EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 228/2013
af 13. marts 2013
om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 247/2006
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, stk. 1, artikel 43, stk. 2, og artikel 349
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 (3) er der fastsat særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de problemer, der skyldes den særlige situation, som Unionens fjernområder befinder sig i, jf. artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«). Disse foranstaltninger gennemføres for hvert område ved hjælp af støtteprogrammer, der er et væsentligt værktøj til at forsyne områderne med landbrugsprodukter. Med henblik på behovet for at ajourføre de nuværende foranstaltninger, herunder dem som følger af Lissabontraktatens ikrafttræden, bør forordning (EF) nr. 247/2006 ophæves og erstattes af en ny forordning.
(2)
Der er behov for at præcisere de grundlæggende mål, som ordningen for Unionens fjernområder bidrager til at nå.
(3)
Der er endvidere behov for at præcisere indholdet af de særlige programmer for bestemte områder som følge af disses afsides beliggenhed og status af øsamfund (»POSEI-programmer«), som de pågældende medlemsstater i overensstemmelse med nærhedsprincippet skal udarbejde på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau og forelægge for Kommissionen til godkendelse.
(4)
For at målene for ordningen for Unionens fjernområder bedre kan nås, bør POSEI-programmerne indeholde foranstaltninger, der sikrer forsyningerne med landbrugsprodukter og sikrer, at den lokale landbrugsproduktion bevares og udvikles. Programmeringsniveauet bør bringes tættere på de pågældende områder, og der bør arbejdes på, at Kommissionen og medlemsstaterne systematisk indgår partnerskab.
(5)
De myndigheder, medlemsstaten har udpeget, kan i overensstemmelse med nærhedsprincippet og af fleksibilitetshensyn, der ligger til grund for den programmeringsstrategi, som er vedtaget for ordningen for fjernområderne, foreslå ændringer af programmet for at tilpasse det til forholdene i fjernområderne. Det bør være muligt for disse myndigheder at ændre POSEI-programmerne i overensstemmelse med princippet om administrativ forenkling, forudsat at dette ikke bringer POSEI-programmernes effektivitet eller deres tildelte bevillinger i fare. Af samme årsag bør proceduren for ændring af programmerne tilpasses efter, hvor relevant hver type ændring er.
(6)
For at sikre, at fjernområderne forsynes med vigtige landbrugsprodukter, og for at udligne de ekstraomkostninger, som skyldes områdernes beliggenhed i Unionens yderste periferi, bør der indføres en særlig forsyningsordning. Fjernområdernes særlige geografiske beliggenhed i forhold til forsyningskilderne medfører ekstra transportomkostninger ved levering af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum eller forarbejdning eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget. Endvidere påfører andre objektive faktorer i forbindelse med områdernes beliggenhed i Unionens yderste periferi, navnlig deres status som øsamfund og små arealer, de erhvervsdrivende og producenterne i fjernområderne yderligere ulemper, som er stærkt hæmmende for deres virksomhed. Disse ulemper kan afhjælpes ved, at priserne på disse vigtige produkter sænkes. Den særlige forsyningsordning bør imidlertid under ingen omstændigheder skade den lokale produktion eller udviklingen heraf.
(7)
Med henblik herpå bør importen af visse landbrugsprodukter fra tredjelande uanset traktatens artikel 28 fritages for de gældende importafgifter. Produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller været anbragt på toldoplag i Unionens toldområde, bør for at tage hensyn til deres oprindelse og den toldbehandling, som de indrømmes i henhold til EU-bestemmelserne, anses som værende produkter, der importeres direkte, med henblik på indrømmelse af fordelene i den særlige forsyningsordning.
(8)
For effektivt at nå det opstillede mål, som er at nedsætte priserne i fjernområderne ved at udligne ekstraomkostningerne som følge af områdernes beliggenhed i Unionens yderste periferi, bør der ydes støtte til levering af EU-produkter til fjernområderne. Støtten bør være baseret på ekstraomkostningerne ved levering til fjernområderne og priserne ved eksport til tredjelande og, når det drejer sig om rå- og hjælpestoffer til landbruget eller produkter til forarbejdning, andre ekstraomkostninger som er forbundet med fjernområdernes beliggenhed i den yderste periferi, navnlig deres status som øsamfund og lille areal, vanskelige topografiske forhold og klimaforhold samt det faktum, at der er tale om spredte øer.
(9)
Støtten til de traditionelle sektorer er så meget desto mere nødvendig, som den gør det muligt for dem at opretholde konkurrenceevnen over for produkter fra tredjelande på EU-markedet. Medlemsstaterne bør imidlertid også i forbindelse med udformningen af deres programmer i størst muligt omfang tilstræbe en diversificering af landbrugsproduktionen i fjernområderne.
(10)
For at undgå spekulation, der vil kunne skade de endelige brugere i fjernområderne, bør det fastsættes, at det kun er produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet, der kan omfattes af den særlige forsyningsordning.
(11)
Der bør fastsættes regler for, hvordan ordningen skal fungere, navnlig vedrørende oprettelse af et register over erhvervsdrivende og af en licensordning baseret på licenser som omhandlet i artikel 130 og 161 i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (4).
(12)
Som følge af kravene om overvågning af de transaktioner, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, bør der føres administrativ kontrol med de pågældende produkter ved import eller indførsel til fjernområderne og ved eksport eller forsendelse herfra. For at nå ordningens mål bør de økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning desuden afspejle sig i produktionsomkostningerne og medføre en prissænkning i de efterfølgende led frem til den endelige bruger. Indrømmelsen af fordele bør derfor betinges af, at de rent faktisk kommer de efterfølgende led til gode, og der bør føres den nødvendige kontrol.
(13)
Da de mængder, der omfattes af den særlige forsyningsordning, er begrænset til fjernområdernes forsyningsbehov, bør ordningen ikke være til hinder for, at det indre marked kan fungere efter hensigten. Desuden bør de økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning ikke medføre forstyrrelser i det traditionelle handelsmønster for de pågældende produkter. Det bør derfor forbydes at forsende eller eksportere disse produkter fra fjernområderne. Det bør dog være tilladt at forsende eller eksportere disse produkter, hvis den finansielle fordel, der følger af den særlige forsyningsordning, betales tilbage.
(14)
Der bør tillades handel med forarbejdede produkter mellem fjernområderne for at give dem mulighed for samhandel. Der bør også tages hensyn til fjernområdernes handelsmønstre i forbindelse med den regionale samhandel og traditionelle eksport og forsendelse til resten af Unionen og tredjelande, hvorfor eksport af forarbejdede produkter i et omfang svarende til alle disse områders traditionelle handelsmønstre bør tillades. Af klarhedshensyn bør referenceperioden for fastlæggelse af disse traditionelt eksporterede eller forsendte mængder præciseres.
(15)
Der bør træffes passende foranstaltninger for at muliggøre den fornødne omstrukturering af sukkerforarbejdningssektoren på Azorerne. I forbindelse med disse foranstaltninger bør der tages hensyn til det forhold, at sukkersektoren på Azorerne kun er rentabel, hvis produktionen og forarbejdningen holdes på et vist niveau. På denne baggrund bør der undtagelsesvis gives tilladelse til, at der fra Azorerne til resten af Unionen forsendes sukkermængder, der overstiger den traditionelle handel, i en begrænset periode på fem år med gradvist faldende årlige lofter. Da de mængder, der kan videreforsendes, vil være proportionale med og begrænset til det, der er strengt nødvendigt for at sikre, at den lokale sukkerproduktion og -forarbejdning er rentabel, vil den midlertidige forsendelse af sukker fra Azorerne ikke påvirke Unionens indre marked negativt.
(16)
Ordningen med fritagelse for importafgifter bør fortsat gælde for Azorernes, Madeiras og De Kanariske Øers forsyning med sukker produceret uden for kvoten. Azorerne bør også fritages for importafgifter for rårørsukker svarende til højst deres foreløbige forsyningsopgørelse.
(17)
De Kanariske Øer er i medfør af den særlige forsyningsordning hidtil blevet forsynet med skummetmælkspulver, der indeholder vegetabilsk fedtstof, bestemt til industriel forarbejdning, henhørende under KN-kode 1901 90 99 (skummetmælkspulver, der indeholder vegetabilsk fedtstof). Dette produkt, der er blevet en traditionel del af den lokale kost, bør fortsat kunne leveres.
(18)
I betragtning af, at ris er en basisfødevare på Réunion, at der har eksisteret forarbejdnings- og poleringsvirksomheder for ris på øen i mange år, og at Réunion ikke producerer tilstrækkeligt til at dække det lokale behov, bør dette produkt fortsat fritages for afgifter ved import til Réunion.
(19)
Unionens politik til fordel for den lokale produktion i fjernområderne har været rettet mod mange forskellige produkter og foranstaltninger til fremme af produktion, afsætning eller forarbejdning af disse produkter. Disse foranstaltninger har vist sig at være effektive og har sikret, at landbrugsaktiviteterne er blevet videreført og udviklet. Unionen bør fortsat støtte den lokale produktion, som er en grundlæggende faktor for den miljømæssige, sociale og økonomiske ligevægt i fjernområderne. Erfaringen viser, at et styrket partnerskab med de lokale myndigheder, på samme måde som i politikken til udvikling af landdistrikterne, kan gøre det lettere på en mere målrettet måde at imødegå fjernområdernes særlige problemer. Den lokale produktion bør derfor fortsat støttes via POSEI-programmer.
(20)
For at støtte afsætningen af fjernområdernes produkter bør der indføres støtte til afsætning af disse produkter uden for produktionsområdet under hensyntagen til de høje ekstraomkostninger, som de pålægges som følge af den store afstand til forbrugsmarkederne og nødvendigheden af dobbelt lagring, hvilket er forhold, som har afgørende negativ indvirkning på fjernområdernes konkurrenceevne i det indre marked. Disse faktorer gør det nødvendigt at revidere POSEI-ordningen i den nærmeste fremtid.
(21)
Det bør fastsættes, hvilke oplysninger der som et minimum bør gives i POSEI-programmerne for at fastlægge foranstaltningerne for den lokale landbrugsproduktion, navnlig en beskrivelse af beliggenheden, den foreslåede strategi, målene og foranstaltningerne. De principper, der ligger til grund for, at disse foranstaltninger hænger sammen med andre EU-politikker, bør fastslås for at undgå, at støtteforanstaltninger bliver uforenelige eller overlapper hinanden.
(22)
Med henblik på anvendelsen af denne forordning bør det også være muligt for POSEI-programmerne at indeholde foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand.
(23)
Landbrugsproducenterne i fjernområderne bør tilskyndes til fortsat at levere kvalitetsprodukter, og afsætningen heraf bør fremmes. Det kan derfor være nyttigt at anvende det grafiske symbol, som indføres med nærværende forordning, og de andre former for kvalitetsmærkning, Unionen har indført.
(24)
Visse landbrugsbedrifter og forarbejdnings- og afsætningsvirksomheder i fjernområderne lider under meget mangelfulde strukturer, hvilket medfører særlige vanskeligheder. Ved artikel 26, stk. 2, og artikel 28, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (5) fastsættes der derfor højere maksimumssatser for støtte til visse typer investeringer i fjernområderne.
(25)
Ifølge artikel 27, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1698/2005 gælder begrænsningen med hensyn til at yde investeringsstøtte til skovbrug, jf. nævnte forordning, ikke for fjernområderne.
(26)
I forordning (EF) nr. 1698/2005 fastsættes de maksimale årlige betalinger for miljøvenligt landbrug. For at tage højde for den specifikke miljøsituation i visse særligt følsomme græsningsområder på Azorerne og for at bevare landskabet og biodiversiteten og landbrugsjordens traditionelle karakteristika, herunder navnlig terrassekulturerne på Madeira og De Kanariske Øer samt stenmurene i fjernområderne, bør det for visse bestemte foranstaltninger være muligt at forhøje disse beløb til det dobbelte.
(27)
Der kan dispenseres fra Kommissionens faste praksis med ikke at tillade statslig driftsstøtte til produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, der falder ind under bilag I til TEUF, for derved at afbøde de særlige vanskeligheder for landbrugsproduktionen i fjernområderne som følge af deres beliggenhed i den yderste periferi, særlig deres fjerne beliggenhed, status som øsamfund, lille areal, vanskelige topografiske og klimatiske forhold og økonomiske afhængighed af et lille antal produkter. Landbrugsproduktionen spiller en afgørende rolle i bestræbelserne for at revitalisere landdistrikter og fastholde deres befolkning, og landdistrikterne i fjernområderne er særlig hårdt ramt af befolkningens stigende gennemsnitsalder, lav befolkningstæthed og i visse tilfælde affolkning.
(28)
Landbrugsproduktionen i fjernområderne berøres af særlige plantesundhedsproblemer såsom ankomsten af parasitter forbundet med den øgede import af varer fra andre lande, klimaet og den hidtil utilstrækkelige anvendelse af bekæmpelsesmidler i disse områder. Der bør derfor iværksættes programmer til bekæmpelse af skadegørere, herunder ved hjælp af bæredygtige og miljøvenlige biologiske metoder. Unionens medfinansiering af gennemførelsen af disse programmer bør fastlægges nærmere, idet der tages hensyn til det forhold, at finansieringen af disse programmer i henhold til den flerårige finansielle ramme med virkning fra 2014 forudses at falde ind under en anden budgetpost.
(29)
Det er økonomisk, socialt og miljømæssigt af afgørende betydning at bevare arealerne med vin, som er den mest udbredte afgrøde på Madeira og De Kanariske Øer, og som er meget vigtig for Azorerne. For at bidrage til at støtte produktionen bør de afkaldspræmier og markedsmekanismer samt, for De Kanariske Øers vedkommende, den ordning med plantningsrettigheder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1234/2007, ikke anvendes i disse områder. Dog bør det være muligt at foretage krisedestillation på De Kanariske Øer, hvis der opstår ekstraordinære markedsforstyrrelser som følge af kvalitetsproblemer. Ligeledes har det på grund af tekniske og socioøkonomiske vanskeligheder ikke været muligt inden for de fastsatte frister at foretage en fuldstændig omlægning af de arealer på Madeira og Azorerne, som er tilplantet med hybride druesorter, som er forbudt ifølge forordning (EF) nr. 1234/2007. Vin fremstillet på disse vindyrkningsarealer er udelukkende beregnet til traditionelt lokalt forbrug.
(30)
Omstruktureringen af mejerisektoren er endnu ikke afsluttet på Azorerne. For at tage højde for, at Azorerne er stærkt afhængige af mælkeproduktion, at der er ulemper forbundet med øgruppens beliggenhed i den yderste periferi, og at der ikke findes rentable alternative produktionsmuligheder, bør der fortsat dispenseres fra visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 1234/2007 om overskudsafgifter for mælk og mejeriprodukter.
(31)
I lyset af mælkeproduktionens uerstattelige karakter på Azorerne, hvor det er en af de vigtigste drivkræfter for økonomien, den sociale stabilitet, miljøkvaliteten og arealudnyttelsen, er POSEI-programmerne det bedste middel til at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde denne produktion.
(32)
Støtten til produktion af komælk på Madeira og Réunion har ikke været tilstrækkelig til at bevare ligevægten mellem intern og ekstern forsyning bl.a. på grund af denne sektors store strukturvanskeligheder og dens problemer med at tilpasse sig nye økonomiske betingelser. Følgelig bør der fortsat gives tilladelse til produktion af UHT-mælk på basis af mælkepulver med oprindelse i Unionen for bedre at dække det lokale forbrug, forudsat at denne foranstaltning ikke lægger hindringer i vejen for indsamlingen og afsætningen af al lokalt produceret mælk eller for bestræbelserne for at øge den lokale produktion. For at informere forbrugerne korrekt bør der være pligt til på salgsetiketten at anføre, at UHT-mælken er fremstillet på basis af mælkepulver. Denne bestemmelse bør også finde anvendelse på Martinique, Fransk Guyana og Guadeloupe, hvis Frankrig anmoder herom og anfører lokale interessenters ønske om at være omfattet heraf og evne til at udvikle mælkesektoren.
(33)
Da det er nødvendigt at opretholde den lokale produktion ved hjælp af incitamenter, er det berettiget ikke at anvende forordning (EF) nr. 1234/2007 i de franske oversøiske departementer og på Madeira. For Madeira bør denne fritagelse begrænses til 4 000 tons.
(34)
Samhandelen mellem fjernområderne bør fremmes med henblik på at dække de lokale forbrugeres behov. Eksporten af de enkelte fjernområders overskudsproduktion, f.eks. mælk, oksekød og ungtyre fra Azorerne, til fjernområder med underskud af de pågældende produkter bør fremmes for at styrke samhandelen, uden at dette dog må skade væksten i den lokale produktion. Samtidig bør man tilvejebringe de nødvendige forudsætninger for en rimelig og retfærdig samhandel.
(35)
Der bør ydes støtte til traditionelt husdyrbrug. For at dække de lokale forbrugeres behov i de franske oversøiske departementer og på Madeira bør det være tilladt inden for et årligt loft på visse betingelser toldfrit at importere ungtyre til opfedning fra tredjelande.
(36)
Den mulighed, som blev indført med Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (6) for Portugal for at overføre ammekopræmierettigheder fra det portugisiske fastland til Azorerne, bør videreføres, og dette instrument bør tilpasses den nye støtteordning for fjernområderne.
(37)
Tobaksdyrkningen har traditionelt været meget vigtig for De Kanariske Øer. Set fra et økonomisk perspektiv er der tale om en fremstillingsindustri, der fortsat er en af regionens vigtigste industriaktiviteter. Socialt set er tobaksdyrkningen meget arbejdsintensiv, og den vedrører de mindre landbrugere. Den er imidlertid ikke tilstrækkelig rentabel og er i fare for at forsvinde. For øjeblikket dyrkes der således kun tobak på et mindre område på øen La Palma, hvor den anvendes til håndværksmæssig fremstilling af cigarer. Spanien bør derfor bemyndiges til fortsat ud over EU-støtten at yde en tillægsstøtte for at gøre det muligt at bevare denne traditionelle afgrøde og den håndværksmæssige aktivitet, den danner grundlag for. For at fastholde den industrielle aktivitet i forbindelse med fremstillingen af tobaksprodukter bør der desuden fortsat ved import af råtobak og halvforarbejdet tobak til De Kanariske Øer gives toldfritagelse for en årlig mængde på højst 20 000 tons, udtrykt i strippet råtobak.
(38)
Gennemførelsen af denne forordning bør ikke kunne medføre en nedgang i den særlige støtte, som fjernområderne hidtil har fået. For at kunne gennemføre de nødvendige foranstaltninger bør medlemsstaterne derfor råde over beløb svarende til den støtte, som Unionen allerede har ydet i henhold til forordning (EF) nr. 247/2006.
(39)
I betragtning af de potentielle virkninger, som forhandlinger om fremtidige handelsaftaler og ændringer af den fælles landbrugspolitik kan få på fjernområderne, bør der tages særligt hensyn til disse områders særlige karakteristika i forbindelse med analyser, undersøgelser og vurderinger foretaget i relation til sådanne forhandlinger og ændringer.
(40)
Siden 2006 er behovet for vigtige produkter steget i nogle fjernområder, især på Azorerne og i de franske oversøiske departementer, på grund af udviklingen i husdyrbestanden og befolkningspresset. Derfor bør den andel af budgettet, som medlemsstaterne kan anvende til den særlige forsyningsordning for de pågældende områder, forhøjes.
(41)
Den samfundsøkonomiske struktur i fjernområderne er fortsat meget skrøbelig, og i nogle af dem er den ofte meget afhængig af banansektoren, som selv klart lider under ringe konkurrenceevne og vanskeligheder ved at tilpasse sig ændrede markedsvilkår. POSEI-budgettet for banansektoren bør derfor forhøjes med et begrænset engangsbeløb, der skal udbetales til bananproducenterne i løbet af regnskabsåret 2013.
(42)
For at sikre, at den i denne forordning fastsatte ordning kan fungere efter hensigten, bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår supplering eller ændring af visse ikke-væsentlige elementer i denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(43)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af POSEI-ordningen i medlemsstaterne, og undgå konkurrenceforvridning og forskelsbehandling af de erhvervsdrivende bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7).
(44)
For at sikre øjeblikkelig anvendelse af de påtænkte foranstaltninger bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND OG MÅL
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de vanskeligheder forårsaget af beliggenhed i Unionens yderste periferi, særlig afsides beliggenhed, isoleret beliggenhed, lille areal, topografiske forhold, vanskelige klimatiske forhold og økonomisk afhængighed af et begrænset antal produkter, som kendetegner de områder, der er omhandlet i traktatens artikel 349 (»fjernområder«).
Artikel 2
Mål
1. De særlige foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, bidrager til at nå følgende mål:
a)
at sikre fjernområderne forsyninger af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum eller forarbejdning og som rå- og hjælpestoffer til landbruget, ved at udligne de ekstraomkostninger, som skyldes beliggenheden i Unionens yderste periferi, uden at skade den lokale produktion og dens vækstmuligheder
b)
at sikre den langsigtede fremtid for og udvikling af diversificeret husdyrhold og planteavl i fjernområderne, herunder produktionen, forarbejdningen og afsætningen af lokale produkter
c)
at opretholde udviklingen og styrkelsen af konkurrenceevnen for det traditionelle landbrug i fjernområderne, herunder produktionen, forarbejdningen og afsætningen af lokale afgrøder og produkter.
2. Målene i stk. 1 gennemføres ved hjælp af de foranstaltninger, der er anført i kapitel III, IV og V.
KAPITEL II
POSEI-PROGRAMMER
Artikel 3
Fastlæggelse af POSEI-programmer
1. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, fastlægges for hvert fjernområde ved et særligt program til løsning af områdets problemer som følge af dets afsides beliggenhed og status af øsamfund (»POSEI-programmet«), der omfatter:
a)
en særlig forsyningsordning som fastlagt i kapitel III, og
b)
særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion som fastlagt i kapitel IV.
2. POSEI-programmet fastlægges på det geografiske niveau, som den pågældende medlemsstat finder mest hensigtsmæssigt. Det udarbejdes af de myndigheder, som medlemsstaten har udpeget, og medlemsstaten forelægger det efter høring af de ansvarlige myndigheder og organisationer på det relevante lokale niveau for Kommissionen til godkendelse, jf. artikel 6.
3. Medlemsstaterne kan hver især kun forelægge ét POSEI-program for deres fjernområder.
Artikel 4
Forenelighed og sammenhæng
1. Foranstaltninger, der træffes som led i POSEI-programmerne, skal være forenelige med EU-retten. Sådanne foranstaltninger skal hænge sammen med andre EU-politikker og dertil hørende tiltag.
2. Det sikres særlig, at der er sammenhæng mellem de foranstaltninger, der træffes som led i POSEI-programmerne, og de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik, navnlig fælles markedsordninger, landdistriktsudvikling, produktkvalitet, dyrevelfærd og miljøbeskyttelse.
Navnlig må en foranstaltning i henhold til denne forordning ikke finansieres som:
a)
supplerende støtte til præmie- eller støtteordninger, der er indført i henhold til en fælles markedsordning, medmindre der foreligger undtagelsestilfælde, der begrundes på grundlag af objektive kriterier
b)
støtte til forskningsprojekter, foranstaltninger til fremme af forskningsprojekter eller foranstaltninger, der er berettiget til fællesskabsfinansiering i henhold til Rådets beslutning 2009/470/EF af 25. maj 2009 om visse udgifter på veterinærområdet (8)
c)
støtte til foranstaltninger, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1698/2005.
Artikel 5
POSEI-programmernes indhold
Et POSEI-program skal omfatte følgende:
a)
en tidsplan for foranstaltningernes gennemførelse og en samlet vejledende årlig finansieringsoversigt over de midler, som skal tilvejebringes
b)
bevis for de forskellige programforanstaltningers indbyrdes forenelighed og sammenhæng samt de kvantitative kriterier og indikatorer, der skal anvendes til overvågning og evaluering
c)
tiltag, som sikrer en effektiv og korrekt gennemførelse af programmerne, herunder informering af offentligheden, overvågning og evaluering, samt angivelse af kvantitative indikatorer for evaluering
d)
udpegelse af de myndigheder og organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af programmet, og af myndigheder, organer, arbejdsmarkedsparter og økonomiske interesseorganisationer på de relevante niveauer samt angivelse af resultaterne af de høringer, der er foretaget.
Artikel 6
Godkendelse og ændring af programmerne
1. POSEI-programmerne er udarbejdet i medfør af forordning (EF) nr. 247/2006 og hører under den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 30, stk. 2 og 3.
Hvert program omfatter en foreløbig forsyningsopgørelse med angivelse af produkter, mængder og støtte til forsyninger fra Unionen samt et udkast til støtteprogram for den lokale produktion.
2. Afhængigt af den årlige evaluering af gennemførelsen af POSEI-programmernes foranstaltninger og efter høring af de berørte økonomiske interesseorganisationer kan medlemsstaterne forelægge Kommissionen behørigt dokumenterede forslag til ændring af foranstaltningerne inden for den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 30, stk. 2 og 3, for bedre at tilpasse dem til fjernområdernes krav og den foreslåede strategi. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter procedurerne for vurdering af, hvorvidt de foreslåede ændringer er forenelige med EU-retten og for afgørelse af, om, om de skal godkendes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
3. De procedurer, der fastsættes gennemførelsesretsakter som omhandlet i stk. 2, kan differentieres på grundlag af følgende elementer: betydningen af de ændringer, som medlemsstaterne foreslår for så vidt angår indførelse af nye foranstaltninger; hvorvidt ændringerne i det budget, der er afsat til foranstaltningerne, er væsentlige; ændringer i mængderne og i niveauet af støtte til produkter i de foreløbige forsyningsopgørelser, samt enhver ændring i de koder og beskrivelser, der er fastlagt i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (9).
4. De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i stk. 2, fastsætter endvidere for hver procedure hyppigheden, med hvilken anmodninger om ændringer kan fremsættes samt de tidsrammer, som de godkendte ændringer skal gennemføres inden for.
Artikel 7
Ændringer vedrørende bevillingsrammerne
Medlemsstaterne forelægger senest den 22. april 2013 Kommissionen udkast til ændring af deres POSEI-programmer, som afspejler de ændringer, der er indført ved artikel 30, stk. 5.
Disse ændringer træder i kraft en måned efter deres forelæggelse, hvis Kommissionen i den mellemliggende periode ikke har gjort indsigelse.
De kompetente myndigheder udbetaler den i artikel 30, stk. 5 omhandlede støtte senest den 30. juni 2013.
Artikel 8
Kontrol og overvågning
Medlemsstaterne fører kontrol ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som medlemsstaterne skal anvende.
Kommissionen vedtager endvidere gennemførelsesretsakter vedrørende procedurerne og fysiske og finansielle indikatorer for at sikre en effektiv overvågning af gennemførelsen af programmerne.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
KAPITEL III
SÆRLIG FORSYNINGSORDNING
Artikel 9
Foreløbig forsyningsopgørelse
1. Der fastsættes en særlig forsyningsordning for de landbrugsprodukter, der er nævnt i traktatens bilag I, og som i fjernområderne er vigtige til konsum eller til forarbejdning af andre produkter eller som rå- og hjælpestoffer.
2. Den berørte medlemsstat udarbejder på det geografiske niveau, den finder mest hensigtsmæssigt, en foreløbig forsyningsopgørelse over hvert fjernområdes årlige behov for de produkter, der er nævnt i traktatens bilag I.
Der kan udarbejdes en særskilt foreløbig opgørelse over behovene hos de virksomheder, der emballerer eller forarbejder produkter til det lokale marked, til traditionel videreforsendelse til resten af Unionen eller til eksport til tredjelande som led i regional samhandel, jf. artikel 14, stk. 3, eller traditionel samhandel.
Artikel 10
Den særlige forsyningsordnings virkemåde
1. Der opkræves ingen told ved import til fjernområderne af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, og som kommer direkte fra tredjelande, inden for de mængder, der er fastlagt i den foreløbige forsyningsopgørelse.
Ved anvendelsen af dette kapitel anses produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller været oplagt på toldoplag i Unionens toldområde, for at være direkte importeret fra tredjelande.
2. For at dække de fastlagte forsyningsbehov, jf. artikel 9, stk. 2, under hensyn til priser og kvalitet og samtidig sikre, at den andel af forsyningerne, som produkter fra resten af Unionen tegner sig for, opretholdes, ydes der støtte til levering til fjernområderne af EU-produkter, der er oplagret på offentlige lagre i medfør af interventionsforanstaltninger, eller som er disponible på Unionens marked.
Støtten fastsættes for hver produkttype under hensyntagen til ekstraomkostningerne ved levering til fjernområderne og priserne ved eksport til tredjelande og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer til landbruget, andre ekstraomkostninger som følge af fjernområdernes beliggenhed i Unionens yderste periferi, navnlig deres status som øsamfund og lille areal.
3. Der ydes ikke støtte til levering af produkter, der allerede har været omfattet af den særlige forsyningsordning i et andet fjernområde.
4. Kun produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet er omfattet af den særlige forsyningsordning. Produkter fra tredjelande skal give garantier på samme niveau som produkter, der er fremstillet i henhold til Unionens fytosanitære og veterinære normer.
Artikel 11
Gennemførelse
Den særlige forsyningsordning gennemføres på en sådan måde, at der især tages hensyn til:
a)
fjernområdernes særlige behov og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer til landbruget, kvalitetskravene
b)
samhandelen med resten af Unionen
c)
de økonomiske aspekter ved den påtænkte støtte
d)
behovet for at sikre, at den lokale produktion hverken destabiliseres, eller at dens udvikling forhindres.
Artikel 12
Licenser
1. Inden for rammerne af den særlige forsyningsordning gives importafgiftsfritagelsen eller støtten mod fremlæggelse af en licens.
Licenserne udstedes kun til erhvervsdrivende, der er optaget i et register, myndighederne fører.
Licenserne kan ikke overdrages.
2. Der kræves ingen sikkerhedsstillelse ved ansøgning om importlicenser, fritagelsesattester og støttelicenser. Den kompetente myndighed kan imidlertid, i den udstrækning det er nødvendigt for at sikre korrekt anvendelse af denne forordning, kræve, at der stilles en sikkerhed svarende til den i artikel 13 omhandlede fordel. I sådanne tilfælde finder artikel 34, stk. 1, 4, 5, 6, 7 og 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsvarer (10) anvendelse.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende fastsættelse af betingelserne for registrering af de erhvervsdrivende i registret og de erhvervsdrivendes fulde udøvelse af deres rettigheder til at deltage i den særlige forsyningsordning.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at medlemsstaterne anvender denne artikel ensartet, særlig med hensyn til gennemførelsen af licensordningen og de af de erhvervsdrivende ved registreringen påtagne forpligtelser. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
Artikel 13
Overførelse af fordelen
1. Importafgiftsfritagelsen eller tildelingen af støtte i henhold til den særlige forsyningsordning er betinget af, at den deraf følgende økonomiske fordel rent faktisk overføres til den endelige bruger, der afhængigt af det enkelte tilfælde kan være forbrugeren, når det drejer sig om produkter til direkte konsum, den sidste forarbejdnings- eller emballeringsvirksomhed, når det drejer sig om produkter til forarbejdnings- eller emballeringsindustrien, eller landbrugeren, når det drejer sig om produkter, der skal anvendes til foder eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget.
Den i første afsnit omhandlede fordel, skal svare til værdien af importafgiftsfritagelsen eller til støttebeløbet.
2. For at sikre, at stk. 1 anvendes ensartet, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende anvendelsen af reglerne i stk. 1, herunder navnlig betingelserne for medlemsstaternes kontrol af, at fordelen rent faktisk overføres til den endelige bruger. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
Artikel 14
Eksport til tredjelande og forsendelse til resten af Unionen
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende fastlæggelse af de krav, der skal være opfyldt, for at produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, kan eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen, og som indbefatter betaling af importafgifter eller tilbagebetaling af støtte, jf. artikel 10. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
Første afsnit finder ikke anvendelse på samhandelen mellem de franske oversøiske departementer.
2. Stk. 1, første afsnit, gælder ikke for produkter, der er forarbejdet i fjernområderne under anvendelse af produkter omfattet af den særlige forsyningsordning, og:
a)
som eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen inden for de mængder, der modsvarer henholdsvis traditionel eksport og traditionel forsendelse. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter disse mængder, på grundlag af de gennemsnitlige forsendelser eller den gennemsnitlige eksport, idet de kontrollerede gennemsnitstal for de tre bedste år i perioden 2005-2012 benyttes som reference. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
b)
som eksporteres til tredjelande som led i regional samhandel
c)
som forsendes mellem Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer
d)
som forsendes mellem de franske oversøiske departementer.
Der ydes ingen restitutioner ved eksport af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).
Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).
3. I dette kapitel forstås ved »regional samhandel« hvert enkelt fjernområdes samhandel med tredjelande, som tilhører det samme geografiske område som det pågældende fjernområde, samt handel med lande, med hvilke det har historiske handelsforbindelser. Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter listen over disse lande under hensyntagen til objektive anmodninger indgivet af medlemsstaterne efter høring af de berørte sektorer. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
4. Produkter, der er leveret til de franske oversøiske departementer, Azorerne, Madeira eller De Kanariske Øer i henhold til en særlig forsyningsordning, og som leveres som proviant til skibe og luftfartøjer, betragtes som lokalt forbrug.
5. Uanset stk. 2, første afsnit, litra a), kan følgende maksimumsmængder af sukker (KN-kode 1701) årligt forsendes fra Azorerne til resten af Unionen i følgende fem år:
- i 2011: 3 000 t
- i 2012: 2 500 t
- i 2013: 2 000 t
- i 2014: 1 500 t
- i 2015: 1 000 t.
6. Forarbejdning, der kan give anledning til traditionel eller regional handelseksport eller traditionelle forsendelser, skal med de fornødne ændringer opfylde de gældende betingelser under proceduren for aktiv forædling eller proceduren for forarbejdning under toldkontrol, der er fastsat i Unionens relevante lovgivning, dog med undtagelse af alle sædvanlige behandlinger.
Artikel 15
Sukker
1. I den periode, der er fastsat i artikel 204, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fritages følgende sukker, der er produceret ud over kvoten, jf. artikel 61 i nævnte forordning, for importafgifter inden for de foreløbige forsyningsopgørelser, der er nævnt i artikel 9 i nærværende forordning:
a)
sukker, der er indført til konsum på Madeira eller på De Kanariske Øer i form af hvidt sukker henhørende under KN-kode 1701
b)
raffineret sukker til konsum på Azorerne i form af råsukker henhørende under KN-kode 1701 12 10 (roeråsukker).
2. På Azorerne kan de mængder, der er omhandlet i stk. 1, med henblik på raffinering suppleres inden for den foreløbige forsyningsopgørelse med råsukker henhørende under KN-kode 1701 11 10 (rårørsukker).
I forbindelse med Azorernes forsyning med råsukker vurderes behovene under hensyntagen til udviklingen i den lokale sukkerroeproduktion. De mængder, der kan omfattes af forsyningsordningen, fastsættes, således at den samlede årlige mængde raffineret sukker på Azorerne ikke overstiger 10 000 tons.
Artikel 16
Skummetmælkspulver
Uanset artikel 9 kan De Kanariske Øer hvert år fortsat få leveret højst 800 tons skummetmælkspulver henhørende under KN-kode 1901 90 99 (skummetmælkspulver, der indeholder vegetabilsk fedtstof) til industriel forarbejdning. Støtten til leveringen fra Unionen af dette produkt må ikke overstige 210 EUR/ton og skal holdes inden for bevillingsrammen, jf. artikel 30. Dette produkt er udelukkende bestemt til lokalt konsum.
Artikel 17
Ris
Der opkræves ingen told ved import til det franske oversøiske departement Réunion af produkter, der henhører under KN-kode 1006 10, 1006 20 og 1006 40 00, og som er bestemt til lokalt konsum.
Artikel 18
Kontrol og sanktioner
1. Der føres administrativ kontrol ved import eller indførsel til fjernområderne og ved eksport eller forsendelse herfra af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som medlemsstaterne skal anvende. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
2. Opfylder den erhvervsdrivende ikke sine forpligtelser i henhold til artikel 12, skal den kompetente myndighed, uden at det berører eventuelle sanktioner i henhold til national ret og bortset fra tilfælde af force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold:
a)
kræve den fordel, den erhvervsdrivende har fået indrømmet, tilbagebetalt
b)
midlertidigt suspendere eller tilbagekalde den erhvervsdrivendes registrering, afhængigt af, hvor alvorlig overtrædelsen er.
3. Gennemfører en licensindehaver som omhandlet i artikel 12 ikke den planlagte import eller indførsel, suspenderer den kompetente myndighed vedkommendes ret til at ansøge om licenser eller attester i en periode på 60 dage efter den pågældende licens eller attests udløbsdato, bortset fra tilfælde af force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold. Efter suspensionsperioden er udstedelsen af yderligere licenser eller attester betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til størrelsen af den indrømmede fordel i en periode, der fastsættes af den kompetente myndighed.
Den kompetente myndighed vedtager de nødvendige foranstaltninger med henblik på genanvendelse af de produktmængder, der er blevet disponible, fordi allerede udstedte licenser og attester ikke eller kun delvis er blevet udnyttet eller er blevet annulleret, eller fordi fordelen er blevet tilbagebetalt.
KAPITEL IV
FORANSTALTNINGER FOR DEN LOKALE LANDBRUGSPRODUKTION
Artikel 19
Foranstaltninger
1. POSEI-programmerne indeholder i overensstemmelse med tredje del, afsnit III, i traktaten særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion, der er nødvendige for at sikre, at de forskellige former for lokal produktion i de enkelte fjernområder videreføres og udvikles.
2. De dele af programmet, der vedrører foranstaltninger for den lokale produktion og er i overensstemmelse med målene i artikel 2, skal mindst indeholde følgende:
a)
en kvantificeret beskrivelse af den pågældende landbrugsproduktions situation, hvori der er taget højde for tilgængelige evalueringsresultater og gjort rede for udviklingsmæssige skævheder, mangler og muligheder, de finansielle midler, der er anvendt, og de vigtigste resultater af de tiltag, der er gennemført
b)
en beskrivelse af den foreslåede strategi, valgte prioriteter og kvantificerede generelle og operationelle mål og en vurdering af den forventede økonomiske, miljømæssige og sociale virkning, herunder virkning på beskæftigelsen
c)
en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger, særlig støtteordninger til gennemførelse af dem og eventuelt oplysninger om behov for undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse eller teknisk bistand i forbindelse med udformningen, gennemførelsen eller tilpasningen af de pågældende foranstaltninger
d)
en liste over støtte, der udgør direkte betalinger, jf. artikel 2, litra d), i forordning (EF) nr. 73/2009
e)
den støtte, der er fastsat for de enkelte foranstaltninger, og det foreløbige beløb, der er afsat til de enkelte tiltag for at nå et eller flere af programmets mål.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende betingelserne for udbetaling af den støtte, der er omhandlet i stk. 2. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
4. Programmet kan indeholde foranstaltninger til fremme af produktionen, forarbejdningen eller afsætningen af fjernområdernes landbrugsprodukter.
Hver foranstaltning kan opdeles i tiltag. For hvert tiltag i programmet fastsættes mindst følgende:
a)
modtagere
b)
betingelser for støtteberettigelse
c)
enhedsstøttebeløb.
For at fremme afsætningen af produkter uden for det område, hvor de er produceret, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelser for fastsættelse af den støtte, der ydes til afsætning, og eventuelt betingelser for fastsættelse af de produktmængder, der kan ydes støtte til.
Artikel 20
Kontrol og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb
1. Der føres kontrol med de foranstaltninger, der er omhandlet i dette kapitel, ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet.
2. Modtagere af uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagebetale de pågældende beløb. Artikel 80 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 af 30. november 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin (11), finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL V
LEDSAGEFORANSTALTNINGER
Artikel 21
Grafisk symbol
1. Der indføres et grafisk symbol for at øge kendskabet til og forbruget af uforarbejdede eller forarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter, der er specielle for fjernområderne.
2. Betingelserne for at anvende det grafiske symbol, der er nævnt i stk. 1, foreslås af de berørte erhvervsorganisationer. De nationale myndigheder sender sammen med deres udtalelse disse forslag til Kommissionen.
Kontrollen med symbolets anvendelse føres af en offentlig myndighed eller et organ, der er godkendt af de relevante nationale myndigheder.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelserne for at udøve retten til at anvende det grafiske symbol og betingelserne for reproduktion og anvendelse af det. Disse betingelser fastsættes for at øge kendskabet til og fremme forbruget af uforarbejdede eller forarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter fra fjernområderne.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de nærmere regler for anvendelsen af det grafiske symbol og mindstekravene til den kontrol og overvågning, som medlemsstaterne skal anvende. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
Artikel 22
Udvikling af landdistrikter
1. Uanset artikel 39, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1698/2005 kan den maksimale årlige EU-støtte, der er omhandlet i bilag I til nævnte forordning, forhøjes til det dobbelte, når det gælder foranstaltningen til beskyttelse af søerne på Azorerne og foranstaltningen til bevarelse af landskabet, biodiversiteten og landbrugsjordens traditionelle karakteristika samt bevarelsen af stenmurene i fjernområderne.
2. De foranstaltninger, der planlægges i medfør af nærværende artikels stk. 1, beskrives, hvis det er relevant, i programmerne for disse fjernområder, jf. artikel 16 i forordning (EF) nr. 1698/2005.
Artikel 23
Statsstøtte
1. For de landbrugsprodukter i bilag I til traktaten, som traktatens artikel 107, 108 og 109 gælder for, kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 108 give tilladelse til driftsstøtte til produktion, forarbejdning og afsætning for at afhjælpe de særlige ulemper, der påhviler landbrugsproduktionen i fjernområderne som følge af deres fjerne beliggenhed, status som øsamfund og beliggenhed i Unionens yderste periferi.
2. Medlemsstaterne kan yde yderligere støtte til gennemførelse af POSEI-programmerne. I så fald skal medlemsstaterne anmelde statsstøtten til Kommissionen, og Kommissionen kan godkende den i overensstemmelse med denne forordning som en del af disse programmer. Den således anmeldte støtte anses for at være anmeldt i overensstemmelse med traktatens artikel 108, stk. 3, første punktum.
3. Frankrig kan yde støtte til sukkersektoren i de franske fjernområder på op til 90 mio. EUR pr. produktionsår.
Frankrig underretter senest 30 dage efter hvert produktionsårs udløb Kommissionen om, hvilket beløb der faktisk er ydet i støtte.
4. Medmindre andet gælder ifølge nærværende artikels stk. 1 og 2, og uanset artikel 180, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (12), finder traktatens artikel 107, 108 og 109 ikke anvendelse på betalinger, som medlemsstaterne i overensstemmelse med nærværende forordning foretager i henhold til nærværende forordnings kapitel IV, nærværende artikels stk. 3 og artikel 24 og 28 i nærværende forordning.
Artikel 24
Plantesundhedsprogrammer
1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen programmer for bekæmpelse af skadegørere på planter og planteprodukter i fjernområderne. I programmerne fastlægges det, hvilke mål der skal nås, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres, hvor længe de varer, og hvilke omkostninger der er forbundet med dem.
Kommissionen evaluerer de forelagte programmer. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende afgørelse om at godkende eller ikke at godkende disse programmer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
2. Unionen bidrager til finansieringen af programmer som omhandlet i stk. 1 på grundlag af en teknisk analyse af situationen i de pågældende områder.
Bidraget kan dække op til 75 % af de støtteberettigede udgifter. Det udbetales på grundlag af den dokumentation, medlemsstaterne fremlægger. Kommissionen kan om nødvendigt foranstalte undersøgelser, der foretages på dens vegne af de eksperter, der er omhandlet i artikel 21 i Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (13).
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på, for hver enkelt region og hvert enkelt program samt på grundlag af kriterierne i stk. 2 og det program, der forelægges i henhold til stk. 1, at fastsætte:
a)
Unionens medfinansiering samt støttens størrelse
b)
hvilke foranstaltninger, der er berettigede til EU-støtte.
Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
Artikel 25
Vin
1. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 103v, 103w, 103x og 182a i forordning (EF) nr. 1234/2007, gælder ikke for Azorerne og Madeira.
2. Uanset artikel 120a, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan druer, der er høstet på Azorerne og Madeira, og som stammer fra druesorter omhandlet i nævnte afsnits litra b), anvendes til fremstilling af vin, som kun må omsættes i disse områder.
Portugal afvikler gradvis dyrkningen af de arealer, der er tilplantet med druesorter omhandlet i artikel 120a, stk. 2, andet afsnit, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, eventuelt med støtte som omhandlet i artikel 103q i nævnte forordning.
3. Som en undtagelse fra artikel 85f i forordning (EF) nr. 1234/2007 finder overgangsordningen for plantningsrettigheder anvendelse på De Kanariske Øer frem til den 31. december 2012.
Artikel 26
Mælk
1. Med henblik på at fordele overskudsafgiften som omhandlet i artikel 79 i forordning (EF) nr. 1234/2007 anses kun de producenter, jf. artikel 65, litra c), i nævnte forordning, der er etableret og producerer på Azorerne, og som afsætter de mængder, der overskrider deres kvote, forhøjet med den procentsats, der er fastsat i nærværende stykkes tredje afsnit, for at have medvirket til overskridelsen.
Overskudsafgiften opkræves for de mængder, som overstiger kvoten, der er forhøjet med procentsatsen i tredje afsnit, efter omfordeling mellem alle producenter, jf. artikel 65, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007, der er etableret og producerer på Azorerne, og i forhold til den kvote, som hver producent råder over, af de mængder, der ligger inden for den margen, der følger af denne forhøjelse, og som ikke er udnyttet.
Satsen i første afsnit svarer til forholdet mellem mængderne på 23 000 tons fra produktionsåret 2005/2006 og summen af de referencemængder, der er disponible på de enkelte bedrifter pr. 31. marts 2010. Den anvendes kun på bedriftens kvote pr. 31. marts 2010.
2. De afsatte mængder mælk eller mælkeækvivalenter, der overstiger kvoten, men ligger inden for procentsatsen i stk. 1, tredje afsnit, efter den omfordeling, der er omhandlet i samme stykke, indgår ikke i Portugals beregning af en eventuel overskridelse af kvoten, der beregnes i henhold til artikel 66 i forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. Ordningen med en overskudsafgift, som mælkeproducenterne skal erlægge, jf. forordning (EF) nr. 1234/2007, gælder ikke i de franske oversøiske departementer og gælder ikke på Madeira for op til 4 000 tons lokalt produceret mælk.
4. Uanset artikel 114, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 tillades det i det omfang, det er nødvendigt for det lokale forbrug, at der på Madeira og i det franske oversøiske departement Réunion fremstilles UHT-mælk på basis af mælkepulver med oprindelse i Unionen, for så vidt denne foranstaltning ikke er til hinder for indsamling og afsætning af den lokalt producerede mælk. Kommissionen tillægges beføjelse til, hvis Frankrig påviser, at en sådan foranstaltning er hensigtsmæssig for de franske oversøiske departementer Martinique, Guadeloupe og Fransk Guyana, at vedtage de nødvendige delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 med henblik på at udvide foranstaltningen til at omfatte disse departementer. Dette produkt er udelukkende bestemt til lokalt konsum.
Af salgsetiketten skal det klart fremgå, hvordan UHT-mælken er fremstillet.
Artikel 27
Husdyrbrug
1. Indtil bestanden af lokale ungtyre bliver tilstrækkelig stor til at sikre, at den lokale kødproduktion i de franske oversøiske departementer og på Madeira bliver bevaret og udviklet, kan der importeres ungtyre med oprindelse i tredjelande til opfedning og konsum i de franske oversøiske departementer og på Madeira, uden at der opkræves importafgifter i henhold til den fælles toldtarif. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette afsnit, særlig regler om afgiftsfritagelse ved import af ungtyre til de franske oversøiske departementer og Madeira. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
Artikel 13 og artikel 14, stk. 1, gælder for dyr, der er omfattet af fritagelsen i nærværende stykkes første afsnit.
2. Det antal dyr, der kan omfattes af fritagelsen i stk. 1, fastsættes i POSEI-programmerne, når der under hensyn til udviklingen af den lokale produktion er begrundet behov for import. Disse dyr er først og fremmest bestemt til producenter, i hvis besætning mindst 50 % af dyrene til opfedning er dyr af lokal oprindelse.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelserne for importafgiftsfritagelsen. Disse betingelser skal tage hensyn til de lokale forhold, der kendetegner oksekødssektoren og den dermed forbundne industri,
3. Hvis artikel 52 og artikel 53, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009 anvendes, kan Portugal nedsætte det nationale loft over rettigheder til betalinger i forbindelse med får og geder og til ammekopræmie. I så fald overføres det tilsvarende beløb ved Kommissionens delegerede retsakt fra de lofter, der er fastsat i henhold til artikel 52 og artikel 53, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009, til bevillingsrammen i artikel 30, stk. 2, andet led, i nærværende forordning. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
Artikel 28
Statsstøtte til produktion af tobak
Spanien bemyndiges til at yde støtte til produktion af tobak på De Kanariske Øer. Denne støtte må ikke føre til forskelsbehandling af øgruppens producenter.
Støtten må ikke overstige 2 980,62 EUR/ton. Tillægsstøtten ydes højst for 10 tons pr. år.
Artikel 29
Toldfritagelse for tobak
1. Der opkræves ingen told ved direkte import til De Kanariske Øer af råtobak eller halvforarbejdet tobak henhørende under henholdsvis:
a)
KN-kode 2401, og
b)
følgende underpositioner:
-
2401 10 råtobak, ikke strippet
-
2401 20 råtobak, delvis eller helt strippet
-
ex 2401 20 dæksblade til cigarer, emballeret, i ruller, bestemt til tobaksfabrikation
-
2401 30 tobaksaffald
-
ex 2402 10 ufærdige cigarer uden dæksblad
-
ex 2403 10 skåret tobak (endelig blanding af tobak, der anvendes til fremstilling af cigaretter, cigarillos og cigarer)
-
ex 2403 91 homogeniseret eller rekonstitueret tobak, også i form af blade eller bånd
-
ex 2403 99 ekspanderet tobak.
Den fritagelse, der er omhandlet i første afsnit, gives ved hjælp af de licenser, der er nævnt i artikel 12.
Denne fritagelse gælder for de produkter, der er nævnt i første afsnit, og som på De Kanariske Øer skal forarbejdes til brugsklare færdigvarer, for en årlig import på højst 20 000 tons udtrykt som strippet råtobak.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende stk. 1, særlig regler om toldfritagelse ved import af tobak til De Kanariske Øer. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
KAPITEL VI
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 30
Bevillingsramme
1. De foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, er interventioner til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (14) med undtagelse af foranstaltningerne i:
a)
artikel 22, og
b)
artikel 24 fra anvendelsesdatoen for den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020.
2. For hvert regnskabsår finansierer Unionen de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel III og IV, med følgende årlige beløb:
-
:
for de franske oversøiske departementer
:
278,41 mio. EUR
-
:
for Azorerne og Madeira
:
106,21 mio. EUR
-
:
for De Kanariske Øer
:
268,42 mio. EUR
3. De beløb, der for hvert regnskabsår bevilges til at finansiere foranstaltningerne omhandlet i kapitel III, må ikke overstige følgende beløb:
-
:
for de franske oversøiske departementer
:
26,9 mio. EUR
-
:
for Azorerne og Madeira
:
21,2 mio. EUR
-
:
for De Kanariske Øer
:
72,7 mio. EUR
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge betingelserne for, at medlemsstaterne kan ændre fordelingen af de midler, der hvert år afsættes til forskellige produkter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelserne for fastsættelse af det årlige maksimumsbeløb, der kan afsættes til foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand, forudsat at en sådan tildeling er rimelig og forholdsmæssig.
5. For regnskabsåret 2013 yder Unionen en supplerende finansiering til banansektoren i fjernområderne op til følgende maksimumsbeløb:
-
:
for de franske oversøiske departementer
:
18,52 mio. EUR
-
:
for Azorerne og Madeira
:
1,24 mio. EUR
-
:
for De Kanariske Øer
:
20,24 mio. EUR.
KAPITEL VII
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 31
Nationale foranstaltninger
Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de kontrolforanstaltninger og administrative sanktioner, der er fastsat i denne forordning, overholdes, og underretter Kommissionen herom.
Artikel 32
Meddelelser og rapporter
1. Senest den 15. februar hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke bevillinger de disponerer over til gennemførelse det følgende år af den foreløbige forsyningsopgørelse og de enkelte foranstaltninger til fordel for den lokale landbrugsproduktion i POSEI-programmerne.
2. Senest den 30. september hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en rapport om gennemførelsen i det foregående år af de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning.
3. Senest den 30. juni 2015 og derefter hvert femte år forelægger Kommissionen en generel rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der redegøres for virkningerne af de foranstaltninger, der er blevet gennemført i henhold til denne forordning, herunder i banan- og mælkesektoren, og rapporten ledsages eventuelt af passende forslag.
4. Kommissionen medtager i de analyser, undersøgelser og evalueringer, som den foretager i forbindelse med handelsaftaler og den fælles landbrugspolitik, et særligt kapitel om eventuelle emner, som fjernområderne har særlig interesse i.
Artikel 33
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 12, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 4, tredje afsnit, artikel 21, stk. 3, artikel 26, stk. 4, første afsnit, artikel 27, stk. 2, andet afsnit, og artikel 30, stk. 4, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 21. marts 2013. Kommissionen udarbejder en rapport om delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 12, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 4, tredje afsnit, artikel 21, stk. 3, artikel 26, stk. 4, første afsnit, artikel 27, stk. 2, andet afsnit, og artikel 30, stk. 4, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 4, tredje afsnit, artikel 21, stk. 3, artikel 26, stk. 4, første afsnit, artikel 27, stk. 2, andet afsnit, og artikel 30, stk. 4, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen om den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen kan forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 34
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger, der er nedsat ved artikel 141 i forordning (EF) nr. 73/2009, bortset fra i forbindelse med gennemførelsen af denne forordnings artikel 24, hvor Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Plantesundhed, der er nedsat ved Rådets afgørelse 76/894/EØF (15). Disse komitéer er udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 35
Revision
Kommissionen foretager inden udgangen af 2013 en gennemgang af disse ordninger i lyset af deres overordnede effektivitet og de nye rammer for den fælles landbrugspolitik og fremlægger om nødvendigt passende forslag til en ændret POSEI-ordning.
Artikel 36
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 247/2006 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 37
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. marts 2013.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 228/2013
ze dne 13. března 2013,
kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec, čl. 43 odst. 2 a článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K nápravě obtíží způsobených výjimečnou situací v nejvzdálenějších regionech Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) byla stanovena zvláštní opatření v odvětví zemědělství nařízením Rady (ES) č. 247/2006 (3). Tato opatření jsou prováděna prostřednictvím programů podpory pro každý region, jež představují podstatný nástroj pro zásobování těchto regionů zemědělskými produkty. Vzhledem k potřebě aktualizace stávajících opatření, a to i v důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, je třeba zrušit nařízení (ES) č. 247/2006 a nahradit je novým nařízením.
(2)
Je třeba upřesnit základní cíle, k jejichž dosažení bude režim ve prospěch nejodlehlejších regionů Unie napomáhat.
(3)
Je třeba rovněž upřesnit obsah programů speciálně zaměřených na odlehlost a ostrovní charakter (dále jen „programy POSEI“), jež by podle zásady subsidiarity měly vytvořit dotyčné členské státy na nejvhodnější zeměpisné úrovni a jež by tyto členské státy měly předložit Komisi ke schválení.
(4)
K účinnějšímu dosažení cílů režimu ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie by měly programy POSEI zahrnovat opatření, jež zaručují zásobování zemědělskými produkty a zachování a rozvoj místních zemědělských produkcí. Je třeba sblížit úroveň plánování programů dotyčných regionů a systematizovat partnerský přístup mezi Komisí a členskými státy.
(5)
Podle zásady subsidiarity a s cílem zajistit flexibilitu, což jsou dva principy, které tvoří základ přístupu plánování programů přijatého pro režimy ve prospěch nejvzdálenějších regionů, mohou orgány určené členskými státy navrhnout změny programu, aby jej přizpůsobily realitě nejvzdálenějších regionů. Tyto orgány by měly mít možnost provést v programech POSEI změny v souladu s principem zjednodušení postupů pro správní orgány, aniž by tím byla jakkoli zpochybněna účinnost programů POSEI a příslušné finanční prostředky jim přidělené. Ve stejném duchu by měl být přijat postup pro změnu programů na úrovni s relevancí odpovídající jednotlivým druhům změn.
(6)
Aby se zaručilo zásobování nejvzdálenějších oblastí základními zemědělskými produkty a aby se zmírnily vícenáklady způsobené odlehlostí těchto regionů, je třeba zavést zvláštní zásobovací režim. Mimořádná zeměpisná poloha nejvzdálenějších regionů má totiž za následek zvýšení přepravních nákladů při zásobování základními produkty určenými k lidské spotřebě, ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy. Jiné objektivní skutečnosti související s jejich odlehlou polohou, zejména ostrovní povaha a malé rozlohy zemědělské plochy, působí navíc hospodářským subjektům a producentům v nejvzdálenějších regionech další obtíže, které jejich činnost těžce poškozují. Tyto nevýhody lze zmírnit snížením cen uvedených základních produktů. Zvláštní režim zásobování by nicméně neměl v žádném případě poškozovat místní produkci a její rozvoj.
(7)
Za tímto účelem by se odchylně od článku 28 Smlouvy měl dovoz některých zemědělských produktů ze třetích zemí osvobodit od platných dovozních cel. S ohledem na jejich původ a na celní režim, který pro ně stanoví celní předpisy Unie, by se měly produkty propuštěné na celní území Unie do režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu považovat za přímo dovážené, aby se na ně vztahovaly výhody vyplývající ze zvláštního režimu zásobování.
(8)
Aby bylo efektivně dosaženo cíle snížit v nejvzdálenějších regionech ceny a zmírnit vícenáklady vyplývající z jejich vzdálené polohy, je třeba poskytnout podporu na dodávky produktů pocházejících z Unie do nejvzdálenějších regionů. Tato podpora by měla přihlížet ke zvýšeným nákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a vývozním cenám do třetích zemí, a jde-li o zemědělské vstupy nebo o produkty určené ke zpracování, k vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou a zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou, jejich náročným terénem a podnebím a s tím, že jde o rozptýlené ostrovy.
(9)
Podpora tradičních odvětví je o to nezbytnější, že umožňuje udržet jejich konkurenceschopnost na trhu Unie v konkurenčním boji s produkcí ze třetích zemí. Členské státy by nicméně měly při vypracovávání svých programů rovněž zajistit, aby byla v nejvzdálenějších regionech zajištěna co největší diverzifikace zemědělské činnosti.
(10)
Aby se zamezilo spekulacím, jež by škodily konečným uživatelům v nejodlehlejších regionech, je třeba stanovit, že zvláštní režim zásobování by se měl vztahovat pouze na produkty řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
(11)
Je třeba stanovit pravidla pro fungování režimu, týkající se zejména vytvoření rejstříku hospodářských subjektů a systému osvědčení podle licencí uvedených v článcích 130 a 161 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (4).
(12)
Dohled nad úkony, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, vyžaduje administrativní kontroly dotyčných produktů při jejich dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů nebo při jejich vývozu nebo při jejich odeslání z těchto regionů. Aby se realizovaly cíle uvedeného režimu, měly by nadto hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování mít dopad na úroveň nákladů produkce a snižovat ceny až na úrovni konečného uživatele. Zvláštní režim zásobování by tedy měl být poskytnut pouze za podmínky, že se skutečně promítne na dalších úrovních, a měly by být prováděny nezbytné kontroly.
(13)
Jelikož množství, na která se vztahuje zvláštní režim zásobování, jsou omezena potřebami zásobování nejvzdálenějších regionů, neměl by tento režim narušovat řádné fungování vnitřního trhu. Hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování by ani neměly vést k odklonu obchodu s dotyčnými produkty. Je tedy třeba zakázat zasílání nebo vývoz těchto produktů z nejvzdálenějších regionů. Je však třeba povolit zasílání nebo vývoz těchto produktů, pokud se finanční výhoda vyplývající ze zvláštního režimu zásobování nahrazuje.
(14)
Pokud jde o zpracované produkty, je třeba povolit obchodování těmito produkty mezi nejvzdálenějšími regiony, aby se umožnil obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. U všech nejvzdálenějších regionů je rovněž třeba zohlednit tradiční obchodní toky v rámci regionálního obchodu a tradiční vývoz a zasílání se zbytkem Unie nebo se třetími zeměmi, a všem těmto regionům by měl být proto povolen vývoz zpracovaných produktů odpovídající tradičním obchodním tokům. Pro přehlednost je třeba upřesnit referenční období pro definování tradičně vyvážených nebo zasílaných množství.
(15)
Je třeba přijmout náležitá opatření, aby byla možná nezbytná restrukturalizace odvětví zpracování cukru na Azorách. Tato opatření by měla zohlednit skutečnost, že v odvětví cukru na Azorách, pokud má být životaschopné, je třeba zajistit určitou úroveň produkce a zpracování. Na základě výše uvedeného by mělo nadále být pouze výjimečně dovoleno, aby zasílání cukru z Azor do zbývající části Unie překročilo objem tradičních toků po omezenou dobu pěti let při postupném snižování ročních limitů. Vzhledem k tomu, že množství, které je možné znovu odeslat, bude přiměřené a omezené na úroveň nezbytně nutnou pro zajištění životaschopnosti místní produkce a zpracování cukru, nebude dočasné zasílání cukru z Azor vnitřní trh Unie nepříznivě ovlivňovat.
(16)
Pokud jde o cukr nad rámec kvót pro zásobování Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů, je nadále třeba používat režim osvobození od dovozního cla. Rovněž Azory by měly mít možnost využít osvobození od dovozního cla na surový třtinový cukr v rámci limitu stanoveného v jejich předběžném odhadu dodávek.
(17)
Kanárské ostrovy byly dosud v rámci zvláštního režimu zásobovány sušeným odstředěným mlékem spadajícím pod kód KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným pro průmyslové zpracování. Je třeba nadále povolit zásobování tímto produktem, který se mezitím stal tradičním prvkem místního stravovacího režimu.
(18)
Protože rýže je základním prvkem stravovacího režimu na ostrově Réunion, zpracovatelská odvětví a zařízení na loupání rýže na ostrově existují již řadu let a ostrov neprodukuje dost rýže na to, aby se pokryly místní potřeby, je třeba nadále osvobodit tento produkt na ostrově Réunion od veškerého dovozního cla.
(19)
Politika Unie na podporu místní produkce v nejvzdálenějších regionech se týkala mnoha produktů a opatření pro jejich produkci, uvádění na trh nebo zpracování. Tato opatření se ukázala jako účinná a zajistila trvání a rozvoj zemědělství. Unie by měla v podpoře těchto produkčních řetězců, které jsou klíčovým činitelem environmentální, sociální a hospodářské rovnováhy nejvzdálenějších regionů, pokračovat. Zkušenost ukázala, že užší partnerství s místními orgány může stejně jako v případě politiky rozvoje venkova pomoci zaměřit se cíleněji na konkrétní otázky významné pro dané regiony. Je tudíž třeba pokračovat v podpoře ve prospěch místních produkcí prostřednictvím programů POSEI.
(20)
Aby se podpořilo uvádění produktů z nejvzdálenějších regionů na trh, je třeba zavést podporu určenou k uvádění uvedených produktů na trh mimo region produkce, neboť velká vzdálenost spotřebitelských trhů a nutnost dvojího skladování způsobují vysoké vícenáklady, jež představují faktory, které mají za následek velkou nevýhodu pro jejich konkurenceschopnost na vnitřním trhu. Tyto faktory odůvodňují potřebu režim POSEI v blízké budoucnosti přezkoumat.
(21)
Je třeba stanovit minimální prvky, jež by měly být v programech POSEI poskytovány, aby byla definována opatření ve prospěch místní zemědělské produkce, zejména popis situace, navržená strategie, cíle, opatření. Je rovněž třeba stanovit zásady zdůrazňující soudržnost těchto opatření s ostatními politikami Unie, aby se vyloučily veškerá neslučitelnost a překrývání podpor.
(22)
Pro účely provádění tohoto nařízení by mělo být také možné, aby programy POSEI obsahovaly opatření pro financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a technické pomoci.
(23)
Je třeba podpořit zemědělce v nejvzdálenějších regionech, aby i nadále dodávali jakostní produkty, a pomoci jim s jejich uváděním na trh. K tomuto účelu může být vhodné používání grafického symbolu zavedeného tímto nařízením a jiných forem certifikace jakosti zavedených Unií.
(24)
Struktury některých hospodářství nebo zpracovatelských či obchodních podniků v nejvzdálenějších regionech vykazují závažné nedostatky a čelí zvláštním obtížím. Čl. 26 odst. 2 a čl. 28 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5) stanoví tudíž příznivější míry podpory pro některé druhy investic do nejvzdálenějších regionů.
(25)
Ustanovení čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 vyjímá nejvzdálenější regiony z omezení v přiznání podpory na lesní hospodářství na základě uvedeného nařízení.
(26)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 určuje maximální roční částky použitelné na agroenvironmentální platby. Se zřetelem ke zvláštní situaci životního prostředí v některých velmi citlivých pastevních oblastech na Azorách a k ochraně krajiny, biologické rozmanitosti a tradičního rázu zemědělské půdy, zejména terasovitého pěstování plodin na Madeiře a na Kanárských ostrovech, a také udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech je třeba stanovit, že u některých opatření lze tuto částku zvýšit až na dvojnásobek.
(27)
Může být povolena odchylka od stálé politiky Komise nepovolovat státní podpory pro produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy na trh, aby se tak zmírnily zvláštní obtíže, s nimiž se potýká zemědělská produkce v nejvzdálenějších regionech v důsledku vzdálené polohy, zejména odlehlosti, ostrovní povahy, malé rozlohy, hornatosti, horského podnebí a hospodářské závislosti na malém množství produktů. Zemědělská výroba má životně důležitou funkci při dynamizaci venkovských oblastí a ukotvení obyvatelstva, neboť nejvzdálenější venkovské oblasti jsou zvlášť dotčeny stárnutím, malou hustotou a v některých oblastech úbytkem obyvatelstva.
(28)
Rostlinolékařský stav zemědělských plodin v nejvzdálenějších regionech je postižen mimořádnými obtížemi, jako jsou výskyt parazitů související s nárůstem dovozu z jiných zemí, klimatické podmínky a nedostatek kontrolních opatření, jež tam byla dříve uplatňována. Proto je třeba zavádět programy na potírání škodlivých organismů, včetně biologických metod, které jsou udržitelné a šetrné k životnímu prostředí. Je třeba vymezit finanční příspěvek Unie na uskutečnění těchto programů s přihlédnutím k tomu, že ve víceletém finančním rámci se předpokládá, že s účinkem od roku 2014 bude financování těchto programů spadat do jiného rozpočtového okruhu.
(29)
Zachování vinohradnictví, jež je nejrozšířenějším pěstitelským oborem na Madeiře a na Kanárských ostrovech a velmi důležitým pěstitelským oborem na Azorách, je z hospodářského a sociálního hlediska i z hlediska životního prostředí nesmírně důležité. Na tyto regiony by se neměly vztahovat prémie za vzdání se vinohradnictví, tržní mechanismy a v případě Kanárských ostrovů režim práv na výsadbu stanovené nařízením (ES) č. 1234/2007, aby se přispělo k podpoře produkce. V případě Kanárských ostrovů by však mělo být možné použít opatření týkající se nouzové destilace v případě výjimečného narušení trhu v důsledku problémů s jakostí. Podobně se také na Madeiře a na Azorách kvůli technickým a socioekonomickým obtížím nepodařilo ve stanovené lhůtě provést přeměnu všech ploch osázených hybridy odrůdové skladby zakázanými nařízením (ES) č. 1234/2007. Víno z těchto vinic je určeno výhradně pro tradiční místní spotřebu.
(30)
Na Azorách dosud není dokončena restrukturalizace mlékárenského odvětví. Aby se zohlednila silná závislost Azor na produkci mléka, a to ve spojení s dalšími nedostatky souvisejícími s jejich vzdálenou polohou a absencí rentabilní náhradní produkce, je třeba zachovat odchylky od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o dávky z přebytku mléka a mléčných výrobků.
(31)
Vzhledem k jedinečné povaze výroby mléka na Azorách, která je zde hlavní hybnou silou hospodářství, sociální stability, kvality životního prostředí a obsazenosti území, jsou programy POSEI nejlepším nástrojem pro přijímání veškerých opatření nutných pro udržení této produkce.
(32)
Podpora produkce kravského mléka na Madeiře a na ostrově Réunion nestačila k zachování rovnováhy mezi vnitřním a vnějším zásobováním, zejména kvůli vážným strukturálním obtížím, jimiž toto odvětví trpí, a kvůli jeho potížím s přizpůsobením se novému hospodářskému prostředí. V důsledku toho je třeba i nadále povolit výrobu rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, aby se více pokryla místní spotřeba, pokud toto opatření nebude na překážku sběru a odbytu veškeré místní produkce mléka ani nebude bránit snahám o podporu rozšíření místní produkce. Aby byl spotřebitel správně informován, je třeba uložit povinnost uvádět způsob získání rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka na prodejní etiketě. Toto ustanovení by mělo být rovněž použitelné na Martiniku, ve Francouzské Guyaně a na Guadeloupu, pokud o to Francie požádá a pokud tuto žádost podloží tím, že místní subjekty chtějí toto ustanovení uplatňovat a jsou schopny odvětví mléka rozvíjet.
(33)
Potřeba zachovat místní produkci mléka prostřednictvím pobídek je důvodem pro to, aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře nepoužilo nařízení (ES) č. 1234/2007. Toto vynětí by se pro Madeiru mělo stanovit s limitem 4 000 tun.
(34)
V zájmu uspokojení místní spotřeby mléka je třeba podporovat obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. Je vhodné podporovat vývoz nadbytečné produkce z každého nejvzdálenějšího regionu - např. mléka, hovězího masa a mladých býčků z Azor - do nejvzdálenějších regionů, v nichž je těchto produktů nedostatek, s cílem posílit obchodní výměnu a současně zabránit tomu, aby tím byl poškozen růst místní produkce. Měly by být rovněž zaručeny nezbytné podmínky pro spravedlivý a rovný obchod.
(35)
Je třeba podpořit tradiční chov hospodářských zvířat. Aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře pokryla místní spotřeba, je třeba za jistých podmínek a v rámci maximálního ročního stanoveného množství povolit bezcelní dovoz býků určených na výkrm ze třetích zemí.
(36)
Je třeba obnovit možnost zavedenou nařízením Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor pro zemědělce v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (6), jež opravňuje Portugalsko k převedení práva na prémii na krávy bez tržní produkce mléka z kontinentu na Azory, a upravit tento nástroj v souladu s opatřeními na podporu nejvzdálenějších regionů.
(37)
Pěstování tabáku má na Kanárských ostrovech historický význam. Z hospodářského hlediska zůstává příprava tabáku i nadále jednou z hlavních průmyslových činností v regionu. Ze sociálního hlediska vyžaduje pěstování tabáku vysoký podíl lidské práce a zabývají se jím malá hospodářství. Jelikož však toto pěstování není dostatečně ziskové, hrozí nebezpečí, že zanikne. Tabák se v současné době pěstuje pouze na malé ploše na ostrově La Palma a je určen pro řemeslnou výrobu doutníků. Proto je třeba Španělsku povolit, aby i nadále poskytovalo podporu jako doplněk podpory Unie, aby zůstala tato tradiční plodina s ohledem na podporu s ní spojené řemeslné činnosti zachována. Mimoto, aby byla zachována rukodělná výroba tabákových výrobků, měl by být dovoz surového tabáku a tabákových polotovarů na Kanárské ostrovy do výše ročního množství odpovídajícího 20 000 tunám surového odřapíkovaného tabáku i nadále osvobozen od cla.
(38)
Provádění tohoto nařízení by nemělo ohrozit úroveň zvláštní podpory, které dosud využívaly nejvzdálenější regiony. K provádění vhodných opatření by měly členské státy disponovat částkami odpovídajícími podpoře, kterou již poskytuje Unie na základě nařízení (ES) č. 247/2006.
(39)
Vzhledem k možným dopadům, které mohou mít jednání o budoucích obchodních dohodách a změny společné zemědělské politiky na nejvzdálenější regiony, by měl být zvláštní zřetel brán na zvláštní povahu těchto regionů v rámci analýz, studií a posouzení prováděných v souvislosti s těmito jednáními a změnami.
(40)
Od roku 2006 se zvýšily potřeby ohledně základních produktů v některých nejvzdálenějších oblastech, zejména na Azorách a ve francouzských zámořských departementech, z důvodu vývoje stáda a demografického tlaku. Je tudíž třeba zvýšit část rozpočtu, který mohou členské státy používat pro zvláštní režim zásobování dotyčných regionů.
(41)
Sociálně-ekonomická struktura nevzdálenějších regionů je i nadále velmi křehká a některé z nich jsou často ve velké míře závislé na odvětví banánů, které samo zjevně trpí nekonkurenceschopností a tím, že obtížně dokáže reagovat na měnící se podmínky na trhu. Rozpočet programů POSEI přidělený na odvětví banánů by proto měl být zvýšen o jednorázovou, omezenou částku, která bude vyplacena pěstitelům banánů během rozpočtového roku 2013.
(42)
Aby mohlo být zajištěno řádné fungování režimu stanoveného tímto nařízením, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění nebo změnu jiných než podstatných prvků tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby příslušné dokumenty byly současně, včas a vhodným způsobem předávány Evropskému parlamentu a Radě.
(43)
V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění programu POSEI v členských státech a zamezení nekalé soutěži nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty by měly být na Komisi přeneseny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(44)
S cílem umožnit rychlé uplatňování plánovaných opatření by mělo toto nařízení vstoupit v platnost dnem následujícím po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍLE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství k nápravě obtíží způsobených vzdálenou polohou, zejména odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů regionů uvedených v článku 349 Smlouvy (dále jen „nejvzdálenější regiony“).
Článek 2
Cíle
1. Zvláštní opatření uvedená v článku 1 přispívají k realizaci těchto cílů:
a)
zaručit zásobování nejvzdálenějších regionů základními produkty k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jakožto zemědělské vstupy, a to zmírněním vícenákladů spojených se vzdálenou polohou, aniž by byla dotčena místní produkce a její růst;
b)
zabezpečit dlouhodobou budoucnost a rozvoj tzv. odvětví zaměřených na živočišnou výrobu a diverzifikaci rostlinné výroby v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh;
c)
udržet rozvoj a posilovat konkurenceschopnost tradičních zemědělských činností v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh.
2. Cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje prostřednictvím opatření uvedených v kapitolách III, IV a V.
KAPITOLA II
PROGRAMY POSEI
Článek 3
Sestavení programů POSEI
1. Opatření uvedená v článku 1 jsou vymezena pro každý nejvzdálenější region programem speciálně zaměřeným na odlehlost a ostrovní charakter (POSEI) (dále jen „program POSEI“), který zahrnuje:
a)
zvláštní režim zásobování uvedený v kapitole III a
b)
zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce uvedená v kapitole IV.
2. Program POSEI se zavádí na zeměpisné úrovni, kterou daný členský stát pokládá za nejvhodnější. Vypracuje ho příslušný orgán určený uvedeným členským státem, který jej po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na odpovídající územní úrovni předloží Komisi ke schválení podle článku 6.
3. Členský stát může pro své nejvzdálenější regiony předložit pouze jeden program POSEI.
Článek 4
Slučitelnost a soudržnost
1. Opatření přijímaná v rámci programů POSEI musí být v souladu s právem Unie. Tato opatření musí být sladěna s ostatními politikami Unie a s opatřeními, která jsou v rámci těchto politik přijímána.
2. Zajištěna musí být soudržnost opatření přijatých v rámci programů POSEI s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, zejména společných organizací trhů, rozvoje venkova, jakosti produktů, dobrých životních podmínek zvířat a ochrany životního prostředí.
Především nesmí být žádné opatření na základě tohoto nařízení financováno jako:
a)
dodatečná podpora na režimy prémií nebo podpory v rámci společné organizace trhu, s výjimkou případů odůvodněných na základě objektivních kritérií;
b)
podpora výzkumných projektů, opatření na podporu výzkumných projektů nebo opatření, které může Společenství financovat na základě rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (8);
c)
podpora opatření v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1698/2005.
Článek 5
Obsah programů POSEI
Program POSEI obnáší:
a)
rozvrh provádění opatření a obecnou roční orientační tabulku financování uvádějící finanční prostředky, které mají být mobilizovány;
b)
prokázání slučitelnosti a soudržnosti různých opatření v rámci programů a definici kritérií a kvantitativních ukazatelů sloužících ke sledování a hodnocení;
c)
opatření přijatá k zajištění účinného a náležitého provádění programů, včetně opatření pro propagaci, sledování a hodnocení, a stanovený soubor kvantifikovaných ukazatelů použitelných v hodnocení programů;
d)
určení příslušných orgánů a subjektů příslušných pro provádění programu a určení orgánů nebo přidružených subjektů a hospodářských a sociálních partnerů na vhodných úrovních a výsledky provedených konzultací.
Článek 6
Schválení a změny programů POSEI
1. Programy POSEI jsou zavedeny nařízením (ES) č. 247/2006 a spadají do rámce přidělování finančních prostředků podle čl. 30 odst. 2 a 3.
Každý program obsahuje předběžný odhad dodávek označující produkty, jejich množství a výši podpory Unie na zásobování spolu s programem podpory místní produkce.
2. V závislosti na ročním hodnocení toho, jak jsou prováděna opatření zařazená do programů POSEI, mohou členské státy, po konzultaci s dotčenými socioekonomickými partnery, předložit Komisi řádně odůvodněné návrhy na jejich změnu v rámci finančního příspěvku uvedeného v čl. 30 odst. 2 a 3, aby se tato opatření lépe uzpůsobila požadavkům nejvzdálenějších regionů a navrhované strategii. Komise přijme prováděcí akty stanovící postupy pro posouzení souladu navrhovaných změn s právem Unie a rozhodnutí o jejich schválení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
3. Postupy stanovené prováděcími akty uvedenými v odstavci 2 mohou zohledňovat tyto prvky: důležitost změn navrhovaných členskými státy ve vztahu k zavedení nových opatření, zda jsou změny rozpočtu přiděleného na tato opatření podstatné, změny množství a výše podpory pro produkty v předběžných odhadech dodávek a jakékoliv změny kódů a popisů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (9).
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 2 rovněž stanoví pro každý postup, jak často lze podávat žádosti o změny a v jakých lhůtách mají být schválené změny uplatněny v praxi.
Článek 7
Změny týkající se přidělování finančních prostředků
Do 22. dubna 2013 členské státy předloží Komisi návrhy změn ve svých programech POSEI, kterými se do nich promítnou změny, které zavádí čl. 30 odst. 5.
Tyto změny se stávají použitelnými jeden měsíc po jejich předložení, pokud proti nim Komise během této lhůty nevznese námitky.
Příslušné orgány vyplatí podporu uvedenou v článku 30 odst. 5 nejpozději 30. června 2013.
Článek 8
Kontroly a sledování
Členské státy provádějí kontroly prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě. Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat.
Komise rovněž přijme prováděcí akty, pokud jde o postupy a materiální a finanční ukazatele k zajištění účinného následného sledování provádění programů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
Článek 9
Předběžný odhad dodávek
1. Zřizuje se zvláštní režim zásobování zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy, jež mají v nejvzdálenějších regionech zásadní význam pro lidskou spotřebu, pro výrobu jiných produktů nebo jako zemědělské vstupy.
2. Dotyčný členský stát sestaví na zeměpisné úrovni, kterou považuje za nejvhodnější, předběžný odhad dodávek k vyčíslení ročních potřeb zásobování každého nejvzdálenějšího regionu, pokud jde o produkty uvedené v příloze I Smlouvy.
Samostatný předběžný odhad lze vyhotovit pro potřeby vyhodnocení podniků balících nebo zpracovávajících produkty určené na místní trh, pro tradiční zasílání do zbývající části Unie, pro vývoz do třetích zemí ve smyslu čl. 14 odst. 3 nebo v rámci tradičních obchodních toků.
Článek 10
Fungování zvláštního režimu zásobování
1. V mezích množství stanoveného v předběžném odhadu dodávek se na produkty pocházející ze třetích zemí, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, při přímém dovozu do nejvzdálenějších regionů neuplatňuje žádné clo.
Pro účely této kapitoly se za přímo dovezené ze třetích zemí považují též produkty, které byly na celním území Unie propuštěny do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu.
2. Aby se zajistilo uspokojení potřeb zjištěných podle čl. 9 odst. 2, pokud jde o cenu a jakost, a aby byl ochráněn podíl Unie na zásobování, poskytuje se podpora na zásobování nejvzdálenějších regionů produkty z Unie, které jsou uchovávány ve veřejných intervenčních skladech nebo jsou dostupné na trhu Unie.
Při stanovení výše podpory se u každého příslušného druhu produktu přihlíží k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám stanoveným pro vývoz do třetích zemí, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k ostatním vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou, zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou.
3. Na produkty, na které se již vztahuje zvláštní režim zásobování v jiném nejvzdálenějším regionu, se neposkytuje žádná podpora.
4. Zvláštního režimu zásobování se využívá pouze u produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti. Produkty z třetích zemí musí skýtat rovnocennou úroveň záruk jako produkty splňující veterinární a rostlinolékařské normy Unie.
Článek 11
Provádění
Při uplatňování zvláštního režimu zásobování se přihlíží zejména:
a)
ke zvláštním potřebám nejvzdálenějších regionů, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k požadavkům na jakost;
b)
k obchodním tokům se zbývající částí Unie;
c)
k hospodářské stránce navrhované podpory;
d)
k potřebě zajistit, aby stávající místní produkce nebyla destabilizována a aby nebylo bráněno jejímu rozvoji.
Článek 12
Osvědčení
1. Osvobození od dovozního cla nebo podpora v rámci zvláštního režimu zásobování se přiznávají na základě předložení osvědčení.
Osvědčení se vydávají pouze hospodářským subjektům zapsaným do rejstříku, který vedou příslušné orgány.
Osvědčení nejsou převoditelná.
2. Při podání žádosti o vývozní licence, osvědčení o osvobození nebo osvědčení o podpoře se nepožaduje složení jistoty. V míře nezbytné k zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení však může příslušný orgán požadovat složení jistoty ve výši rovné částce přiznané výhody zmíněné v článku 13. V těchto případech se použijí ustanovení čl. 34 odst. 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení sazby náhrady předem pro zemědělské produkty (10).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, jimiž stanoví podmínky zápisu hospodářských subjektů do rejstříku a umožní hospodářským subjektům plný výkon jejich práv na účast ve zvláštním režimu zásobování.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví opatření nezbytná k zajištění toho, aby členské státy prováděly tento článek jednotně, zejména pokud jde o zavedení režimu osvědčení a závazky, k nimž se zavazují hospodářské subjekty při zapsání do rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 13
Dopady výhody
1. Využívání zvláštního režimu zásobování vyplývající z osvobození od dovozního cla nebo z přiznání podpory je závislé na skutečném dopadu hospodářské výhody až na konečného uživatele, který případně může být spotřebitelem, pokud se jedná o produkty určené k přímé spotřebě, posledním zpracovatelem nebo balírnou, pokud se jedná o produkty určené pro zpracovatelská odvětví nebo pro balicí odvětví, nebo zemědělcem, pokud se jedná o produkty používané k výživě zvířat nebo jako zemědělské vstupy.
Výhoda uvedená v prvním pododstavci je rovna částce osvobození od dovozních cel nebo výši podpory.
2. Aby se zajistilo jednotné provádění odstavce 1, přijme Komise prováděcí akty týkající se uplatňování pravidel uvedených v odstavci 1, a zejména podmínky pro sledování skutečného dopadu výhody až na konečného uživatele ze strany členských států. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 14
Vývoz do třetích zemí a zasílání do zbývající části Unie
1. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví požadavky, v souladu s nimiž mohou být produkty zařazené do zvláštního režimu zásobování předmětem vývozu do třetích zemí nebo zaslání do zbývající části Unie, a jež zahrnují platbu dovozního cla nebo refundaci přijaté podpory, jak je uvedeno v článku 10. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Vývoz produktů, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
První pododstavec se nepoužije na obchodní toky mezi francouzskými zámořskými departementy.
2. Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce se nevztahuje na produkty zpracované v nejvzdálenějších regionech z produktů, u kterých se využilo zvláštního režimu zásobování a které jsou:
a)
vyváženy do třetích zemí nebo zasílány do zbývající části Unie v rámci množstevních limitů odpovídajících tradičnímu vývozu a tradičnímu zasílání. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví tato množství na základě průměru zasílání nebo vývozu, přičemž jako referenční hodnota se použije ověřený průměr za tři nejlepší roky v období 2005-2012. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2;
b)
vyváženy do třetích zemí v rámci regionálních obchodních toků;
c)
zasílány mezi regiony Azory, Madeira a Kanárské ostrovy;
d)
zasílány mezi francouzskými zámořskými departementy.
Na vyvážené produkty uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) se neposkytuje žádná vývozní náhrada.
Vývoz produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
3. Pro účely této kapitoly se „regionálním obchodem“ u každého nejvzdálenějšího regionu rozumí obchod uskutečňovaný se třetími zeměmi, jež patří do stejné zeměpisné oblasti jako tyto nejvzdálenější regiony, jakož i se zeměmi, s nimiž existují tradiční obchodní styky. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví seznam těchto zemí a zohlední přitom objektivní žádosti členských států po konzultacích s příslušnými odvětvími. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Produkty dodávané do francouzských zámořských departementů, na Azory, Madeiru a na Kanárské ostrovy, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování a které slouží k zásobování lodí a letadel, jsou považovány za produkty místní spotřeby.
5. Odchylně od odst. 2 prvního pododstavce písm. a) je možné každoročně zaslat z Azor do zbývající části Unie v průběhu těchto pěti let uvedená maximální množství cukru (kódu KN 1701):
- v roce 2011: 3 000 tun,
- v roce 2012: 2 500 tun,
- v roce 2013: 2 000 tun,
- v roce 2014: 1 500 tun,
- v roce 2015: 1 000 tun,
6. Zpracovatelské úkony, z nichž může vzejít tradiční nebo regionální obchodní vývoz nebo tradiční zasílání, splňují obdobně zpracovatelské podmínky platné podle režimu aktivního zušlechťovacího styku a postupu pro zpracování v rámci celní kontroly stanoveného příslušnými právními předpisy Unie, s výjimkou veškerých obvyklých forem zacházení.
Článek 15
Cukr
1. Během období uvedeného v čl. 204 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 bude níže uvedená produkce nad rámec kvóty uvedené v článku 61 uvedeného nařízení osvobozena od dovozních cel v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek uvedeném v článku 9 tohoto nařízení:
a)
cukr určený ke spotřebě na Madeiře a na Kanárských ostrovech v podobě bílého cukru kódu KN 1701;
b)
cukr určený k rafinaci a ke spotřebě na Azorách v podobě surového cukru kódu KN 1701 12 10 (surový řepný cukr).
2. Na Azorách je možné množství cukru určeného k rafinaci uvedené v odstavci 1 doplnit surovým cukrem kódu KN 1701 11 10 (surový třtinový cukr) v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek.
V případě zásobování Azor surovým cukrem se potřeby vyhodnotí s přihlédnutím k vývoji místní produkce cukrové řepy. Množství, na něž se vztahuje režim zásobování, se určí tak, aby celkový roční objem cukru rafinovaného na Azorách nepřesáhl 10 000 tun.
Článek 16
Sušené odstředěné mléko
Odchylně od článku 9 se mohou Kanárské ostrovy nadále zásobovat sušeným odstředěným mlékem kódu KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným k průmyslovému zpracování v rámci limitu 800 tun za rok. Podpora poskytnutá na zásobování tímto produktem z Unie nesmí přesáhnout 210 EUR za tunu a je zahrnuta do limitu stanoveného v článku 30. Tento produkt je určen pouze pro místní spotřebu.
Článek 17
Rýže
Neuloží se žádné clo na dovoz produktů kódů KN 1006 10, 1006 20 a 1006 40 00 do francouzského zámořského departementu Réunion, které jsou určeny pro tamní spotřebu.
Článek 18
Kontroly a sankce
1. Produkty spadající do zvláštního režimu zásobování jsou podrobeny administrativním kontrolám při dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů, jakož i při vývozu nebo odeslání z nejvzdálenějších regionů.
Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, pokud hospodářský subjekt podle článku 12 nedodržuje závazky přijaté na základě článku 12, příslušný orgán, aniž by tím byly dotčeny sankce podle vnitrostátních právních předpisů:
a)
vezme zpět výhodu přiznanou hospodářskému subjektu;
b)
dočasně pozastaví nebo zruší zápis hospodářského subjektu v rejstříku podle závažnosti nedodržení.
3. Neprovede-li hospodářský subjekt podle článku 12 plánovaný dovoz nebo uvedení na trh, pozastaví příslušný orgán, s výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, jeho oprávnění žádat o licence nebo osvědčení na dobu šedesáti dnů po skončení platnosti dané licence nebo osvědčení. Po této době se na období určené příslušným orgánem vydají další licence nebo osvědčení za podmínky, že bude složena jistota, která se rovná částce přiznané výhody.
Příslušný orgán přijme opatření nezbytná pro opětovné použití jakýchkoliv množství produktů, která jsou k dispozici na základě nevyužitých, částečně využitých nebo zrušených licencí a osvědčení nebo zrušení přiznané výhody.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
Článek 19
Opatření
1. Programy POSEI zahrnují zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce relevantní pro rozsah působnosti třetí části hlavy III Smlouvy, jež jsou nezbytná k zajištění kontinuity a rozvoje místní zemědělské produkce v každém nejvzdálenějším regionu.
2. Části programu věnované opatřením ve prospěch místní zemědělské produkce a odpovídající cílům stanoveným v článku 2 zahrnují alespoň tyto základní prvky:
a)
kvantifikovaný popis současné situace zemědělské produkce s ohledem na výsledky dostupných hodnocení, který uvádí nerovnosti, mezery a možnosti rozvoje, mobilizované finanční prostředky a základní výsledky opatření podniknutých dříve;
b)
popis navrhované strategie, vybraných priorit, jejích kvantifikovaných obecných a provozních cílů a hodnocení očekávaného hospodářského a sociálního dopadu a dopadu na životní prostředí, včetně vlivu na zaměstnanost;
c)
popis zamýšlených opatření, především režimů podpory pro provádění těchto opatření, a případně informace o tom, zda je zapotřebí studií, demonstračních projektů, odborné přípravy nebo činností technické pomoci spojených s přípravou, prováděním nebo úpravou daných opatření;
d)
seznam podpor, jež představují přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 73/2009;
e)
částku podpory stanovenou pro každé opatření a částku odhadovanou pro každou akci pro dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem.
3. Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky pro výplatu podpor podle odstavce 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Program může zahrnovat opatření na podporu produkce zemědělských produktů z nejvzdálenějších regionů, jejich zpracování nebo uvádění na trh.
Každé opatření lze členit na akce. Pro každou akci vymezí program alespoň tyto prvky:
a)
příjemce;
b)
podmínky způsobilosti;
c)
jednotkovou výši podpory.
Za účelem podpory uvádění produktů na trh mimo oblast produkce je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky pro stanovení částky podpory přiznané na uvádění na trh a případně podmínky pro stanovení množství produktů, jež může být předmětem této podpory.
Článek 20
Kontroly a neoprávněné platby
1. Kontroly opatření uvedených v této kapitole se provádějí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
2. V případě neoprávněné platby je dotyčný příjemce povinen dotyčné částky vrátit. Článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (11), se použije obdobně.
KAPITOLA V
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
Článek 21
Grafický symbol
1. Pro zlepšení povědomí o jakostních zemědělských produktech, v nezměněném stavu i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony a pro zvýšení jejich spotřeby se zavádí grafický symbol.
2. Podmínky pro užití grafického symbolu uvedeného v odstavci 1 navrhují příslušné profesní organizace. Vnitrostátní orgány předloží tyto návrhy se svým stanoviskem Komisi.
Na užívání grafického symbolu dohlíží orgán veřejné moci nebo subjekt pověřený příslušnými vnitrostátními orgány.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky k výkonu práva používat grafický symbol, jakož i podmínky pro reprodukci tohoto symbolu a jeho užívání. Tyto podmínky se stanoví za účelem zvýšení povědomí o vysoce jakostních zemědělských produktech, ať již v nezměněném stavu či zpracovaných, z nejvzdálenějších regionů a zvýšení jejich spotřeby.
4. Komise přijme prováděcí akty stanovující podrobná pravidla pro zavedení grafického symbolu, jakož i minimální znaky kontrol a následných opatření, jež musejí provádět členské státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 22
Rozvoj venkova
1. Odchylně od čl. 39 odst. 4 nařízení (ES) č. 1698/2005 lze maximální roční částky přicházející v úvahu pro podporu Unie, stanovené v příloze I uvedeného nařízení, zvýšit až na dvojnásobek u opatření na ochranu jezer na Azorách a u opatření na ochranu krajiny, biologické rozmanitosti a tradičních vlastností zemědělské půdy a udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech.
2. Popis opatření plánovaných na základě odstavce 1 tohoto článku se případně začleňuje do programů pro tyto regiony podle článku 16 nařízení (ES) č.1698/2005.
Článek 23
Státní podpora
1. U zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise podle článku 108 Smlouvy v odvětví produkce, zpracování a uvádění těchto produktů na trh schválit provozní podporu, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce v nejvzdálenějších regionech způsobené odlehlostí, ostrovní povahou a ostatními omezeními spjatými se vzdálenou polohou.
2. Členské státy mohou přiznat doplňkové financování pro provádění programů POSEI. V takových případech oznámí členské státy státní podporu Komisi a Komise ji může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást těchto programů. Takto oznámená podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy.
3. Francie může přiznat odvětví cukru z nejvzdálenějších francouzských regionů podporu až do výše 90 milionů EUR na hospodářský rok.
Francie uvědomí Komisi do 30 dnů od konce každého hospodářského roku o výši podpory, která byla skutečně poskytnuta.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 tohoto článku, a odchylně od prvního pododstavce článku 180 nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (12) se na platby uskutečněné členskými státy podle kapitoly IV tohoto nařízení, odstavce 3 tohoto článku a článků 24 a 28 tohoto nařízení v souladu s tímto nařízením nepoužijí články 107, 108 a 109 Smlouvy.
Článek 24
Rostlinolékařské programy
1. Členské státy předloží Komisi programy na potírání organismů škodících rostlinám nebo rostlinným produktům v nejvzdálenějších regionech. Tyto programy uvádějí zejména cíle, jichž má být dosaženo, opatření, jež mají být provedena, dobu jejich trvání a náklady.
Komise předložené programy vyhodnotí. Komise přijme prováděcí akty, jimiž tyto programy schválí či neschválí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Unie přispěje na financování programů uvedených v odstavci 1 na základě technického rozboru regionální situace.
Příspěvek může pokrývat až 75 % způsobilých výdajů. Vyplácí se na základě dokumentace poskytnuté členskými státy. Pokud je to nezbytné, může Komise uspořádat šetření, které jejím jménem uskuteční odborníci podle článku 21 směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (13).
3. Komise přijme prováděcí akty, které pro každý region a program na základě kritérií stanovených v odstavci 2 a programu předloženého v souladu s odstavcem 1 určí:
a)
finanční příspěvek Unie a také výši podpory;
b)
opatření způsobilá k financování Unií.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 25
Víno
1. Opatření uvedená v článcích 103v, 103w, 103x a 182a nařízení (ES) č. 1234/2007 se nepoužijí na Azory a Madeiru.
2. Odchylně od čl. 120a odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 lze na produkci vína, které smí být v oběhu pouze v těchto regionech, použít hrozny pocházející z odrůdové skladby uvedené v písmenu b) uvedeného pododstavce a sklizené v regionech Azory a Madeira.
Portugalsko postupně zruší kultury parcel osázených vinnými odrůdami uvedenými v čl. 120a odst. 2 druhém pododstavci písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, a to případně za využití podpory stanovené v článku 103q uvedeného nařízení.
3. Odchylně od čl. 85f nařízení (ES) č. 1234/2007 platí přechodný režim práv na výsadbu pro Kanárské ostrovy až do 31. prosince 2012.
Článek 26
Mléko
1. Pro účely rozdělení dávky z přebytku podle článku 79 nařízení (ES) č. 1234/2007 se za producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) uvedeného nařízení považují pouze producenti, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách a kteří uvádějí na trh množství produktů překračující jejich kvóty zvýšené o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci tohoto odstavce.
Dávka z přebytku se hradí za množství překračující kvótu takto zvýšenou o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci po přerozdělení nevyužitého množství z rezervy vyplývající ze zvýšení mezi producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách, a v poměru ke kvótě, která je každému producentovi dostupná.
Procentní podíl uvedený v prvním pododstavci se rovná poměru mezi množstvím 23 000 tun od hospodářského roku 2005/2006 a souhrnem referenčních množství dostupných pro jednotlivá hospodářství ke 31. březnu 2010. Použije se pouze na kvóty dostupné ke 31. březnu 2010.
2. Množství mléka nebo ekvivalentu mléka uvedeného na trh, které překračuje kvótu, ale které dodržuje procentní podíl stanovený v odstavci 1 třetím pododstavci po přerozdělení v něm uvedeném, se nezapočítává při výpočtu případného překročení kvóty v Portugalsku podle článku 66 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Režim dávky z přebytku, který se vztahuje na producenty kravského mléka podle nařízení (ES) č. 1234/2007, se nevztahuje na francouzské zámořské departementy, a pokud místní produkce mléka nepřekročí 4 000 tun, ani na Madeiru.
4. Odchylně od čl. 114 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se do výše potřeb místní spotřeby na Madeiře a ve francouzském zámořském departementu Réunion povoluje výroba UHT mléka rekonstituovaného ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, pokud toto opatření nepoškozuje sběr ani odbyt místní produkce mléka. Pokud Francie prokáže užitečnost takového opatření pro francouzské zámořské departementy Martinik, Guadeloupe a Francouzská Guyana, je Komisi svěřena pravomoc přijímat nezbytné akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33 s cílem rozšířit toto opatření na uvedené departementy. Tento produkt je určen výlučně pro místní spotřebu.
Způsob produkce UHT mléka, které bylo takto rekonstituováno, musí být na prodejní etiketě jasně označen.
Článek 27
Chov hospodářských zvířat
1. Dokud stav místních mladých býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího masa ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře, lze dovážet bez použití dovozních cel uvedených ve společném celním sazebníku skot pocházející ze třetích zemí a určený k výkrmu a ke spotřebě ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení tohoto pododstavce, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu mladých býčků do francouzských zámořských departementů a na Madeiru. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Na zvířata, na něž se vztahuje osvobození uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, se použije článek 13 a čl. 14 odst. 1.
2. Množství zvířat, na která se vztahuje osvobození uvedené v odstavci 1, se určuje v programech POSEI, pokud je odůvodněná potřeba dovozu, přičemž se přihlíží k vývoji místní produkce. Tato zvířata jsou určena především producentům, kteří chovají alespoň 50 % zvířat na výkrm místního původu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, které stanoví podmínky pro osvobození od dovozního cla. Tyto podmínky zohlední místní zvláštnosti odvětví skotu a odvětví navazujících.
3. V případě použití článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 může Portugalsko snížit vnitrostátní strop pro platby pro skopové a kozí maso a práva na prémie na krávy bez tržní produkce mléka. V tomto případě přijme Komise prováděcí akty týkající se převedení odpovídající částky ze stropů stanovených podle článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 na finanční dotaci uvedenou v čl. 30 odst. 2 druhé odrážce tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 28
Státní podpora pěstování tabáku
Španělsko je oprávněno poskytovat podporu pěstování tabáku na Kanárských ostrovech. Poskytování této podpory nesmí vést k diskriminaci mezi producenty na souostroví.
Podpora nesmí přesáhnout 2 980,62 EUR za tunu. Doplňková podpora se vyplácí nejvýše na 10 tun ročně.
Článek 29
Osvobození tabáku od cla
1. Žádné clo se neuplatňuje na přímý dovoz surového nebo polozpracovaného tabáku na Kanárské ostrovy:
a)
kódu KN 2401 a
b)
těchto položek:
-
2401 10 neodřapíkovaný tabák,
-
2401 20 částečně nebo úplně odřapíkovaný tabák,
-
ex 2401 20 vnější pláště doutníků upravené na podložkách, ve svitcích, určené k výrobě tabákových výrobků,
-
2401 30 tabákový odpad,
-
ex 2402 10 nedokončené doutníky bez prvního obalu,
-
ex 2403 10 řezaný tabák (konečná směs tabáku pro výrobu cigaret, doutníčků a doutníků),
-
ex 2403 91 homogenizovaný nebo rekonstituovaný tabák, též ve formě listů nebo částí parenchymu,
-
ex 2403 99 pórovitý tabák.
Osvobození stanovené v prvním pododstavci se přiznává na základě osvědčení uvedených v článku 12.
Toto osvobození se použije na produkty uvedené v prvním pododstavci, jež jsou určeny ke zpracování na Kanárských ostrovech na tabákové výrobky určené ke kouření v rámci limitu ročního množství dovozu 20 000 tun ekvivalentu surového odřapíkovaného tabáku.
2. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení odstavce 1, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu tabáku na Kanárské ostrovy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA VI
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 30
Finanční prostředky
1. Opatření stanovená v tomto nařízení jsou intervencemi zaměřenými na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (14), s výjimkou opatření stanovených v:
a)
článku 22 a
b)
článku 24, od data používání víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
2. Na každé finanční období financuje Unie opatření stanovená v kapitolách III a IV až do výše roční částky, jež se rovná:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
278,41 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
106,21 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy:
:
268,42 milionu EUR.
3. Částky přidělené na každé finanční období na financování opatření stanovených v kapitole III nesmí překračovat tyto částky:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
26,9 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
21,2 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
72,7 milionu EUR.
Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky, v souladu s nimiž mohou členské státy měnit určení prostředků přidělených každý rok na různé produkty, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o stanovení podmínek pro určení maximální roční částky, již lze rozumně a přiměřeně přidělit na opatření týkající se financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a školení a opatření technické pomoci.
5. Na rozpočtový rok 2013 poskytne Unie dodatečné finanční prostředky pro odvětví pěstování banánů v nejvzdálenějších regionech do následující maximální výše:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
18,52 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
1,24 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
20,24 milionu EUR.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Vnitrostátní opatření
Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, zejména pokud jde o kontroly a správní sankce, a uvědomí o nich Komisi.
Článek 32
Sdělení a zprávy
1. Členské státy sdělí Komisi každoročně do 15. února částky, které jim byly zpřístupněny a které hodlají během následujícího roku vynaložit na provádění předběžného odhadu dodávek a každého opatření ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnutého do programů POSEI.
2. Členské státy předloží Komisi každoročně do 30. září zprávu o provádění opatření stanovených v tomto nařízení v předchozím roce.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 30. června 2015 a následně každých pět let obecnou zprávu, případně s odpovídajícími návrhy, o dopadu opatření vyplývajících z tohoto nařízení, včetně opatření v odvětví banánů a mléka.
4. Komise do analýz, studií a hodnocení, která provádí v rámci obchodních dohod a společné zemědělské politiky, zahrne zvláštní kapitolu týkající se oblastí, jež představují zvláštní zájem pro nejvzdálenější regiony.
Článek 33
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. března 2013. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Přenesení pravomoci uvedené ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 může být kdykoliv zrušeno Evropským parlamentem nebo Radou. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle ustanovení ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom,, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro přímé platby zřízený článkem 141 nařízení (ES) č. 73/2009, s výjimkou provádění článku 24 tohoto nařízení, při němž je Komisi nápomocen Stálý rostlinolékařský výbor zřízený rozhodnutím Rady 76/894/EHS (15). Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2 Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Přezkum
Komise do konce roku 2013 tato ujednání přezkoumá s ohledem na jejich celkovou účinnost a nový rámec společné zemědělské politiky a v případě potřeby předloží vhodné návrhy na revizi režimu POSEI.
Článek 36
Zrušení
Nařízení (ES) č. 247/2006 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.