EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 662/2014
af 15. maj 2014
om ændring af forordning (EU) nr. 525/2013 for så vidt angår den tekniske gennemførelse af Kyotoprotokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 8. december 2012 under den 8. samling vedtog partskonferencen under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (»UNFCCC«), der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen, Doha-ændringen om Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode, der starter den 1. januar 2013 og slutter den 31. december 2020 (herefter »Doha-ændringen«).
(2)
Artikel 4 i Kyotoprotokollen fastsætter, at parterne har mulighed for at opfylde deres forpligtelser efter artikel 3 i Kyotoprotokollen i fællesskab. På tidspunktet for vedtagelsen af Doha-ændringen erklærede Unionen og dens medlemsstater sammen med Kroatien og Island, at de kvantitative emissionsbegrænsnings- og reduktionsforpligtelser for Unionen, dens medlemsstater, Kroatien og Island for så vidt angår Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode er baseret på den opfattelse, at disse vil blive opfyldt i fællesskab i overensstemmelse med artikel 4 i Kyotoprotokollen. Denne erklæring fremgår af konferencens rapport og blev godkendt af Rådet den 17. december 2012.
(3)
Ifølge Kyotoprotokollen skal parter, som har indgået en aftale om at opfylde deres forpligtelser efter artikel 3 i Kyotoprotokollen i fællesskab, i aftalen herom fastsætte det respektive emissionsniveau, der tildeles hver af dem. Ifølge Kyotoprotokollen skal parterne i en aftale om fælles opfyldelse meddele UNFCCC's sekretariat vilkårene i aftalen på datoen for deponeringen af deres acceptinstrumenter.
(4)
Indgåelsen af Doha-ændringen, gennemførelsen af tilhørende beslutninger truffet af partskonferencen under UNFCCC, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen, og en aftale om fælles opfyldelse forudsætter, at der fastlægges regler for at sikre den tekniske gennemførelse af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode i Unionen, herunder overgangen fra første til anden forpligtelsesperiode, for at muliggøre en effektiv aftale om fælles opfyldelse og for at sikre tilpasning til Unionens emissionshandelssystem (herefter »EU ETS«), der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (3) og Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF (4).
(5)
I Kyotoprotokollens første forpligtelsesperiode blev de internationalt aftalte krav til regnskabsføring og forvaltning af emissioner og enheder og Unionens og dens medlemsstaters fælles opfyldelse gennemført i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF (5), Kommissionens forordning (EF) nr. 2216/2004 (6) og Kommissionens forordning (EU) nr. 920/2010 (7). Forordning (EF) nr. 2216/2004 og (EU) nr. 920/2010 er erstattet af Kommissionens forordning (EU) nr. 389/2013 (8), som indeholder bestemmelser om administration af enheder i forbindelse med gennemførelsen og anvendelsen af EU ETS, og beslutning nr. 406/2009/EF. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (9), der blev vedtaget for nylig, og som ophævede og trådte i stedet for beslutning nr. 280/2004/EF, indeholder ikke det retsgrundlag, der ville sætte Kommissionen i stand til at vedtage de nødvendige tekniske gennemførelsesregler for Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode i overensstemmelse med Doha-ændringens betingelser, beslutningerne truffet af partskonferencen under UNFCCC, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen, og en aftale om fælles opfyldelse.
(6)
Hvis en medlemsstat er alvorligt belastet af en specifik og usædvanlig situation, herunder uoverensstemmelser i bogføringen med hensyn til at bringe gennemførelsen af Unionens lovgivning på linje med de bestemmelser, der er vedtaget inden for rammerne af Kyotoprotokollen, uden at dette berører opfyldelsen af medlemsstatens forpligtelser i henhold til beslutning nr. 406/2009/EF, bør Kommissionen med forbehold af disponible enheder ved udgangen af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode vedtage foranstaltninger til at imødegå denne situation ved hjælp af en overførsel af godkendte emissionsreduktioner (CER'er), emissionsreduktionsenheder (ERU'er) eller tildelte emissionsenheder (AAU'er) fra EU-registret til den pågældende medlemsstats register.
(7)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af artikel 10, stk. 7, i forordning (EU) nr. 525/2013 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (10).
(8)
Beslutning 1/CMP.8 fra partskonferencen under UNFCCC, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen (beslutning 1/CMP.8), ændrer reglerne for fastsættelse af betingelserne for deltagelse i de fleksible mekanismer i Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode. Den fastsætter også lofter for fremførsel af enheder fra første til anden forpligtelsesperiode og indeholder et krav om, at hver part skal oprette en konto for den foregående periodes overskud. Endvidere fastsættes det i beslutningen, at der lægges en afgift på 2 % på indtægterne fra de første internationale overførsler af AAU'er og på udstedelsen af ERU'er til fælles gennemførelse af projekter umiddelbart efter konvertering til ERU'er af AAU'er eller af optagsenheder (RMU'er), som parter tidligere var i besiddelse af. Yderligere regler for gennemførelsen af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode er i øjeblikket under forhandling.
(9)
I de delegerede retsakter, der skal vedtages i henhold til denne forordning, bør Kommissionen fastsætte en clearingproces ved udgangen af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode, hvorved eventuelle nettooverførsler af de årlige emissionstildelinger i overensstemmelse med beslutning nr. 406/2009/EF og eventuelle nettooverførsler af kvoter med tredjelande, der deltager i EU ETS og ikke er parter i en aftale om fælles opfyldelse med Unionen og dens medlemsstater, efterfølges af en overførsel af et tilsvarende antal AAU'er.
(10)
De relevante internationale bestemmelser for beregning af emissioner og fremskridt med hensyn til opfyldelse af forpligtelserne forventes vedtaget på den næste klimakonference, der skal afholdes i Lima i december 2014. Unionen og dens medlemsstater bør arbejde sammen med tredjelande for at hjælpe med at sikre dette.
(11)
I medfør af beslutning 1/CMP.8, hvorefter parterne skal tage deres forpligtelser i anden forpligtelsesperiode op til overvejelse senest i 2014, kan det overvejes at annullere en række AAU'er, CER'er og ERU'er for at øge ambitionen for deres forpligtelser.
(12)
For at opnå et sæt sammenhængende regler til at sikre den tekniske gennemførelse af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode i Unionen, herunder overgangen fra første til anden forpligtelsesperiode, muliggøre en effektivt fungerende fælles opfyldelse af Unionens, dens medlemsstaters og Islands forpligtelser i anden forpligtelsesperiode og sikre tilpasning til driften af EU ETS og beslutning nr. 406/2009/EF bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fra datoen for Unionens indgåelse af Doha-ændringen til udgangen af den supplerende periode til opfyldelse af forpligtelserne i Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet, samt at de er i overensstemmelse med internationalt aftalte regnskabsmæssige krav, en aftale om fælles opfyldelse, der er indgået mellem Unionen, dens medlemsstater og tredjelande i henhold til Kyotoprotokollens artikel 3 og 4, og relevant EU-lovgivning,
(13)
I Rådets konklusioner af 9. marts 2012 hedder det, at Unionens kvantitative emissionsbegrænsnings- eller reduktionsforpligtelser i anden forpligtelsesperiode er fastsat på grundlag af Unionens samlede drivhusgasemissioner, som er tilladt i perioden 2013-2020 under Unionens klima- og energilovpakke, hvorved de afspejler Unionens ensidige forpligtelse til en reduktion på 20 % senest i 2020, og det bekræftes i den forbindelse, at de enkelte medlemsstaters emissionsreduktionsforpligtelser med denne tilgang ikke bør overstige deres forpligtelser i henhold til EU-lovgivningen.
(14)
Overholdelse af de lofter, der er fastsat i de relevante beslutninger truffet af organer under UNFCCC eller Kyotoprotokollen om fremførsel af ERU'er og CER'er fra første til anden forpligtelsesperiode, bør sikres.
(15)
Forordning (EU) nr. 525/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EU) nr. 525/2013 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3 indsættes følgende numre:
»13a) »reserve for forpligtelsesperioden« eller »CPR«: reserve oprettet i medfør af bilaget til beslutning 11/CMP.1 eller andre relevante beslutninger truffet af organer under UNFCCC eller Kyotoprotokollen
13b) »reserve for den foregående periodes overskud« eller »PPSR«: konto oprettet i medfør af beslutning 1/CMP.8 fra partskonferencen under UNFCCC, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen (beslutning 1/CMP.8) eller andre relevante beslutninger truffet af organer under UNFCCC eller Kyotoprotokollen
13c) »aftale om fælles opfyldelse«: vilkårene i en aftale i overensstemmelse med artikel 4 i Kyotoprotokollen mellem Unionen, dens medlemsstater og et tredjeland med henblik på opfyldelse i fællesskab af deres forpligtelser efter artikel 3 i Kyotoprotokollen i anden forpligtelsesperiode«.
2)
I artikel 10 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 tilføjes følgende afsnit:
»Unionen og medlemsstaterne skal hver i deres respektive registre, der er oprettet i medfør af første afsnit, bogføre deres respektive tildelte emissioner i Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode og foretage de i første afsnit nævnte transaktioner i overensstemmelse med beslutning 1/CMP.8 eller andre relevante beslutninger truffet af organer under UNFCCC eller Kyotoprotokollen og med en aftale om fælles opfyldelse. Med henblik herpå skal Unionen og medlemsstaterne hver i deres respektive registre:
-
oprette og forvalte partskonti, herunder en depotkonto, og udstede et antal AAU'er, svarende til deres respektive tildelte emissioner for Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode, til disse partskonti
-
bogføre udstedelse, besiddelse, overførsel, erhvervelse, annullering, tilbagetrækning og erstatning af eller ændring af udløbsdatoen for - alt efter hvad der er relevant - AAU'er, RMU'er, ERU'er, CER'er, tCER'er og lCER'er, der er opført i deres respektive registre for Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode
-
oprette og vedligeholde en reserve for forpligtelsesperioden
-
fremføre AAU'er, CER'er og ERU'er, der er opført i deres respektive registre, fra Kyotoprotokollens første til anden forpligtelsesperiode, og oprette en reserve for den foregående periodes overskud og forvalte AAU'er i denne reserve
-
bogføre overførslen af AAU'er eller ERU'er i form af en afgift på indtægterne fra udstedelse af ERU'er og den første internationale overførsel af AAU'er.«
b)
der tilføjes følgende stykker:
»5. Kommissionen bemyndiges også til at vedtage delegerede retsakter efter artikel 25 med henblik på ved hjælp af Unionens og medlemsstaternes registre at sørge for den nødvendige tekniske gennemførelse af Kyotoprotokollen i henhold til beslutning 1/CMP.8 eller til andre relevante beslutninger truffet af organer under UNFCCC eller Kyotoprotokollen og af en aftale om fælles opfyldelse, jf. stk. 1.
6. Kommissionen bemyndiges endvidere til at vedtage delegerede retsakter efter artikel 25 for at sikre:
-
at eventuelle nettooverførsler af de årlige emissionstildelinger i overensstemmelse med beslutning nr. 406/2009/EF og eventuelle nettooverførsler af kvoter med tredjelande, der deltager i Unionens emissionshandelssystem oprettet ved direktiv 2003/87/EF og ikke er parter i en aftale om fælles opfyldelse, efterfølges af en overførsel af et tilsvarende antal AAU'er gennem en clearingproces ved udgangen af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode
-
at de transaktioner, som er nødvendige for at tilpasse anvendelsen af de lofter, der er fastsat ved de relevante beslutninger truffet af organer under UNFCCC eller Kyotoprotokollen om fremførsel af ERU'er og CER'er fra Kyotoprotokollens første til anden forpligtelsesperiode, til gennemførelsen af artikel 11a i direktiv 2003/87/EF, gennemføres; sådanne transaktioner berører ikke medlemsstaternes mulighed for at fremføre yderligere ERU'er og CER'er fra første til anden forpligtelsesperiode med henblik på andre formål, forudsat at lofterne for fremførsel af ERU'er og CER'er fra Kyotoprotokollens første til anden forpligtelsesperiode ikke overskrides.
7. Hvis en medlemsstat er alvorligt belastet af en specifik og usædvanlig situation, herunder uoverensstemmelser i bogføringen med hensyn til at bringe gennemførelsen af Unionens lovgivning på linje med de bestemmelser, der er vedtaget inden for rammerne af Kyotoprotokollen, kan Kommissionen med forbehold af disponible enheder ved udgangen af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode vedtage foranstaltninger til at imødegå denne situation. Med henblik herpå tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter for at overføre CER'er, ERU'er og AAU'er fra EU-registret til den pågældende medlemsstats register. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 26, stk. 2. Beføjelsen til at vedtage disse gennemførelsesretsakter tillægges Kommissionen fra datoen for Unionens indgåelse af Doha-ændringen til Kyotoprotokollen.
8. Når Kommissionen vedtager delegerede retsakter i henhold til stk. 5 og 6, skal den sikre overensstemmelse med direktiv 2003/87/EF og beslutning 406/2009/EF og en konsekvent gennemførelse af internationalt aftalte regnskabsføringskrav, optimere gennemsigtigheden og sikre, at Unionens og medlemsstaternes bogføring af AAU'er, RMU'er, ERU'er, CER'er, tCER'er og lCER'er er korrekt, samtidig med at administrative byrder og omkostninger så vidt muligt undgås, herunder dem, der vedrører afgifter på indtægterne og udvikling og vedligeholdelse af it. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen følger sin sædvanlige praksis og gennemfører høringer med eksperter, herunder eksperter fra medlemsstaterne, før den vedtager disse delegerede retsakter.«.
3)
I artikel 11 tilføjes følgende stykke:
»3. Unionen og medlemsstaterne skal hver ved udgangen af Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode og i overensstemmelse med beslutning 1/CMP.8 eller andre relevante beslutninger truffet af organer under UNFCCC eller Kyotoprotokollen og med en aftale om fælles opfyldelse i deres respektive registre tilbagetrække AAU'er, RMU'er, ERU'er, CER'er, tCER'er eller lCER'er svarende til de emissioner af drivhusgasser fra kilder og dræn, der er omfattet af deres respektive tildelte emissioner.«.
4)
I artikel 25 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 2 affattes første punktum således:
»Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 6 og 7 og artikel 10, stk. 4, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 8. juli 2013.«
b)
der indsættes følgende stykke:
»2a. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 10, stk. 5 og 6, tillægges Kommissionen fra datoen for Unionens indgåelse af Doha-ændringen til Kyotoprotokollen til udgangen af den supplerende periode til opfyldelse af forpligtelserne i Kyotoprotokollens anden forpligtelsesperiode.«
5)
I artikel 26 tilføjes følgende stykke:
»3. For så vidt angår artikel 10, stk. 7, hvor udvalget ikke afgiver udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 662/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o technické provádění Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 8. prosince 2012, na svém osmém zasedání, konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (dále jen „úmluva“), jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijala dodatek dohodnutý v Dohá, kterým se zavádí druhé kontrolní období Kjótského protokolu, jež začíná dne 1. ledna 2013 a končí dne 31. prosince 2020 (dále jen „změna z Dohá“).
(2)
Článek 4 Kjótského protokolu stanoví možnost, aby smluvní strany plnily své závazky podle článku 3 Kjótského protokolu společně. Při přijímání dodatku z Dohá Unie a její členské státy spolu s Chorvatskem a Islandem prohlásily, že kvantifikované závazky na omezení a snížení emisí pro Unii, její členské státy, Chorvatsko a Island pro druhé kontrolní období podle Kjótského protokolu vycházejí z dohody, že tyto závazky budou v souladu s článkem 4 Kjótského protokolu plněny společně. Toto prohlášení je zohledněno ve zprávě konference a dne 17. prosince 2012 je potvrdila Rada.
(3)
Kjótský protokol vyžaduje, aby smluvní strany, jež se dohodly na společném plnění svých závazků podle článku 3 Kjótského protokolu, v dané dohodě stanovily příslušnou úroveň emisí stanovenou pro každou ze smluvních stran. Kjótský protokol vyžaduje, aby smluvní strany dohody o společném plnění v den uložení svých listin o přijetí informovaly sekretariát úmluvy o podmínkách této dohody.
(4)
Uzavření dodatku z Dohá, provádění doprovodných rozhodnutí konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu a dohoda o společném plnění budou vyžadovat zavedení pravidel pro zajištění technického provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu v Unii, včetně přechodu z prvního do druhého kontrolního období, aby bylo umožněno účinné fungování dohody o společném plnění a zajištěno, že je v souladu s fungováním systému Unie pro obchodování s emisemi (dále jen „EU ETS“), zřízeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3) a rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady 406/2009/ES (4).
(5)
Během prvního kontrolního období Kjótského protokolu se mezinárodně dohodnuté požadavky na započítávání a správu emisí a jednotek, jakož i společné plnění ze strany Unie a jejích členských států, prováděly podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES (5), nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 (6) a nařízení Komise (EU) č. 920/2010 (7). Nařízení (ES) č. 2216/2004 a (EU) č. 920/2010 byly nahrazeny nařízením Komise (EU) č. 389/2013 (8), které nyní obsahuje ustanovení o správě jednotek týkající se provádění a fungování systému EU pro obchodování s emisemi, a rozhodnutím č. 406/2009/ES. Nově přijaté nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (9), kterým se zrušilo a nahradilo rozhodnutí č. 280/2004/ES, neobsahuje požadovaný právní základ, který by Komisi umožnil přijmout nezbytná pravidla týkající se technického provádění pro druhé kontrolní období Kjótského protokolu v souladu s podmínkami dodatku z Dohá, rozhodnutími konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu a dohodou o společném plnění.
(6)
Jestliže je členský stát vážně znevýhodněn konkrétní mimořádnou situací, mimo jiné v případě účetních nesrovnalostí při zajišťování toho, aby provádění právních předpisů Unie bylo ve shodě s pravidly dohodnutými podle Kjótského protokolu, aniž je přitom dotčeno plnění závazků členských států podle rozhodnutí č. 406/2009/ES, Komise by měla, s výhradou dostupnosti jednotek na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, přijmout opatření za účelem řešení takové situace, a to prostřednictvím převodu ověřeného snížení emisí (CER), jednotek snížení emisí (ERU) nebo jednotek přiděleného množství (AAU) zaznamenaných v registru Unie do registru daného členského státu.
(7)
S cílem zajistit jednotné podmínky provádění čl. 10 odst. 7 nařízení (EU) č. 525/2013 by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10).
(8)
Rozhodnutí 1/CMP.8 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC, jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 1/CMP.8“) mění pravidla pro určení způsobilosti k účasti v pružných mechanismech během druhého kontrolního období Kjótského protokolu. Rovněž stanoví limity pro přesuny jednotek z prvního do druhého kontrolního období a zahrnuje požadavek týkající se všech smluvních stran zřídit účet pro rezervu přebytku z předcházejícího období. Kromě toho se v uvedeném rozhodnutí stanoví odvod ve výši 2 % podílu na zisku z prvních mezinárodních převodů jednotek AAU a z vydávání jednotek ERU na účely projektů společného provádění ihned po konverzi jednotek AAU nebo jednotek propadů (RMU) doposud v držení smluvních stran na jednotky ERU. V současné době probíhají jednání o dalších pravidlech provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu.
(9)
V aktech v přenesené pravomoci, které budou přijaty podle tohoto nařízení, by Komise měla stanovit proces zúčtování na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, jehož prostřednictvím bude po všech čistých převodech ročních emisních přídělů podle rozhodnutí č. 406/2009/ES a veškerých čistých převodech povolenek se třetími zeměmi účastnícími se systému EU ETS, které nejsou smluvními stranami dohody o společném plnění s Unií a jejími členskými státy, následovat převod odpovídajícího počtu jednotek AAU.
(10)
Příslušná mezinárodní pravidla pro započítávání emisí a pokrok v plnění závazků by měla být přijata na příští konferenci o klimatu v Limě v prosinci roku 2014. Unie a její členské státy by v zájmu přispění k tomuto cíli měly spolupracovat se třetími zeměmi.
(11)
Podle rozhodnutí 1/CMP.8, které vyžaduje, aby smluvní strany nejpozději v roce 2014 přezkoumaly své závazky pro druhé kontrolní období, by bylo možné zvážit zrušení určitého počtu jednotek AAU, CER a ERU s cílem zvýšit ambicióznost jejich závazků.
(12)
S cílem stanovit jednotná pravidla k zabezpečení technického provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu v Unii, včetně přechodu z prvního do druhého kontrolního období, umožnit účinné fungování společného plnění závazků Unie, jejích členských států a Islandu pro druhé kontrolní období a zajistit jeho soulad s fungováním EU ETS a s rozhodnutím č. 406/2009/ES by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, a to ode dne uzavření dodatku z Dohá Unií až do skončení dodatečného období pro plnění závazků podle druhého kontrolního období Kjótského protokolu. Obzvláště je důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby příslušné dokumenty byly současně, včas a vhodným způsobem předány Evropskému parlamentu a Radě, a měla by rovněž zabezpečit jejich soulad s mezinárodně dohodnutými požadavky na započítávání, dohodou o společném plnění uzavřenou mezi Unií, jejími členskými státy a třetími zeměmi podle článků 3 a 4 Kjótského protokolu a příslušnými právními předpisy Unie.
(13)
V závěrech Rady ze dne 9. března 2012 se uvádí, že kvantifikovaný cíl omezení nebo snížení emisí v průběhu druhého kontrolního období pro Unii se stanoví na základě celkového objemu povolenek na emise skleníkových plynů v Unii určených pro období let 2013-2020 v souladu s legislativním balíčkem Unie týkajícím se klimatu a energetiky, čímž se zohlední jednostranný závazek EU dosáhnout 20 % snížení do roku 2020, a v této souvislosti se v uvedených závěrech potvrzuje, že v rámci tohoto přístupu by závazky na snížení emisí přijaté jednotlivými členskými státy neměly překročit jejich závazky dohodnuté v právních předpisech Unie.
(14)
Měl by být zajištěn soulad s limity stanovenými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu o přesunu ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období,
(15)
Nařízení (EU) č. 525/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 525/2013 se mění takto:
1)
V článku 3 se vkládají nové body, které znějí:
„13a)
„rezervou kontrolního období“ neboli „CPR“ rezerva zřízená na základě přílohy rozhodnutí 11/CMP.1 nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
13b)
„rezervou přebytku z předcházejícího období“ neboli „PPSR“ účet zřízený na základě rozhodnutí 1/CMP.8 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 1/CMP.8“) nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
13c)
„dohodou o společném plnění“ podmínky dohody podle článku 4 Kjótského protokolu mezi Unií, jejími členskými státy a jakoukoli třetí zemí o společném plnění závazků podle článku 3 Kjótského protokolu pro druhé kontrolní období;“.
2)
Článek 10 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Unie a členské státy ve svých příslušných registrech vytvořených podle prvního pododstavce započítávají množství, která jim byla přidělena ve druhém kontrolním období Kjótského protokolu, a provádějí transakce uvedené v prvním pododstavci v souladu s rozhodnutím 1/CMP.8 nebo jinými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a s dohodou o společném plnění. Za tímto účelem Unie a všechny členské státy ve svých příslušných registrech:
-
zavedou a spravují účty smluvní strany, včetně vkladního účtu, a do uvedených účtů smluvních stran vydají počet AAU odpovídající množství, které jim bylo přiděleno na druhé kontrolní období Kjótského protokolu,
-
započítávají vydání, držení, převod, nabytí, zrušení, odebrání, nahrazení nebo případně změny doby skončení platnosti AAU, RMU, ERU, CER, tCER a lCER zaznamenaných ve svých příslušných registrech pro druhé kontrolní období Kjótského protokolu,
-
vytvoří a uchovávají rezervu kontrolního období,
-
přesunou AAU, CER a ERU zaznamenané ve svých příslušných registrech z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu, vytvoří rezervu přebytku z předcházejícího období a spravují AAU v ní zaznamenané,
-
započítávají převody AAU nebo ERU jako podíl na zisku po vydání ERU a při prvním mezinárodním převodu AAU.“;
b)
doplňují se odstavce, které znějí:
„5. Komise se rovněž zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 25, aby bylo prostřednictvím registrů Unie a členských států zajištěno potřebné technické provádění Kjótského protokolu podle rozhodnutí 1/CMP.8 nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a dohody o společném plnění, v souladu s odstavcem 1.
6. Komisi se rovněž zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 25, aby bylo zajištěno, že:
-
po všech čistých převodech ročních emisních přídělů podle rozhodnutí č. 406/2009/ES a veškerých čistých převodech povolenek se třetími zeměmi účastnícími se systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vytvořeného směrnicí 2003/87/ES, které nejsou smluvními stranami dohody o společném plnění, bude následovat převod odpovídajícího počtu AAU prostřednictvím procesu zúčtování na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu,
-
prováděny jsou ty transakce, které jsou nutné pro harmonizaci uplatňování limitů stanovených rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu o přesunu ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu s prováděním článku 11a směrnice 2003/87/ES; těmito transakcemi není dotčena možnost členských států přesouvat další ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období pro jiné účely za podmínky, že nebudou překročeny limity pro přesun ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu.
7. Jestliže je členský stát vážně znevýhodněn konkrétní mimořádnou situací, mimo jiné v případě účetních nesrovnalostí při zajišťování toho, aby provádění právních předpisů Unie bylo ve shodě s pravidly dohodnutými podle Kjótského protokolu, Komise může, s výhradou dostupnosti jednotek na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, přijmout opatření za účelem řešení takové situace. Za tímto účelem je Komise zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem převést CER, ERU nebo AAU zaznamenané v registru Unie do registru daného členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Pravomoc přijímat tyto prováděcí akty je Komisi svěřena ode dne uzavření dodatku ke Kjótskému protokolu dohodnutého v Dohá Unií.
8. Při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle odstavců 5 a 6 Komise zajistí soulad se směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím 406/2009/ES a konzistentní provádění mezinárodně dohodnutých požadavků na započítávání, optimalizuje transparentnost a zabezpečí přesnost započítávání AAU, RMU, ERU, CER, tCER a lCER Unií a členskými státy, přičemž v rámci možností zamezí vzniku administrativní zátěže a nákladů, mimo jiné i pokud jde o podíl na zisku a vývoj a údržbu informačních technologií. Je obzvlášť důležité, aby Komise před přijetím těchto aktů v přenesené pravomoci postupovala v souladu s obvyklou praxí a vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků z členských států.“
3)
V článku 11 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Unie a členské státy na konci druhého kontrolního období podle Kjótského protokolu a v souladu s rozhodnutím 1/CMP.8 a jinými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a dohodou o společném plnění vyjmou ze svých příslušných registrů AAU, RMU, ERU, CER, tCER nebo lCER odpovídající emisím skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů, na něž se vztahují množství, která jim byla přidělena.“
4)
Článek 25 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se první věta nahrazuje větou, která zní:
„Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 6 a 7 a v čl. 10 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 8. července 2013.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 10 odst. 5 a 6 je svěřena Komisi ode dne uzavření dodatku ke Kjótskému protokolu dohodnutého v Dohá Unií až do skončení dodatečného období pro plnění závazků podle druhého kontrolního období Kjótského protokolu.“
5)
V článku 26 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Pokud jde o čl. 10 odst. 7, jestliže výbor nevydá stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém svém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.