřené a lze je chápat jako odpovídající minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout za běžných obchodních podmínek, pokud by během období šetření neexistoval dumping působící újmu.
(167)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. K ceně nepůsobící újmu se dospělo úpravou prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené v průběhu období šetření a připočtením zmíněného ziskového rozpětí.
(168)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v USA, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
7.2 Forma a úroveň cel
(169)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení měla uložit konečná antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí.
(170)
Navrhované konečné antidumpingové clo je následující:
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečné clo
Celostátní dumpingové rozpětí (v %)
9,5
31,1
9,5
(171)
Vzhledem ke skutečnosti, že se antidumpingové clo bude vztahovat i na směsi obsahující podle objemu více než 10 % (v/v) bioethanolu, a to úměrně jejich obsahu bioethanolu, pokládá se pro účely účinného provádění opatření celními orgány členských států za vhodné, aby bylo clo stanoveno jako paušální částka na základě obsahu čistého bioethanolu.
(172)
Sazba antidumpingového cla uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě nálezů tohoto šetření. Proto odráží situaci zjištěnou během uvedeného šetření. Toto celostátní clo platné pro všechny společnosti se použije na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA.
(173)
Ačkoliv původně měla být platnost opatření omezena na tři roky vzhledem k vývoji trhu s dotčeným výrobkem, který je vnímán jako dynamický, došlo na základě připomínek zúčastněných stran k přehodnocení tohoto pohledu. Žadatelé zejména uváděli, že v této fázi je příliš brzy na to předvídat významnou změnu struktury trhu, jelikož přechod na novou generaci bioethanolu s velkou pravděpodobností potrvá poměrně dlouho a nemělo by se k němu v rámci stávajícího návrhu přihlížet. Bylo by také předčasné předvídat, jaký výsledek a dopad budou mít některé návrhy právních předpisů, které jsou v současnosti předmětem jednání, pro všechny hospodářské subjekty na trhu. Po prošetření těchto argumentů bylo rozhodnuto, že není vhodné odklonit se od obvyklé doby platnosti opatření stanovené v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Tímto není dotčena možnost jakékoli ze zúčastněných stran požádat o přezkum podle čl. 11 odst. 3, budou-li to okolnosti vyžadovat.
8. CELNÍ EVIDENCE
(174)
Komise od žadatele obdržela žádost o celní evidenci dovozu bioethanolu pocházejícího z USA. Podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení může Komise po konzultaci s poradním výborem vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči takovému dovozu zavedena opatření ode dne celní evidence. Celní evidenci dovozu lze zavést na řádně odůvodněnou žádost výrobního odvětví Unie. Žadatel tvrdil, že jelikož byla celní evidence zavedena v rámci paralelního antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bioethanolu pocházejícího z USA (14), jsou tyto podmínky automaticky splněny.
(175)
Je však potřeba zdůraznit, že celní evidence byla v rámci paralelního antisubvenčního řízení zavedena za zcela jiných okolností. Jak se uvádí v 10. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 771/2012, navzdory kladným zjištěním, pokud jde o vyrovnávací subvencování a v důsledku toho podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie během období šetření, se Komise rozhodla nepřijmout prozatímní vyrovnávací clo, protože bylo předběžně zjištěno, že hlavní program subvencování platný během období šetření byl ukončen a že v době, kdy by byla uložena předběžná opatření, by již neposkytoval zvýhodnění. Existovaly však důkazy, že USA mohou hlavní program subvencování, který byl shledán napadnutelným, v následujících měsících znovu zavést, a to se zpětným účinkem. V takovém případě se Komise domnívala, že by byla oprávněna přijmout (a případně vybírat) v rámci stávajícího šetření prozatímní vyrovnávací clo. V zájmu zachování práv Evropské unie se Komise za těchto zvláštních okolností tudíž rozhodla vyzvat celní orgány, aby zavedly celní evidenci dovozu. Tyto zvláštní okolnosti se na aktuální antidumpingové řízení nevztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz bioethanolu, označovaného jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaného či nedenaturovaného, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v) určeného pro použití v palivu, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97 (kódů TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 a 3824909767), a pocházejícího ze Spojených států amerických.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 činí 62,3 EUR/t netto. Antidumpingové clo se uplatní na hmotnostní podíl celkového obsahu čistého ethylalkoholu vyrobeného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) (obsah bioethanolu) ve výrobku.
3. Výrobky popsané v odstavci 1 jsou osvobozeny od konečného antidumpingového cla, pakliže jsou určeny k jiným účelům než pro použití v palivu. Na osvobození se vztahují podmínky stanovené příslušnými předpisy Evropské unie, jež se týkají celní kontroly použití tohoto zboží (viz články 291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93).
4. V případech, kdy dojde k poškození zboží před propuštěním do volného oběhu, a kdy je proto cena, která skutečně byla nebo má být zaplacena, poměrně rozdělena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení (EHS) č. 2454/93, se výše antidumpingového cla, vypočtená na základě výše stanovených částek, sníží o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny, která skutečně byla nebo má být zaplacena.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2013.