RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 501/2013
af 29. maj 2013
om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 13,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EØF) nr. 2474/93 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på 30,6 % på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«). Efter en antiomgåelsesundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13 blev denne told ved Rådets forordning (EF) nr. 71/97 (3) udvidet til at omfatte importen af visse dele til cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Derudover blev det besluttet at oprette en fritagelsesordning på grundlag af grundforordningens artikel 13, stk. 2. De nærmere bestemmelser for ordningen er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 88/97 (4).
(2)
Efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, besluttede Rådet ved forordning (EF) nr. 1524/2000 (5), at ovennævnte foranstaltninger skulle opretholdes.
(3)
Efter en interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, øgede Rådet ved forordning (EF) nr. 1095/2005 (6) den gældende antidumpingtold til 48,5 %.
(4)
I oktober 2011 besluttede Rådet efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 (7), at ovennævnte foranstaltninger skulle opretholdes (»de gældende foranstaltninger«).
(5)
I marts 2012 offentliggjorde Kommissionen i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 og 4, en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (8) om indledning af en interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen til Unionen af cykler med oprindelse i Kina.
(6)
I maj 2013 ændrede Rådet ved forordning (EU) nr. 502/2013 (9) gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009.
(7)
I april 2012 offentliggjorde Kommissionen i henhold til artikel 10, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 (10), en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (11) om indledning af en interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen til Unionen af cykler med oprindelse i Kina.
(8)
I november 2012 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (12) om, at konklusionerne i antiomgåelsesundersøgelsen kan anvendes i forbindelse med antisubsidieundersøgelsen i betragtning 7.
(9)
I maj 2013 afsluttede Kommissionen ved afgørelse 2013/227/EU antisubsidieundersøgelsen i betragtning 7 uden indførelse af foranstaltninger ved forordning (EU) nr./2013 (13) … [
1.2. Anmodning
(10)
Kommissionen modtog den 14. august 2012 en anmodning i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, om en undersøgelse af den mulige omgåelse af antidumpingforanstaltningerne over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om at gøre importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til genstand for registrering, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
(11)
Anmodningen blev indgivet af European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) på vegne af tre EU-producenter af cykler, nemlig In Cycles-Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC. EUROSPORT DHS S.A. og MAXCOM Ltd.
1.3. Indledning
(12)
Efter høring af det rådgivende udvalg besluttede Kommissionen, at der forelå tilstrækkelige umiddelbare beviser til at indlede en undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, af den mulige omgåelse af antidumpingforanstaltningerne over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina og at gøre importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til genstand for registrering, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
(13)
Undersøgelsen blev indledt den 25. september 2012 ved Kommissionens forordning (EU) nr. 875/2012 (14) (»indledningsforordningen«).
(14)
De umiddelbare beviser, som Kommissionen råder over, viser en væsentlig ændring i handelsmønstret for eksporten fra Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen, efter at Rådet øgede antidumpingtolden på importen af den pågældende vare ved forordning (EF) nr. 1095/2005, jf. betragtning 3. Ændringen i handelsmønstret indtraf tilsyneladende uden anden tilstrækkeligt gyldig grund end stigningen i toldsatsen.
(15)
Årsagen til denne ændring syntes at være, at cykler med oprindelse i Kina omlades via Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen, og samleprocesser i Indonesien, Sri Lanka og Tunesien.
(16)
Desuden tydede beviserne på, at de afhjælpende virkninger af de gældende antidumpingforanstaltninger over for den pågældende vare undergraves med hensyn til både mængde og pris. Betydelige importmængder af den undersøgte vare syntes at have erstattet importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. Der var desuden tilstrækkelige beviser for, at importen af den undersøgte vare fandt sted til priser, der ligger under den ikke-skadevoldende pris, der blev fastsat ved den undersøgelse, som førte til de gældende foranstaltninger.
(17)
Endelig forelå der tilstrækkelige beviser for, at den undersøgte vare sælges til dumpingpriser set i forhold til den normale værdi, der tidligere er fastsat for den pågældende vare.
1.4. Undersøgelse
(18)
Kommissionen underrettede officielt myndighederne i Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, producenter/eksportører i disse lande og de importører i Unionen, som den vidste, var berørt af sagen, samt EU-erhvervsgrenen om indledningen af undersøgelsen.
(19)
Der blev sendt fritagelsesformularer til de producenter/eksportører i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, som Kommissionen kendte, eller gennem Indonesiens, Malaysias, Sri Lankas og Tunesiens EU-missioner. Der blev sendt spørgeskemaer til producenter/eksportører i Kina, som Kommissionen kendte, eller gennem Kinas EU-mission. Der blev ligeledes sendt spørgeskemaer til kendte ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen.
(20)
De interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsforordningen. Alle parter blev underrettet om, at manglende samarbejdsvilje kunne medføre anvendelse af grundforordningens artikel 18 og afgørelser truffet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
(21)
Fire producenter/eksportører i Indonesien, en i Malaysia, seks i Sri Lanka og to i Tunesien udfyldte og indsendte fritagelsesformularer. De kinesiske producenter/eksportører udviste ikke samarbejdsvilje. Tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen indsendte en spørgeskemabesvarelse.
(22)
Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonesien
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonesien
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonesien
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonesien
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malaysia
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Sri Lanka
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Sri Lanka
-
City Cycle Industries, Colombo, Sri Lanka
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Sri Lanka
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Sri Lanka
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Sri Lanka
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunesien
-
Euro Cycles, Sousse, Tunesien.
1.5. Rapporteringsperiode og undersøgelsesperiode
(23)
Undersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 2004 til 31. august 2012 (»UP«). Der blev indhentet data for UP med henblik på bl.a. at undersøge den påståede ændring i handelsmønstret som følge af den øgede antidumpingtold i 2005. For rapporteringsperioden 1. september 2011 til 31. august 2012 (»RP«) blev der indhentet mere detaljerede oplysninger med henblik på at undersøge den mulige undergravning af de gældende foranstaltningers afhjælpende virkninger og forekomsten af dumping.
2. UNDERSØGELSESRESULTATER
2.1. Generelle betragtninger
(24)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 1, blev vurderingen af, om der forekom omgåelse, foretaget ved successivt at analysere, om der var sket en ændring i mønstret for handelen mellem Kina, de fire pågældende lande og Unionen; om denne ændring skyldtes en praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke forelå nogen tilstrækkeligt gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden; om der forelå beviser for skade eller for, at virkningerne af tolden undergraves i henseende til priserne på og/eller mængderne af den undersøgte vare; og om der var bevis for dumping i forhold til de tidligere fastslåede normale værdier, om fornødent i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 2.
2.2. Den pågældende vare og den undersøgte vare
(25)
Den pågældende vare er cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, der i øjeblikket henhører under KN-kode 8712 00 30 og ex 8712 00 70 (»den pågældende vare«).
(26)
Den undersøgte vare er den samme som den, der er beskrevet i den foregående betragtning, men afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om den er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, i øjeblikket henhørende under de samme KN-koder som den pågældende vare (»den undersøgte vare«).
(27)
Det fremgik af undersøgelsen, at cykler som defineret ovenfor, der blev eksporteret fra Kina til Unionen, og cykler, der blev afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål, og de bør derfor anses for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
2.3. Samarbejdsvilje og fastsættelse af handelsmængde
2.3.1. Indonesien
(28)
De fire indonesiske virksomheder, der indsendte fritagelsesanmodninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for 91 % af den samlede import fra Indonesien til Unionen i UP. Den samlede importmængde fra Indonesien blev fastlagt på grundlag af data fra Comext (15).
(29)
Det var ikke muligt at verificere oplysninger fra en virksomhed, da denne påstod, at den ikke førte de arbejdssedler, som skulle bruges til at udfylde fritagelsesformularen. Virksomheden var således ikke i stand til at forklare og godtgøre, hvordan man var kommet frem til de anførte tal. Desuden viste de oplysninger, som virksomheden havde indsendt, sig at være upålidelige, da de angivne tal, som blev efterprøvet og genberegnet på grundlag af de regnskaber, der var tilgængelige i virksomheden, blev fundet unøjagtige (f.eks. køb, produktionsmængde). Undersøgelsen viste desuden, at virksomhedens salgsansvarlige samtidig også var ansat hos en kinesisk cykelproducent, som var den indonesiske virksomheds vigtigste råvareleverandør (cykeldele).
(30)
Virksomheden blev derfor underrettet om, at det var hensigten at se bort fra de oplysninger, den havde indgivet, og blev indrømmet en tidsfrist til at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 4.
(31)
Virksomheden anførte, at den havde udvist stor samarbejdsvilje ved at fremlægge alle de dokumenter, der blev anmodet om, bortset fra arbejdssedlerne, som der angiveligt ikke var blevet anmodet om før. Der blev imidlertid anmodet om arbejdssedlerne i det brev, som virksomheden modtog, inden kontrolbesøget. Virksomheden påstod desuden, at beregningen af produktions- og købsværdier var blevet påvirket af fejlagtige forklaringer fra en medarbejder, og at efterprøvningen af eksporttransaktionerne var korrekt. Det skal i den forbindelse påpeges, at det til trods for flere forklaringer fra medarbejderne i sidste ende ikke var muligt at få tallene fra kontrolbesøget til at stemme overens med tallene i fritagelsesformularen. Hvad angår værdien af eksportsalget, stemte tallene ganske rigtigt overens. Desuden var de medarbejdere, der deltog i kontrolbesøget, hverken i stand til at forklare, hvordan man var kommet frem til tallene i fritagelsesformularen, eller hvordan tallene var blevet udarbejdet. Virksomheden bekræftede derudover, at den salgsansvarlige også var ansat hos en kinesisk cykelproducent.
(32)
Der blev derfor set bort fra virksomhedens oplysninger i denne henseende.
(33)
Konklusionerne vedrørende denne virksomhed blev således baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. De tre andre virksomheden blev betragtet som samarbejdsvillige.
2.3.2. Malaysia
(34)
Den eneste malaysiske virksomhed, der indsendte en fritagelsesanmodning i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for 20-30 % af den samlede import fra Malaysia til Unionen i RP. Den samlede import af cykler fra Malaysia til Unionen blev fastlagt på grundlag af oplysninger fra Comext. Virksomheden blev betragtet som samarbejdsvillig.
2.3.3. Sri Lanka
(35)
De seks srilankanske virksomheder, der indsendte fritagelsesanmodninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for 69 % af den samlede import fra Sri Lanka til Unionen i RP. Den samlede importmængde fra Sri Lanka blev fastlagt på grundlag af data fra Comext.
(36)
En af virksomhederne trak sin fritagelsesanmodning tilbage i løbet af undersøgelsen, da den havde stoppet produktionen af cykler i Sri Lanka. Der blev derfor set bort fra oplysningerne om denne virksomhed.
(37)
Samarbejdsviljen i den anden virksomhed blev fundet utilstrækkelig. De indsendte oplysninger kunne ikke verificeres, da værdien og mængden af dele med oprindelse i Kina, som virksomheden indkøbte, ikke kunne fastsættes pålideligt. Værdien og mængden af de dele, der anvendtes i produktionsprocesserne, kunne ikke verificeres, da de blev indkøbt af en tredjepart og blot blev sendt til virksomheden med henblik på samling.
(38)
Virksomheden blev derfor underrettet om, at det var hensigten at se bort fra de oplysninger, den havde indgivet, og blev indrømmet en tidsfrist til at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 4. Virksomheden fremlagde ingen bemærkninger.
(39)
Samarbejdsviljen i en anden virksomhed blev også betragtet som utilstrækkelig. De fremlagte oplysninger kunne ikke verificeres under kontrolbesøget, da virksomheden tilbageholdt vigtige oplysninger. Nærmere betegnet var virksomheden ikke i stand til at udarbejde de oplysninger, der blev anmodet om inden kontrolbesøget, f.eks. arbejdssedler eller lister over de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, hvilket derfor forsinkede verifikationsprocessen. På den anden side var købsværdien af dele, som virksomheden opgav som lokale, ikke pålidelig, især da undersøgelsen viste, at der mellem virksomheden og dens lokale leverandør af cykeldele var en forbindelse, der gik ud over det normale forhold mellem køber og sælger og som virksomheden ikke kunne forklare.
(40)
Virksomheden blev underrettet om, at det var hensigten at se bort fra de oplysninger, den havde indgivet, og blev indrømmet en tidsfrist til at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 4. Som svar på disse oplysninger anfægtede virksomheden undersøgelsesresultaterne og fremlagde nye beviser og forklaringer. Ingen af de nye beviser kunne være blevet accepteret. For det første kunne de ikke længere være blevet verificeret, idet de blev fremlagt efter kontrolbesøget. I de fleste tilfælde blev det konstateret, at der ikke var sammenhæng mellem de nye beviser og de forklaringer og beviser, der blev indsamlet under kontrolbesøget. Hvad angår de nye forklaringer, blev disse fundet utilstrækkelige, da de ikke vedrørte de vigtigste udestående spørgsmål, nemlig manglende forklaringer vedrørende forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(41)
Der blev derfor set bort fra den pågældende virksomheds oplysninger.
(42)
Konklusionerne vedrørende denne virksomhed blev således baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.
2.3.4. Tunesien
(43)
De to tunesiske virksomheder, der indsendte fritagelsesanmodninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for den samlede import fra Tunesien til Unionen i RP, jf. oplysningerne i Comext. De blev betragtet som samarbejdsvillige.
2.3.5. Folkerepublikken Kina
(44)
Der var som nævnt i betragtning 21 ingen samarbejdsvilje blandt de kinesiske producenter/eksportører. Konklusionerne vedrørende importen af den pågældende vare til Unionen og eksporten af cykler fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien blev derfor fastlagt på grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1. Hvad angår importen til Unionen, anvendtes importoplysningerne i Comext. De nationale kinesiske statistikker blev anvendt til fastlæggelse af eksportmængderne fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
2.4. Ændringer i handelsmønstret
2.4.1. Import til Unionen fra Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien
(45)
Importen af den pågældende vare fra Kina til Unionen er faldet med 38,2 % siden 2005, altså siden forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne i juli 2005, og fortsatte med at falde i de efterfølgende år. Importen fra Kina faldt i alt med over 80 % i UP.
(46)
Samtidig steg importen af den undersøgte vare fra Indonesien til Unionen fra 2005 og fremover og mere end fordobledes i 2006 i forhold til 2004. Importen fortsatte med at stige, med undtagelse af 2009, og lå dog alligevel på et niveau langt over niveauet i 2004. Efter 2009 steg importen igen støt indtil RP. I RP steg importen fra Indonesien med 157 % i forhold til 2004.
(47)
Hvad angår importen af den undersøgte vare fra Malaysia til Unionen, var der kun tale om ubetydelige mængder, før antidumpingforanstaltningerne blev forhøjet i juli 2005. I 2005 steg importen markant (mere end 200 gange), men faldt i 2009 med 46 % efterfulgt af endnu en stigning på 38 % i 2010. Selv om importen fra Malaysia faldt igen i 2011 og i RP, var importniveauet fra Malaysia i RP stadig langt højere end i 2004, før antidumpingforanstaltningerne blev forhøjet, nemlig 185 158 cykler i forhold til 10 749 enheder i 2004, eller en stigning på 1 623 %.
(48)
Importen af den undersøgte vare fra Sri Lanka til Unionen steg markant efter forhøjelsen af antidumpingtolden i 2005 og fortsatte med at stige i de efterfølgende år med næsten 500 % og var på sit højeste i 2010. I 2011 og i RP faldt importen af den undersøgte vare fra Sri Lanka, men var dog stadig højere end importniveauet fra 2004 inden forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne, dvs. at den samlede import fra Sri Lanka steg med 282 % mellem 2004 og RP.
(49)
Endelig steg importen af den pågældende vare fra Tunesien til Unionen med næsten 30 % i 2005, dvs. efter forhøjelsen af antidumpingtolden, og med mere end 20 % i 2006. Importen mere end fordobledes mellem 2006 og 2007 og var på sit højeste i 2007. Importen faldt mellem 2008 og 2010 og steg igen i 2011, hvorefter den faldt en anelse i RP. Importen fra Tunesien steg i UP med 200,3 %.
(50)
Tabel 1 viser importmængden af cykler fra Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen fra 1. januar 2004 til 31. august 2012, dvs. i UP.
Tabel 1
(enheder)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (RP)
Kina
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Indeks (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonesien
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Indeks (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malaysia
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Indeks (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Sri Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Indeks (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunesien
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Indeks (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Kilde:
Comext-statistikker
2.4.2. Eksport fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien
(51)
Eksporten af cykler fra Kina til Indonesien steg først i 2008 (med 56,2 %). Mellem 2008 og RP fortsatte importen med at stige, med undtagelse af 2009. I UP steg eksporten fra Kina til Indonesien i alt med 83,8 %.
(52)
Eksporten af cykler fra Kina til Malaysia steg i 2005, efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne, med næsten 30 % og fortsatte med at stige, indtil den nåede sit højeste i 2011, dvs. en stigning på 110,8 % i forhold til 2004. I RP faldt eksporten fra Kina til Malaysia en anelse, men lå dog markant over niveauet fra 2004. Samlet set steg den kinesiske eksport til Malaysia med 99,6 % i UP.
(53)
Eksporten af cykler fra Kina til Sri Lanka steg også efter forhøjelsen af antidumpingtolden i juli 2005. Den faldt en anelse i 2007, men mere end fordobledes i 2010 og 2011 i forhold til 2004. Samlet set steg den kinesiske eksport til Sri Lanka med 132,5 % i UP.
(54)
Endelig var eksporten fra Kina til Tunesien ubetydelig inden forhøjelsen af antidumpingtolden. Fra 2005 steg eksporten til Tunesien betydeligt og var på sit højeste i 2008 (fra 2 543 enheder i 2004 til 389 445 enheder i 2008). Selv om eksporten fra Kina til Tunesien faldt og var på et lavere niveau efter 2008, var den stadig meget højere end i 2004. Overordnet set steg den kinesiske eksport til Tunesien fra 2 534 cykler i 2004 til 170 772 cykler i RP.
(55)
Tabel 2 viser eksporten af cykler fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien fra 1. januar 2004 til 31. august 2012, dvs. i UP.
Tabel 2
(enheder)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (RP)
Indonesien
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Indeks (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malaysia
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Indeks (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Sri Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Indeks (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunesien
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Indeks (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Kilde:
Kinesiske statistikker
2.4.3. Produktionsmængder
(56)
Virksomhederne i Indonesien og Tunesien øgede deres produktion mellem 2009 og RP med hhv. 54 % og 24 %. Virksomhederne i Sri Lanka havde derimod et let fald i produktionen i samme periode.
(57)
Hvad angår Malaysia, begyndte den eneste samarbejdsvillige malaysiske virksomhed at producere og eksportere cykler i 2010. Da ingen andre virksomheder samarbejdede, kunne der ikke indhentes oplysninger om det eventuelle niveau af egentlig produktion af den undersøgte vare i det pågældende land.
Tabel 3
Produktion af cykler i de samarbejdsvillige virksomheder i Indonesien, Sri Lanka og Tunesien
Produktionsmængder i enheder
2009
2010
2011
RP
Indonesien
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Indeks
100
134
154
154
Sri Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Indeks
100
120
93
94
Tunesien
430 022
483 135
575 393
532 425
Indeks
100
112
134
124
2.5. Konklusion om ændringen i handelsmønstret
(58)
Det samlede fald i eksporten fra Kina til Unionen og den tilsvarende stigning i eksporten fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen og stigningen i eksporten fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne i juli 2005 udgør en ændring i handelsmønstret mellem de pågældende lande og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1.
2.6. Omgåelsens art
(59)
Ifølge grundforordningens artikel 13, stk. 1, skal ændringen i handelsmønstret skyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke foreligger nogen tilstrækkeligt gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden. Ovennævnte praksis, forarbejdning eller bearbejdning omfatter blandt andet forsendelse af varer, der er omfattet af de gældende foranstaltninger, via tredjelande og samling af dele gennem en samleproces i Unionen eller et tredjeland. Det afgøres i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 2, om der forekommer samleprocesser.
2.6.1. Indonesien
(60)
Eksporten fra de fire indonesiske virksomheder, der oprindeligt var samarbejdsvillige, udgjorde 91 % af den samlede indonesiske eksport til Unionen i RP.
(61)
For tre af de fire virksomheder, der oprindeligt var samarbejdsvillige, blev der som led i undersøgelsen ikke konstateret omladning.
(62)
Hvad angår den fjerde virksomhed, var anvendelsen af grundforordningens artikel 18 berettiget, jf. betragtning 29-33. Undersøgelsen viste, at virksomheden ikke selv havde tilstrækkeligt udstyr til berettige mængden af eksport til Unionen i RP, og i mangel af andre beviser kan det konkluderes, at virksomheden var involveret i omgåelsespraksis ved omladning.
(63)
For den resterende eksport til Unionen pågik der ikke samarbejde, jf. betragtning 29-33.
(64)
Ud fra ændringen i handelsmønstret, som konkluderet i betragtning 58, mellem Indonesien og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1, konklusionerne vedrørende en indonesisk virksomhed, som nævnt i betragtning 61, og den kendsgerning, at ikke alle indonesiske producenter/eksportører gav sig til kende og samarbejdede, bekræftes det, at der foregår omladning af varer med oprindelse i Kina via Indonesien.
(65)
Råvarernes oprindelse (cykeldele) og produktionsomkostningerne blev analyseret for hver samarbejdsvillig virksomhed med henblik på at fastslå, om samleprocesser i Indonesien omgår de gældende foranstaltninger i henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2. For tre af de fire virksomheder, der oprindeligt samarbejdede, udgjorde råvarerne fra Kina (cykeldele) ikke 60 % eller mere af den samlede værdi af dele i den færdige vare. Det var således ikke nødvendigt at undersøge, om værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen overstiger 25 % af produktionsomkostningerne. Der blev følgelig ikke konstateret samleprocesser for disse tre virksomheder.
(66)
Grundforordningens artikel 18, stk. 1, blev anvendt for den fjerde virksomhed, jf. betragtning 29-33. Da virksomheden ikke kunne fremlægge pålidelige data, kunne det ikke fastslås, om den var involveret i samleprocesser.
(67)
Det kunne således ikke bekræftes, at der forekommer samleprocesser i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.6.2. Malaysia
(68)
Eksporten fra den eneste samarbejdsvillige malaysiske virksomhed udgjorde 20-30 % af den samlede malaysiske eksport til Unionen i RP. Virksomheden begyndte først at producere og eksportere den pågældende vare til Unionen ved udgangen af 2011. Der blev ikke konstateret omladningspraksis, hvad angår denne virksomhed. For den resterende eksport til Unionen pågik der ikke samarbejde, jf. betragtning 34.
(69)
Ud fra ændringen i handelsmønstret, jf. konklusionen i betragtning 58, mellem Malaysia og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1, og den kendsgerning, at ikke alle malaysiske producenter/eksportører gav sig til kende og samarbejdede, kan det konkluderes, at de resterende eksportmængder, som ikke kommer fra denne virksomhed, kan tilskrives omladningspraksis.
(70)
Det blev således bekræftet, at der fandt omladning sted af varer med oprindelse i Kina via Malaysia.
(71)
I Malaysias tilfælde blev undersøgelsen udvidet til at omfatte anden omgåelsespraksis, der blev kortlagt i forbindelse med undersøgelsen, nemlig samleprocesser, jf. betragtning 12 i indledningsforordningen.
(72)
Kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, blev analyseret for den eneste samarbejdsvillige virksomhed med henblik på at fastslå, om de gældende foranstaltninger omgås ved samleprocesser i Malaysia. Undersøgelsen førte til følgende konklusioner.
(73)
Virksomheden startede sin aktivitet i 2010 og dermed efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne over for Kina. Det konkluderedes, at virksomheden var eksportorienteret og rettet mod EU-markedet, da der kun solgtes ubetydelige mængder på hjemmemarkedet eller andre tredjelandsmarkeder. Det fandtes, at de dele, der anvendes i produktionen, hovedsagelig blev indkøbt fra Kina. Det blev derfor konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(74)
Undersøgelsen viste desuden, at denne virksomhed købte helt adskilte cykelsæt fra Kina, med undtagelse af tre typer af dele. I dette tilfælde udgjorde råvarer (cykeldele) med oprindelse i Kina mere end 60 % af den samlede værdi af de dele, der indgik i den færdige vare. Det blev desuden konstateret, at værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen ikke udgjorde mere end 25 % af virksomhedens produktionsomkostninger. Kriterierne i artikel 13, stk. 2, litra b), var således opfyldt.
(75)
En sammenligning i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, af den normale værdi, som tidligere var blevet fastslået (jf. betragtning 98) og virksomhedens eksportpris ved eksport til Unionen i RP udtrykt i procent af cif-prisen Unionens grænse, ufortoldet, viste således, at den pågældende virksomhed i væsentlig grad dumpede importen af den undersøgte vare. Sammenligningen blev foretaget pr. type af den undersøgte vare, der eksporteredes til Unionen i RP. Det blev desuden konstateret, at denne virksomheds eksportpriser lå langt under den skadestærskel, der blev fastlagt for EU-erhvervsgrenen i den oprindelige undersøgelse. Beregningerne blev foretaget pr. varekategori på grundlag af de foreliggende oplysninger. Det konstateredes således, at den gældende tolds afhjælpende virkninger blev undermineret i form af priser. Det blev på dette grundlag konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(76)
På dette grundlag blev det konkluderet, at virksomheden var involveret i en samleproces. Det kunne således bekræftes, at der forekommer samleprocesser i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.6.3. Sri Lanka
(77)
Eksporten fra de srilankanske virksomheder, der oprindeligt var samarbejdsvillige, udgjorde 69 % af den samlede srilankanske eksport til Unionen i RP. For tre af de seks oprindeligt samarbejdsvillige virksomheder blev der som led i undersøgelsen ikke konstateret omladning. For den resterende eksport til Unionen pågik der ikke samarbejde, jf. betragtning 35-42.
(78)
Ud fra ændringen i handelsmønstret, jf. konklusionen i betragtning 58, mellem Sri Lanka og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1, og den kendsgerning, at ikke alle srilankanske producenter/eksportører gav sig til kende og samarbejdede, kan det konkluderes, at eksporten fra disse producenter/eksportører kan tilskrives omladningspraksis.
(79)
Det blev således bekræftet, at der fandt omladning sted af varer med oprindelse i Kina via Sri Lanka.
(80)
Råvarernes oprindelse (cykeldele) og produktionsomkostningerne blev analyseret for hver samarbejdsvillig virksomhed med henblik på at fastslå, om samleprocesser i Sri Lanka omgår de gældende foranstaltninger i henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2.
(81)
For tre af de seks virksomheder, der oprindeligt samarbejdede, udgjorde råvarerne fra Kina (cykeldele) ikke 60 % eller mere af den samlede værdi af dele i den færdige vare. Det var således ikke nødvendigt at undersøge, om værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen overstiger 25 % af produktionsomkostningerne. Der blev følgelig ikke konstateret samleprocesser for disse tre virksomheder.
(82)
Grundforordningens artikel 18, stk. 1, blev anvendt for to andre virksomheder, jf. betragtning 37-42, mens en anden virksomhed ophørte med at samarbejde under kontrolbesøget, jf. betragtning 36. Det kunne således ikke bekræftes, at der forekommer samleprocesser i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.6.4. Tunesien
(83)
Eksporten fra de samarbejdsvillige tunesiske virksomheder tegnede sig for den samlede tunesiske import til Unionen i RP.
(84)
Efterprøvningen af de to samarbejdsvillige virksomheder viste ingen tegn på omladning af varer fra Kina via Tunesien.
(85)
Råvarernes oprindelse (cykeldele) og produktionsomkostningerne blev analyseret for hver samarbejdsvillig virksomhed med henblik på at fastslå, om samleprocesser i Tunesien omgår de gældende foranstaltninger i henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2. For en samarbejdsvillig virksomhed udgjorde råvarer (cykeldele) med oprindelse i Kina mere end 60 % af den samlede værdi af de dele, der indgik i den færdige vare. Undersøgelsen viste dog, at værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen udgjorde mere end 25 % af virksomhedens produktionsomkostninger. På dette grundlag blev det konkluderet, at virksomheden ikke var involveret i en samleproces.
(86)
Kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, blev analyseret for den anden tunesiske virksomhed. Undersøgelsen førte til følgende konklusioner.
(87)
Virksomheden startede sin aktivitet i 2006 og dermed efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne over for Kina. Det konkluderedes, at virksomheden var eksportorienteret og rettet mod EU-markedet, da der kun solgtes ubetydeligt mængder på hjemmemarkedet eller andre tredjelandsmarkeder. Det fandtes, at de dele, der anvendes i produktionen, hovedsagelig blev indkøbt fra Kina. Det blev derfor konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(88)
Det blev konstateret, at den pågældende virksomhed havde en kinesisk cykelproducent som sin majoritetsaktionær.
(89)
Desuden købte virksomheden alle dele fra Kina, og råvarer (cykeldele) med oprindelse i Kina udgjorde således mere end 60 % af den samlede værdi af de dele, der indgik i den færdige vare. Undersøgelsen viste desuden, at virksomhedens eneste leverandør af tjenesteydelser og kinesiske dele var forretningsmæssigt forbundet med den pågældende virksomheds kinesiske majoritetsaktionær. Desuden udgjorde værditilvæksten til de importerede dele i løbet af samleprocessen ikke mere end 25 % af virksomhedens produktionsomkostninger. Det blev på dette grundlag konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(90)
Verifikationen viste derudover en lang række fejl i fortegnelsen over eksport til Unionen i RP, og der blev derfor udarbejdet en ny fortegnelse på grundlag af en stikprøve af salgsfakturaer, der udgør ca. 25 % af den samlede eksport til EU-markedet. Da der ikke forelå detaljerede oplysninger om den pågældende virksomheds eksporttransaktioner til Unionen og jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen foretaget på grundlag af den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået (jf. betragtning 98) og denne virksomheds vejede gennemsnitlige eksportpris til Unionen. Dumpingmargenen, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, blev fundet væsentlig. Det blev desuden konstateret, at denne virksomheds eksportpriser gennemsnitligt lå langt under den skadestærskel, der blev fastlagt for EU-erhvervsgrenen i den oprindelige undersøgelse. Beregningen blev foretaget på grundlag af et vejet gennemsnit. Det konstateredes således, at den gældende tolds afhjælpende virkninger blev undermineret i form af priser. Det blev derfor konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra c), var opfyldt. På dette grundlag blev det konkluderet, at virksomheden var involveret i en samleproces.
(91)
Det kunne således bekræftes, at der forekommer samleprocesser i Tunesien i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.7. Utilstrækkeligt gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af antidumpingtolden
(92)
Undersøgelsen afdækkede ikke nogen anden gyldig grund eller økonomisk begrundelse for omladningen og samleprocesserne end undgåelse af de gældende foranstaltninger vedrørende den pågældende vare. Der fremkom ikke nogen elementer ud over tolden, som kunne betragtes som en kompensation for de omkostninger, navnlig vedrørende omladning og samleprocesser især hvad angår transport og lastning af cykler med oprindelse i Kina via Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
2.8. Undergravning af antidumpingtoldens afhjælpende virkninger
(93)
For at afgøre, om de importerede varer i henseende til mængder og priser havde undergravet de afhjælpende virkninger af de gældende foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Kina, blev Comext-data anvendt som de bedste foreliggende oplysninger om mængder og priser for eksporten fra de producenter/eksportører, der oprindeligt var samarbejdsvillige, hvor grundforordningens artikel 18 blev anvendt, og fra de ikke samarbejdsvillige virksomheder. For de samarbejdsvillige virksomheder, som bevisligt var involveret i omgåelsespraksis, anvendtes de mængder og priser på eksporten, som de havde indsendt. De dermed fastlagte eksportpriser blev sammenlignet med den skadestærskel, som senest var blevet fastlagt for EU-producenterne, dvs. i den interimsundersøgelse, som afsluttedes i 2005, og som er omtalt i betragtning 3.
(94)
Sammenligningen af den skadestærskel, som blev fastlagt i interimsundersøgelsen i 2005, og den vejede gennemsnitlige eksportpris i RP i den nuværende undersøgelse viste et væsentligt underbud for hvert af de fire pågældende lande.
(95)
Stigningen i importen fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen blev fundet betydelig i form af mængder, jf. afsnit 2.4.1 (betragtning 45 til 50).
(96)
Det blev således konkluderet, at de gældende foranstaltninger undermineres for så vidt angår mængde og priser.
2.9. Bevis for dumping
(97)
Endelig blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 1, undersøgt, om der var bevis for dumping i forhold til den normale værdi, som tidligere blev fastslået for den pågældende vare.
(98)
I den interimsundersøgelse, der afsluttedes i 2005, jf. betragtning 3, blev den normale værdi fastsat på grundlag af priser i Mexico, der i forbindelse med den undersøgelse fandtes at være et passende markedsøkonomisk referenceland for Kina (»den normale værdi, som tidligere var blevet fastslået«).
2.9.1. Indonesien
(99)
Det konstateredes, at en væsentlig del af den indonesiske eksport reelt var produceret i Indonesien og eksporteret af tre indonesiske virksomheder, som ikke var involveret i omgåelsespraksis, jf. betragtning 61 og 65. For at fastslå eksportprisen på den eksport fra Indonesien, der er omfattet af omgåelsespraksis, blev kun eksporten fra ikke samarbejdsvillige producenter/eksportører taget i betragtning. I den forbindelse anvendte man de bedste foreliggende data, og eksportprisen blev fastslået på grundlag af den gennemsnitlige eksportpris på cykler fra Indonesien til Unionen i RP, som angivet i Comext.
(100)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev således foretaget justeringer for forskelle i de transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger, som EU-erhvervsgrenen indsendte i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(101)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Indonesien i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(102)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
2.9.2. Malaysia
(103)
Samarbejdsviljen blandt producenterne af den undersøgte vare i Malaysia var begrænset, og eksportprisen fra Malaysia måtte derfor fastlægges på grundlag de foreliggende oplysninger, dvs. den gennemsnitlige eksportpris på cykler i RP i henhold til Comext.
(104)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Følgelig blev der justeret for forskelle i transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger. Da samarbejdsviljen var begrænset, blev de relevante justeringer baseret på de oplysninger, som EU-erhvervsgrenen havde anført i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(105)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Malaysia i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(106)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
2.9.3. Sri Lanka
(107)
Da samarbejdsviljen i Sri Lanka var begrænset, blev eksportprisen fastlagt på grundlag af de foreliggende oplysninger, dvs. den gennemsnitlige eksportpris på cykler i RP i henhold til Comext, som blev krydstjekket med de foreliggende eksportoplysninger fra de virksomheder, der ikke var involveret i omgåelsespraksis.
(108)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Da der ikke forelå andre oplysninger, blev der således foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger på grundlag af de oplysninger, som EU-erhvervsgrenen indsendte i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(109)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Sri Lanka i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(110)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
2.9.4. Tunesien
(111)
Eksportprisen blev fastlagt på grundlag af den gennemsnitlige eksportpris på cykler i RP i henhold til Comext, som blev krydstjekket med eksportoplysninger fra den virksomhed, som ikke var involveret i omgåelsespraksis.
(112)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev således foretaget justeringer for forskelle i de transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger på grundlag af de oplysninger, som EU-erhvervsgrenen indsendte i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(113)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Tunesien i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(114)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
3. FORANSTALTNINGER
(115)
Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at den endelige antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Kina blev omgået ved omladning via Indonesien, Malaysia og Sri Lanka og via samleprocesser i Malaysia og Tunesien, jf. grundforordningens artikel 13.
(116)
I henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 1, første punktum, bør de gældende foranstaltninger vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina derfor udvides til at gælde importen af samme vare afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien eller ej.
(117)
De foranstaltninger, der skal udvides, bør være dem, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011, dvs. en endelig antidumpingtold på 48,5 % af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet.
(118)
Der bør opkræves told på den registrerede import af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, hvori det fastsættes, at alle udvidede foranstaltninger skal gælde for varer, som blev importeret til Unionen under den registrering, der blev indført ved indledningsforordningen.
4. ANMODNINGER OM FRITAGELSE
4.1. Indonesien
(119)
De fire virksomheder i Indonesien, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(120)
Som det fremgår af betragtning 29-33, var anvendelse af artikel 18 berettiget for en virksomhed. Ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan denne virksomhed således ikke indrømmes fritagelse.
(121)
Det blev konstateret, at de tre andre samarbejdsvillige virksomheder i Indonesien, som anmodede om en fritagelse fra de mulige udvidede foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, ikke var involveret i omgåelsespraksis som omfattet af denne undersøgelse, jf. betragtning 65. Disse producenter kunne desuden godtgøre, at de ikke er forretningsmæssigt forbundet med producenter/eksportører involveret i omgåelsespraksis eller nogen af de kinesiske producenter/eksportører af cykler. Disse tre virksomheder kunne derfor indrømmes en fritagelse fra de udvidede foranstaltninger.
4.2. Malaysia
(122)
En virksomhed i Malaysia, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(123)
Det blev, jf., betragtning 72-76, konstateret, at virksomheden var involveret i omgåelsespraksis. Ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan denne virksomhed således ikke indrømmes fritagelse.
4.3. Sri Lanka
(124)
De seks virksomheder i Sri Lanka, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(125)
Som det fremgår af betragtning 36, trak en af virksomhederne sin fritagelsesanmodning tilbage i løbet af undersøgelsen, og ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan denne virksomhed ikke indrømmes en fritagelse.
(126)
For to andre virksomheder var anvendelsen af grundforordningens artikel 18 berettiget, jf. betragtning 36-42, og ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan disse virksomheder ikke indrømmes fritagelse.
(127)
Det blev konstateret, at de tre andre samarbejdsvillige virksomheder i Sri Lanka, som anmodede om en fritagelse fra de mulige udvidede foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, ikke var involveret i omgåelsespraksis som omfattet af denne undersøgelse, jf. betragtning 80 og 81. Disse producenter kunne desuden godtgøre, at de ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de virksomheder, der var involveret i omgåelsespraksis eller nogen af de kinesiske producenter/eksportører af cykler. Disse virksomheder kunne derfor indrømmes fritagelse fra de udvidede foranstaltninger.
4.4. Tunesien
(128)
De to virksomheder i Tunesien, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(129)
Det blev konstateret, at en virksomhed ikke var involveret i omgåelsespraksis som omfattet af denne undersøgelse. Denne producent kunne desuden godtgøre, at virksomheden ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de virksomheder, der var involveret i omgåelsespraksis eller nogen af de kinesiske producenter/eksportører af cykler. Virksomheden kunne derfor indrømmes fritagelse fra de udvidede foranstaltninger.
(130)
Det blev, jf., betragtning 89, konstateret, at den anden virksomhed var involveret i omgåelsespraksis. Ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan der således ikke indrømmes fritagelse.
4.5. Særlige foranstaltninger
(131)
Det vurderes, at der er behov for særlige foranstaltninger i dette tilfælde for at sikre hensigtsmæssig anvendelse af disse fritagelser. En af disse særlige foranstaltninger er, at der for medlemsstaternes toldmyndigheder skal fremlægges en gyldig handelsfaktura, som skal opfylde de krav, der er fastsat i bilaget til denne forordning. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den udvidede antidumpingtold.
4.6. Nye eksportører/producenter
(132)
Uden at dette berører anvendelsen af grundforordningens artikel 11, stk. 3, vil det blive krævet, at andre producenter/eksportører i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, som ikke gav sig til kende i forbindelse med denne procedure, som ikke eksporterede den undersøgte vare til Unionen i RP, og som overvejer at indgive en anmodning om fritagelse for den udvidede antidumpingtold i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, og artikel 13, stk. 4, udfylder et spørgeskema for at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om en fritagelse vil være berettiget. En sådan fritagelse kan indrømmes efter en vurdering af markedssituationen for den undersøgte vare, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, indkøb og salg samt sandsynligheden for videreførelse af en praksis, for hvilken der ikke er tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse, samt bevis for dumping. Kommissionen vil normalt også aflægge kontrolbesøg på stedet. Anmodninger bør omgående indgives til Kommissionen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og salg.
(133)
Hvis en fritagelse er berettiget, ændres de gældende udvidede foranstaltninger i overensstemmelse hermed. Kommissionen vil efterfølgende overvåge den pågældende fritagelse for at sikre overholdelse af de betingelser, på hvilke den er givet.
5. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(134)
Alle interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der førte til ovennævnte konklusioner, og blev opfordret til at fremsætte bemærkninger.
(135)
En indonesisk virksomhed gentog sine påstande i betragtning 31 uden dog at fremlægge nye beviser herfor. I den forbindelse kunne de data, som virksomheden indsendte, ikke verificeres, da virksomheden ikke førte de arbejdssedler, der kunne dokumentere tallene i fritagelsesanmodningen, jf. betragtning 29. De angivne tal blev desuden efterprøvet og genberegnet på grundlag af de regnskaber, der forefandtes i virksomhedens lokaler, altså købs- og produktionsmængder, og tallene blev fundet unøjagtige. Derfor afvises disse påstande.
(136)
En malaysisk virksomhed påstod, at den kendsgerning, at andelen af kinesiske dele i produktionsomkostningerne til cykler lå lidt over tærsklen på 60 % ikke burde få Kommissionen til at afvise virksomhedens fritagelsesanmodning. Virksomheden indsendte desuden visse fakturaer for køb af dele, som angiveligt fejlagtigt blev rapporteret som værende fra Kina, hvor de faktiske var fra Indonesien.
(137)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at tærsklen i grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra b), ligger helt fast, og det er således ikke relevant, hvor meget andelen af kinesiske dele i produktionsomkostningerne til cykler overstiger tærsklen på 60 %, men derimod at de kinesiske dele bør udgøre mindre end 60 % af produktionsomkostningerne til cykler. Desuden kunne fakturaerne ikke spores tilbage til virksomhedens liste over indkøb, og derudover var værdien af de indsendte fakturaer ikke omfattende nok til at kunne ændre Kommissionens oprindelige vurdering. Derfor afvises disse påstande.
(138)
Den pågældende virksomhed påstod desuden, at der ikke er tilstrækkeligt retsgrundlag for at afvise virksomhedens fritagelsesanmodning, da konklusionerne blev truffet på grundlag af beregninger, der ikke i tilstrækkeligt omfang tog højde for den pågældende virksomheds individuelle situation. Som svar på denne påstand modtog virksomheden yderligere uddybninger af analysen i betragtning 72-75.
(139)
Virksomheden påstod endvidere, at stigningen i den pågældende virksomheds import af den undersøgte vare faldt sammen med en lempelse i den generelle præferenceordning for Malaysia, og stigningen i virksomhedens eksport til Unionen i 2010 ikke økonomisk kunne derfor begrundes med stigningen i antidumpingforanstaltningerne over for Kina. Som svar på denne påstand blev det konstateret, at selv om lempelsen i reglerne for den generelle præferenceordning kunne havde ansporet virksomheden til at eksportere til Unionen, modsiger dette ikke konklusionen om, at virksomheden begyndte sine aktiviteter efter forhøjelsen af antidumpingtolden over for Kina og at den hovedsagelig købte dele fra Kina, jf. betragtning 73. Partens påstand blev derfor afvist.
(140)
Samme virksomhed påstod også, at de anførte data vedrørende købsværdier og forbruget af cykeldele ikke var blevet tilstrækkeligt efterprøvet, da der ikke blev skelnet mellem købte dele og forbrug af dele. Det skal hertil bemærkes, at værdierne af købte dele og forbrug af dele blev fundet identiske på grundlag af de tal, som blev angivet af virksomheden. Desuden svarede de rapporterede værdier af købte dele i 2011 til værdien af forbruget af dele, som blev angivet i virksomhedens årsrapport for 2011. Tallene for købte dele og forbrug af dele for RP og 2010 blev accepteret uden bemærkninger. Påstanden blev derfor afvist.
(141)
Den pågældende virksomhed indsendte desuden yderligere opgørelser over udgifterne pr. varetype som bevis for, at virksomheden angiveligt overholdt kravene om, at dele købt fra Kina ikke må udgøre over 60 % af den samlede værdi af dele i den samlede vare. Disse oplysninger var i strid med opgørelserne over udgifter pr. varetype, som blev indsamlet og efterprøvet for udvalgte varetyper under kontrolbesøget, og hvor virksomheden ikke var i stand til at godtgøre, at tærsklen på 60 % blev overholdt. Virksomhedens nye oplysninger blev ikke understøttet af ny dokumentation, og modsagde de efterprøvede oplysninger. Der blev derfor set bort fra disse oplysninger.
(142)
Virksomheden påstod endvidere, at den handlede i god tro og var overbevist om at overholde Kommissionens forordning (EF) nr. 1063/2010 (16) om de gældende oprindelsesregler. Det skal i den forbindelse bemærkes, at målet med antiomgåelsesundersøgelsen ikke er at efterprøve overholdelsen af de gældende oprindelsesregler. Overholdelsen af oprindelsesreglerne blev ikke efterprøvet som led i den nuværende antiomgåelsesundersøgelse, og den påståede overholdelse af oprindelsesreglerne kan derfor ikke bekræftes i denne sag. Den påståede overholdelse af oprindelsesreglerne som led i denne procedure udelukker således på ingen måde muligheden for omgåelse, jf. grundforordningens artikel 133, stk. 2 (17). På denne baggrund afvistes påstanden derfor.
(143)
Endelig påstod virksomheden, at beregningen af dumpingmargenen burde være foretaget på grundlag af virksomhedens specifikke data. Denne påstand blev accepteret, hvilket fremgår af betragtning 75, og virksomheden blev underrettet herom.
(144)
En virksomhed fra Sri Lanka anfægtede relevansen af de dokumenter, der blev anmodet om som led i kontrolbesøget, og påstod, at virksomhedens fritagelsesanmodning ikke burde være blevet afvist. Det skal hertil bemærkes, at dokumenter med anførelse af oprindelsen af de dele, der anvendes til samling af cykler, der eksporteres til Unionen, er af væsentlig betydning for at vurdere, om betingelserne i artikel 13, stk. 2, litra b), er overholdt. De data, som virksomheden indsendte, kunne ikke efterprøves, jf. betragtning 37. Desuden erkendte virksomheden under kontrolbesøget, at dele købt fra Kina faktisk ikke fremgik af regnskaberne, og derfor kunne det ikke afgøres, om kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra b), blev overholdt. Påstanden afvistes derfor.
(145)
En anden srilankansk virksomhed påstod, at den ikke ville have trukket sin fritagelsesanmodning tilbage, hvis den havde vist, at eksport til Unionen fra Sri Lanka kunne pålægges den antidumpingtold, der blev udvidet til Sri Lanka fra indledningen af undersøgelsen. Det skal dog understreges, at virksomheden på det tidspunkt, hvor den trak sin fritagelsesanmodning tilbage, burde være bekendt med den mulige anvendelse af antidumpingtolden, som blev udvidet fra datoen for registrering af importen fra Sri Lanka til Unionen, dvs. indledningen af antiomgåelsesundersøgelsen. Virksomheden er tre gange blevet informeret om denne konsekvens, nemlig i betragtning 20 i indledningsforordningen, under en høring i begyndelsen af undersøgelsen og under kontrolbesøget. Denne påstand kan derfor ikke godkendes.
(146)
En anden srilankansk virksomhed indsendte nye oplysninger, som den burde havde indsendt før kontrolbesøget, og disse oplysninger kan i betragtning af undersøgelsens fremskredne stadie ikke længere efterprøves. Virksomheden påstod desuden, at den havde indsendt alle de oplysninger, der var blevet anmodet om.
(147)
Virksomheden indsendte, jf. betragtning 39 og 40, ikke alle de oplysninger, der blev anmodet om, med henblik på en efterprøvning under kontrolbesøget. Navnlig var den købsværdi af dele fra Sri Lanka, som virksomheden angav, ikke pålidelig. Det kunne således ikke afgøres, om kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var overholdt.
(148)
Virksomheden påstod endvidere, at der var forekommet uregelmæssighed i forbindelse med kontrolbesøget, hvad angår besøgets varighed og sprogproblemer Det skal hertil bemærkes, at virksomheden var blevet startet for nylig, og der var derfor kun afsat en dag til kontrolbesøget. Kontrolbesøget blev gennemført i løbet af en hel arbejdsdag. Ved besøgets afslutning ønskede virksomheden ikke at fremlægge yderligere oplysninger, som ikke kunne efterprøves under kontrolbesøget.
(149)
Før kontrolbesøget blev virksomheden desuden underrettet om, at besøget ville foregå på engelsk, og parten havde ingen indvendinger hertil. Desuden var Kommissionen ledsaget af en tolk under kontrolbesøget for at imødegå eventuelle sproglige kommunikationsproblemer. Det skal desuden understreges, at de fleste af de dokumenter, som virksomheden fremlagde under kontrolbesøget, faktisk var på engelsk, herunder også regnskabsdokumenter.
(150)
På baggrund af ovenstående afvises virksomhedens påstande -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. I lyset af formålet med denne forordning udvides den endelige antidumpingtold for »alle andre virksomheder«, som blev indført ved artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 på importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler) med oprindelse i Folkerepublikken Kina udvides hermed til at omfatte importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler) afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om de er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8712 00 30 og ex 8712 00 70 (Taric-kode 8712003010 og 8712007091), med undtagelse af varer, der er fremstillet af nedennævnte virksomheder:
Land
Virksomhed
Taric-tillægskode
Indonesien
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonesien
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur Indonesien
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonesien
B767
Sri Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Sri Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Sri Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd., No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Sri Lanka
B770
Tunesien
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunesien
B771
2. Anvendelsen af fritagelser, som er blevet indrømmet de virksomheder, der er udtrykkeligt nævnt i denne artikels stk. 1, eller som Kommissionen har givet tilladelse til, jf. denne forordnings artikel 2, stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilaget til denne forordning. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, finder den ved denne artikels stk. 1 indførte antidumpingtold anvendelse.
3. Den i medfør af denne artikels stk. 1 udvidede told opkræves på import afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om den er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, der er registreret i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EU) nr. 875/2012 samt artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1225/2009, med undtagelse af varer, som er fremstillet af de i stk. 1 opførte virksomheder.
4. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Anmodninger om fritagelse for den ved artikel 1 udvidede told indgives skriftligt på et af Den Europæiske Unions officielle sprog og underskrives af en person, der har beføjelse til at repræsentere den anmodende enhed. Anmodningen sendes til følgende adresse:
Europa-Kommissionen
Generaldirektoratet for Handel
Direktorat H
Kontor: N-105 08/20
1049 Bruxelles
Belgien
Fax (32 2) 295 65 05
2. I overensstemmelse med artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ved en afgørelse give tilladelse til, at import fra virksomheder, der ikke omgår de ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 indførte antidumpingforanstaltninger, fritages for den ved denne forordnings artikel 1 udvidede told.
Artikel 3
Det pålægges herved toldmyndighederne at ophøre med den registrering af importen, som blev indført i henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 875/2012.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. maj 2013.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 501/2013
ze dne 29. května 2013,
kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) („základní nařízení“), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí („Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Stávající opatření
(1)
Nařízením (EHS) č. 2474/93 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) ve výši 30,6 %. Na základě šetření týkajícího se obcházení antidumpingových opatření podle článku 13 základního nařízení bylo toto clo nařízením Rady (ES) č. 71/97 (3) rozšířeno na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z ČLR. Mimoto bylo rozhodnuto o vytvoření „režimu osvobození od cla“ na základě čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Podrobné údaje o tomto režimu byly uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 88/97 (4).
(2)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 (5) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla být zachována.
(3)
Na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1095/2005 (6) zvýšila platné antidumpingové clo na 48,5 %.
(4)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada v říjnu 2011 rozhodla prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 (7), že by výše uvedená opatření („stávající opatření“) měla být zachována.
(5)
V březnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (8) o zahájení prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle čl. 11 odst. 3 a čl. 13 odst. 4 antidumpingového základního nařízení.
(6)
V květnu 2013 Rada nařízením (EU) č. 502/2013 (9) změnila prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009.
(7)
V dubnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (10) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 (11).
(8)
V listopadu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (12) o tom, že zjištění plynoucí z předmětného šetření mohou být použita v antisubvenčním řízení uvedeném v 7. bodě odůvodnění.
(9)
V květnu 2013 Komise rozhodnutím 2013/227/EU (13) ukončila antisubvenční řízení uvedené v 7. bodě odůvodnění, aniž by uložila nějaká opatření.
1.2 Žádost
(10)
Dne 14. srpna 2012 obdržela Komise žádost podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a aby zavedla celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něho deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska.
(11)
Žádost předložilo Evropské sdružení výrobců jízdních kol (EBMA) jménem tří výrobců jízdních kol v Unii: In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC. EUROSPORT DHS S.A. a MAXCOM Ltd.
1.3 Zahájení šetření
(12)
Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné důkazy prima facie pro zahájení šetření podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, rozhodla se Komise prošetřit možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a zavést celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska.
(13)
Šetření bylo zahájeno dne 25. září 2012 nařízením Komise (EU) č. 875/2012 (14) („zahajovací nařízení“).
(14)
Důkazy prima facie, které má Komise k dispozici, prokázaly, že po zvýšení antidumpingového cla na dotčený výrobek, které bylo uloženo nařízením (ES) č. 1095/2005, uvedeném v 3. bodě odůvodnění, došlo k podstatné změně obchodních toků týkajících se vývozu z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie. Zdá se, že tato změna obchodních toků nemá jiné dostatečné opodstatnění nebo důvod, než je zvýšení cla.
(15)
Zdá se, že tato změna je důsledkem překládky jízdních kol pocházejících z ČLR a směřujících do Unie přes Indonésii, Malajsii, Šrí Lanku nebo Tunisko a montáží v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku.
(16)
Z důkazů dále vyplývá, že vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opatření uložených na dotčený výrobek jsou mařeny, pokud se jedná o množství i ceny. Zdá se, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, nahradil ve velkém množství dovoz tohoto výrobku pocházejícího z ČLR. Dále existují dostatečné důkazy o tom, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, probíhá za ceny, které jsou pod úrovní ceny nepůsobící újmu, která byla stanovena v šetření, jež vedlo k uložení stávajících opatření.
(17)
Existují také důkazy o tom, že ceny výrobku, který je předmětem šetření, jsou ve srovnání s běžnou hodnotou, která byla pro dotčený výrobek stanovena dříve, dumpingové.
1.4 Šetření
(18)
Komise oficiálně informovala o zahájení šetření orgány ČLR, Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, výrobce/vývozce v těchto zemích, známé dotčené dovozce v Unii a výrobní odvětví Unie.
(19)
Výrobcům/vývozcům v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří jsou Komisi známi, nebo prostřednictvím zastoupení Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska při Evropské unii byly zaslány formuláře pro osvobození. Výrobcům/vývozcům v ČLR, kteří jsou známi Komisi, nebo prostřednictvím zastoupení ČLR při Evropské unii byly zaslány dotazníky. Dotazníky byly rovněž zaslány známým dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(20)
Zúčastněné strany dostaly ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení možnost písemně vyjádřit svá stanoviska a požádat o slyšení. Všechny strany byly informovány o tom, že odmítnutí spolupráce by mohlo vést k použití článku 18 základního nařízení a k tomu, že by zjištění vycházela pouze z dostupných údajů.
(21)
Formulář pro osvobození vyplnili čtyři výrobci/vývozci v Indonésii, jeden v Malajsii, šest na Šrí Lance a dva v Tunisku. Z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval žádný. Na dotazník odpověděli tři dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(22)
Komise provedla inspekce v prostorách těchto společností:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonésie,
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonésie,
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonésie,
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonésie,
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malajsie,
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Šrí Lanka,
-
City Cycle Industries, Colombo, Šrí Lanka,
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Šrí Lanka,
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Šrí Lanka,
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Šrí Lanka,
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunisko,
-
Euro Cycles, Sousse, Tunisko.
1.5 Posuzované období a období šetření
(23)
Šetření se vztahovalo na období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012 („období šetření“). Za období šetření byly shromážděny údaje za účelem prošetření mimo jiné údajné změny obchodních toků po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005. Za období od 1. září 2011 do 31. srpna 2012 („posuzované období“ nebo „PO“) byly shromážděny podrobnější údaje s cílem přezkoumat možné maření vyrovnávacího účinku platných opatření a existenci dumpingu.
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Obecné informace
(24)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení byla existence obcházení posouzena prostřednictvím postupné analýzy, jejímž účelem bylo zjistit, zda došlo ke změně obchodních toků mezi ČLR, čtyřmi dotčenými zeměmi a Unií; zda je tato změna způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod; zda existují důkazy o újmě nebo o tom, že vyrovnávací účinky cla jsou mařeny, pokud se jedná o ceny anebo množství výrobku, který je předmětem šetření, a zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k dříve určené běžné hodnotě, v případě nutnosti v souladu s článkem 2 základního nařízení.
2.2 Dotčený výrobek a výrobek, který je předmětem šetření
(25)
Dotčeným výrobkem jsou jízdní kola a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházející z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN 8712 00 30 a ex 8712 00 70 („dotčený výrobek“).
(26)
Výrobek, který je předmětem šetření, je tentýž jako výše vymezený výrobek, avšak zasílaný z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti stejných kódů KN jako dotčený výrobek („výrobek, který je předmětem šetření“).
(27)
Z šetření vyplynulo, že výše vymezená jízdní kola vyvážená z ČLR do Unie a jízdní kola zasílaná z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie mají stejné základní fyzické i technické vlastnosti a stejné využití, a je tedy třeba je považovat za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3 Míra spolupráce a stanovení objemu obchodu
2.3.1 Indonésie
(28)
Čtyři indonéské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly 91 % celkového dovozu z Indonésie do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu z Indonésie byly použity údaje z databáze Comext (15).
(29)
Nebylo možno ověřit údaje předložené jednou z těchto společností, která uvedla, že nevede žádné pracovní výkazy, které se používají pro vyplnění formuláře pro osvobození. Tato společnost proto nedokázala vysvětlit ani prokázat, jak byly vykázané údaje získány. Údaje předložené touto společností se dále ukázaly jako nespolehlivé, neboť vykazované údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, se ukázaly jako nesprávné (např. nákupy, objem výroby). Šetření dále odhalilo, že obchodní ředitel této společnosti byl zároveň zaměstnáván čínským výrobcem jízdních kol, který byl hlavním dodavatelem materiálu (dílů jízdních kol) pro tuto indonéskou společnost.
(30)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření.
(31)
Společnost namítla, že ochotně spolupracovala, jelikož předložila všechny požadované dokumenty s výjimkou pracovních výkazů, o nichž tvrdí, že nebyly původně požadovány. O předložení pracovních výkazů se ale žádalo v oznámení o inspekci zaslaném společnosti před provedením inspekce na místě. Společnost dále tvrdila, že výpočet výrobních a nákupních hodnot byl zkreslen chybným vysvětlením jejího pracovníka a že kontrola vývozních obchodů potvrdila správnost údajů. V této souvislosti je třeba upozornit, že přes několik vysvětlení podaných pracovníky nebylo možno dospět k souladu mezi údaji získanými na místě a údaji uvedenými ve formuláři pro osvobození. Pokud jde o hodnotu prodeje na vývoz, údaje skutečně odpovídaly. Pracovníci společnosti účastnící se inspekce nedokázali Komisi vysvětlit původ údajů uvedených ve formuláři pro osvobození ani způsob jejich výpočtu. Společnost dále potvrdila, že obchodní ředitel zároveň pracuje pro čínského výrobce jízdních kol.
(32)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(33)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů. Ostatní tři společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.2 Malajsie
(34)
Jediná malajsijská společnost, která předložila žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovala 20 až 30 % celkového dovozu z Malajsie do Unie během posuzovaného období. Celkový objem dovozu jízdních kol z Malajsie do Unie byl stanoven podle údajů z databáze Comext. Společnost byla považována za spolupracující.
2.3.3 Šrí Lanka
(35)
Šest šrílanských společností, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovalo 69 % celkového dovozu ze Šrí Lanky do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu ze Šrí Lanky byly použity údaje z databáze Comext.
(36)
Jedna ze společností během šetření stáhla žádost o osvobození s odůvodněním, že ukončila výrobu jízdních kol na Šrí Lance. K údajům týkajícím se této společnosti proto nebylo přihlédnuto.
(37)
Druhá společnost spolupracovala nedostatečně. Předložené údaje se nepodařilo ověřit, protože nebylo možno spolehlivě určit hodnotu a množství dílů čínského původu nakoupených touto společností. Také nebylo možno ověřit hodnotu a množství dílů použitých ve výrobním procesu, neboť byly nakupovány třetí stranou a této společnosti byly zasílány pouze za účelem montáže.
(38)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost se nevyjádřila.
(39)
Spolupráce ze strany další společnosti byla také shledána jako nedostatečná. Poskytnuté informace se nepodařilo ověřit na místě, jelikož společnost zatajila důležité informace. Nepřipravila totiž informace výslovně vyžádané před provedením inspekce na místě, jako jsou pracovní výkazy nebo seznam společností, které jsou s ní ve spojení, a tím bránila postupu ověřování. Také se ukázalo, že nákupní hodnota dílů místního původu vykázaná touto společností není spolehlivá, jelikož šetření odhalilo přinejmenším několik vazeb mezi dotčenou společností a místním dodavatelem dílů jízdních kol, které přesahovaly obvyklý rozsah vztahů mezi kupujícím a prodávajícím a jež tato společnost nedokázala objasnit.
(40)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost reagovala zpochybněním zjištění a doplněním důkazů a vysvětlení. Žádný z nově předložených důkazů nebylo možno přijmout. Zaprvé je nebylo možno ověřit, neboť byly předloženy až po inspekci v prostorách společnosti. Většina z nich byla v rozporu s vysvětlením a důkazy získanými na místě. Zadruhé, nově předložená vysvětlení byla shledána nedostatečnými, protože neobjasnila hlavní nezodpovězené otázky, zejména vztahy ke společnostem ve spojení.
(41)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(42)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů.
2.3.4 Tunisko
(43)
Dvě tuniské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly v posuzovaném období veškerý dovoz z Tuniska do Unie podle databáze Comext. Tyto společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.5 Čínská lidová republika
(44)
Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, žádný z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval. Zjištění o dovozu dotčeného výrobku do Unie na jedné straně a vývozu jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska na straně druhé proto vycházejí v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení z dostupných údajů. Pokud jde o dovoz do Unie, byly použity údaje o dovozu zaznamenané v databázi Comext. Pro určení objemu vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska byly použity národní statistiky ČLR.
2.4 Změna obchodních toků
2.4.1 Dovoz do Unie z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
(45)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z ČLR se od roku 2005, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005, snížil o 38,2 %. V následujících letech tento pokles pokračoval. Celkově se dovoz z ČLR snížil v období šetření o více než 80 %.
(46)
Současně se od roku 2005 dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Indonésie zvyšoval a v roce 2006 se ve srovnání s rokem 2004 více než zdvojnásobil. Dovoz se nadále zvyšoval s výjimkou roku 2009, kdy ale rovněž převýšil úroveň roku 2004. Až do posuzovaného období se dovoz od roku 2009 opět setrvale zvyšoval. V posuzovaném období se dovoz z Indonésie ve srovnání s rokem 2004 zvýšil o 157 %.
(47)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Malajsie dosáhl před zvýšením antidumpingového cla v červenci 2005 zanedbatelných hodnot. V roce 2005 došlo k jeho výraznému nárůstu (více než dvěstěkrát) následovaném v roce 2009 poklesem o 46 % a opětovným nárůstem o 38 % v roce 2010. Přestože se dovoz z Malajsie v roce 2011 a během posuzovaného období opět snížil, úroveň dovozu během posuzovaného období stále vysoce přesahovala úroveň dovozu z roku 2004 před zpřísněním antidumpingových opatření, konkrétně dosáhla počtu 185 158 jízdních kol oproti 10 749 jízdním kolům v roce 2004, dovoz se tedy zvýšil o 1 623 %.
(48)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie ze Šrí Lanky výrazně vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 a v následujících letech tento trend pokračoval, až vyvrcholil v roce 2010, kdy dosáhl téměř 500 % nárůstu. V roce 2011 a během posuzovaného období se dovoz výrobku, který je předmětem šetření, ze Šrí Lanky snížil, ačkoli stále vysoce přesahoval úroveň z roku 2004, tedy před zpřísněním antidumpingových opatření, a celkový dovoz ze Šrí Lanky se mezi rokem 2004 a posuzovaným obdobím tedy zvýšil o 282 %.
(49)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z Tuniska se po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 zvýšil o téměř 30 % a o dalších více než 20 % v roce 2006. V letech 2006 a 2007 se více než zdvojnásobil a vrcholu dosáhl v roce 2007. V období 2008-2010 se dovoz snižoval, aby se následně v roce 2011 zvýšil a potom během posuzovaného období mírně snížil. Během období šetření se dovoz z Tuniska zvýšil o 200,3 %.
(50)
Tabulka 1 ukazuje počet jízdních kol z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska dovezených do Unie v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. v období šetření.
Tabulka 1
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
ČLR
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Index (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonésie
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Index (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malajsie
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Index (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Šrí Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Index (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunisko
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Index (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Zdroj:
statistiky Comext
2.4.2 Vývoz z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska
(51)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie se poprvé zvýšil v roce 2008 (o 56,2 %). Mezi rokem 2008 a posuzovaným obdobím se dovoz s výjimkou roku 2009 stále zvyšoval. Během období šetření se vývoz z ČLR do Indonésie zvýšil celkem o 83,8 %.
(52)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Malajsie vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 téměř o 30 % a poté se dále zvyšoval, až dosáhl vrcholu v roce 2011, oproti roku 2004 došlo tedy k nárůstu o 110,8 %. Během posuzovaného období se vývoz z ČLR do Malajsie lehce snížil, přesto se však udržel na úrovni vysoce přesahující úroveň z roku 2004. Během období šetření se čínský vývoz do Malajsie celkově zvýšil o 99,6 %.
(53)
Vývoz jízdních kol z ČLR na Šrí Lanku se po zvýšení antidumpingového cla v červenci 2005 také zvýšil. Následně došlo k jeho mírnému poklesu v roce 2007, ale v letech 2010 a 2011 se oproti roku 2004 více než zdvojnásobil. Během období šetření se čínský vývoz na Šrí Lanku celkově zvýšil o 132,5 %.
(54)
Vývoz z ČLR do Tuniska byl před zvýšením antidumpingového cla zanedbatelný. Od roku 2005 se vývoz do Tuniska výrazně zvyšoval a v roce 2008 dosáhl vrcholu (z 2 534 kusů v roce 2004 na 389 445 kusů v roce 2008). Přestože se po tomto roce vývoz z ČLR do Tuniska opět snížil a držel se na nižší úrovni, stále se pohyboval na mnohem vyšší úrovni než v roce 2004. Celkově se čínský vývoz jízdních kol do Tuniska zvýšil z 2 534 kusů v roce 2004 na 170 772 kusů v posuzovaném období.
(55)
Tabulka 2 ukazuje vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. během období šetření.
Tabulka 2
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
Indonésie
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Index (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malajsie
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Index (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Šrí Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Index (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunisko
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Index (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Zdroj:
čínské statistiky
2.4.3 Objem výroby
(56)
Společnosti v Indonésii a Tunisku zvýšily výrobu mezi rokem 2009 a posuzovaným obdobím o 54 % a 24 %. Šrílanské společnosti však ve stejném období výrobu mírně snížily.
(57)
Pokud jde o Malajsii, jediná malajsijská spolupracující společnost zahájila výrobu a vývoz jízdních kol v roce 2010. Jelikož žádná další společnost nespolupracovala, nepodařilo se získat informace o skutečné výrobě jízdních kol v této zemi.
Tabulka 3
Výroba jízdních kol spolupracujícími společnostmi v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku
Objemy výroby v jednotkách
2009
2010
2011
PO
Indonésie
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Index
100
134
154
154
Šrí Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Index
100
120
93
94
Tunisko
430 022
483 135
575 393
532 425
Index
100
112
134
124
2.5 Závěr ohledně změny obchodních toků
(58)
Celkové snížení objemu vývozu z ČLR do Unie a souběžné zvýšení vývozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie a zvýšení vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005 představuje změnu obchodních toků mezi výše uvedenými zeměmi na jedné straně a Unií na straně druhé ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení.
2.6 Povaha obcházení platných opatření
(59)
Ustanovení čl. 13 odst. 1 základního nařízení vyžaduje, aby byla změna obchodních toků způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení vyrovnávacího cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Praktiky, zpracovatelské postupy nebo práce zahrnují mimo jiné zasílání výrobku, který je předmětem stávajících opatření, prostřednictvím třetích zemí a montáž dílů při montážní operaci v Unii nebo třetí zemi. Existence montážních operací je určena v souladu s čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
2.6.1 Indonésie
(60)
Vývoz čtyř původně spolupracujících indonéských společností činil v posuzovaném období 91 % celkového indonéského vývozu do Unie.
(61)
U tří ze čtyř původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky.
(62)
V případě čtvrté společnosti bylo zjištěno, jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, že je třeba použít článek 18 základního nařízení. Šetření odhalilo, že tato společnost nevlastnila dostatečné zařízení zdůvodňující objem vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto lze vzhledem k neexistenci jiných důvodů uzavřít, že se podílela na praktikách obcházení prostřednictvím překládky.
(63)
Vývozci, na něž připadá zbývající část vývozu do Unie, nespolupracovali, což popisuje 29. až 33. bod odůvodnění.
(64)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Indonésií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění, na zjištění týkající se jedné indonéské společnosti uvedená v 62. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří indonéští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, byla tudíž potvrzena existence překládky výrobků čínského původu v Indonésii.
(65)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Indonésii představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U tří ze čtyř společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(66)
U čtvrté společnosti byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak je uvedeno v 29. až 33 bodě odůvodnění. Jelikož tato společnost neposkytla spolehlivé údaje, nemohlo být stanoveno, zda provádí montážní operace.
(67)
Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení nebyla proto zjištěna.
2.6.2 Malajsie
(68)
Vývoz jediné spolupracující malajsijské společnosti činil v posuzovaném období 20 až 30 % celkového malajsijského vývozu do Unie. Tato společnost zahájila výrobu a vývoz dotčeného výrobku do Unie až na konci roku 2011. U této společnosti nebyly zjištěny žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci vyvážející do Unie nespolupracovali, jak vyplývá z 34. bodu odůvodnění.
(69)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Malajsií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří malajsijští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že zbývající objem vývozu, který nepochází od uvedené společnosti, je předmětem praktik překládky.
(70)
Existence překládky výrobků čínského původu v Malajsii je tudíž potvrzena.
(71)
V případě Malajsie bylo šetření rozšířeno tak, aby se vztahovalo i na jiné praktiky obcházení odhalené při šetření, tj. na montáž, jak stanoví 12. bod odůvodnění zahajovacího nařízení.
(72)
V případě jediné spolupracující společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení s cílem zjistit, zda některé montážní operace v Malajsii představují obcházení stávajících opatření. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(73)
Společnost zahájila činnost v roce 2010, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečňovala jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(74)
Společnost kromě toho nakupovala z ČLR kompletní sady dílů pro montáž jízdních kol, s výjimkou tří druhů dílů. V tomto případě představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Hodnota přidaná během montáže mimoto nepřesáhla 25 % výrobních nákladů této společnosti. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) byla tudíž splněna.
(75)
Srovnáním dříve stanovené běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s cenami, za jaké společnost vyvážela během posuzovaného období do Unie, vyjádřeným jako procentní podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením a provedeným podle čl. 2 odst. 11 a 12, se kromě toho prokázal významný dumping ze strany dotčené společnosti, pokud jde o dovoz výrobku, který je předmětem šetření. Srovnání bylo provedeno u každého typu výrobku, který je předmětem šetření, vyváženého během posuzovaného období do Unie. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden podle hlavních kategorií výrobku a vycházel z dostupných údajů. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení byla splněna.
(76)
Na základě těchto skutečností bylo prokázáno, že uvedená společnost prováděla montážní operace. Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž v Malajsii potvrzena.
2.6.3 Šrí Lanka
(77)
Vývoz původně spolupracujících šrílanských společností činil v posuzovaném období 69 % celkového šrílanského vývozu do Unie. U tří z šesti původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci nespolupracovali, jak vyplývá z 35. až 42. bodu odůvodnění.
(78)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Šrí Lankou a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří šrílanští výrobci/vývozci se nepřihlásili anebo nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že vývoz prováděný těmito výrobci/vývozci je předmětem praktik překládky.
(79)
Existence překládky výrobků čínského původu na Šrí Lance je tudíž potvrzena.
(80)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace na Šrí Lance představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(81)
U tří z šesti společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(82)
U dvou dalších společností byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak se vysvětluje v 37. až 42. bodě odůvodnění, a jedna společnost ukončila spolupráci během inspekce na místě (viz 36. bod odůvodnění). Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení proto nebyla zjištěna.
2.6.4 Tunisko
(83)
Vývoz spolupracujících tuniských společností představoval celkový dovoz z Tuniska do Unie v posuzovaném období.
(84)
Kontrolou obou spolupracujících společností nebyla zjištěna žádná překládka výrobků čínského původu v Tunisku.
(85)
U obou spolupracujících společností byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Tunisku představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U první spolupracující společnosti představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Z šetření však vyplynulo, že hodnota přidaná dílům během montáže přesahuje 25 % výrobních nákladů této společnosti. Na základě těchto skutečností bylo zjištěno, že tato společnost neprováděla montážní operace.
(86)
V případě druhé tuniské společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(87)
Společnost zahájila činnost v roce 2006, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečnila jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(88)
Bylo také zjištěno, že většinovým vlastníkem dotčené společnosti je čínský výrobce jízdních kol.
(89)
Společnost kromě toho nakupovala všechny díly v ČLR, a proto materiál čínského původu (díly jízdních kol) představoval více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Šetření dále odhalilo, že jediný dodavatel služeb a čínských dílů byl ve spojení s čínským většinovým vlastníkem dotčené společnosti. Hodnota přidaná přivezeným dílům během montáže v této společnosti navíc nepřesáhla 25 % jejích výrobních nákladů. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení se proto považují za splněná.
(90)
Kontrolou byl dále odhalen značný počet chyb na seznamu vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto byl vytvořen nový seznam na základě vzorku prodejních faktur pokrývajících přibližně 25 % celkového vývozu na trh Unie. Vzhledem k neexistenci podrobných informací o vývozních obchodech dané společnosti do Unie byla následně podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení porovnána běžná hodnota s vývozní cenou srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s váženými průměrnými vývozními cenami této společnosti do Unie. Dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie se ukázalo jako významné. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se v průměru pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden na základě váženého průměru. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že byla splněna kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení. Na základě toho bylo stanoveno, že uvedená společnost prováděla montážní operace.
(91)
Existence montážních operací v Tunisku ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž potvrzena.
2.7 Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod mimo uložení antidumpingového cla
(92)
Během šetření nevyšlo najevo žádné jiné dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod překládky či montážních operací kromě snahy vyhnout se stávajícím opatřením týkajícím se dotčeného výrobku. Kromě cla nebyly zjištěny žádné jiné skutečnosti, jež bylo možné považovat za vyrovnání nákladů na překládku a montáž, zejména pokud jde o náklady na dopravu a opětovné naložení jízdních kol pocházejících z ČLR v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku.
2.8 Maření vyrovnávacího účinku antidumpingového cla
(93)
Aby bylo možné posoudit, zda dovážené výrobky z hlediska množství a cen mařily vyrovnávací účinky stávajících opatření uložených na dovoz dotčeného výrobku z ČLR, byly použity údaje z databáze Comext jakožto nejlepší dostupné údaje o množství a cenách vývozu uskutečňovaného původně spolupracujícími výrobci/vývozci, v jejichž případě byl použit článek 18 základního nařízení, a nespolupracujícími společnostmi. U spolupracujících společností, které se podílely na praktikách obcházení, bylo použito jimi uváděné množství a ceny. Takto stanovené vývozní ceny byly porovnány s naposledy stanovenou úrovní nutnou pro odstranění újmy pro výrobce v Unii, tj. v prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005 a zmíněném v 3. bodě odůvodnění.
(94)
Ze srovnání úrovně pro odstranění újmy stanovené v prozatímním přezkumu v roce 2005 a vážené průměrné vývozní ceny v posuzovaném období stávajícího šetření je zřejmé, že u každé ze čtyř dotčených zemí docházelo k výraznému prodeji pod cenou.
(95)
Zvýšení dovozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie bylo z hlediska množství považováno za významné, jak se uvádí v oddíle 2.4.1 v 45. až 50. bodě odůvodnění.
(96)
Z tohoto důvodu byl vyvozen závěr, že platná opatření jsou mařena z hlediska množství i cen.
2.9 Důkazy o existenci dumpingu
(97)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení bylo nakonec zkoumáno, zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě stanovené dříve pro dotčený výrobek.
(98)
V prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005, zmíněném v 3. bodě odůvodnění, byla běžná hodnota stanovena na základě cen v Mexiku, jež bylo během uvedeného šetření určeno jako vhodná země srovnatelná s tržním hospodářstvím ČLR („dříve stanovená běžná hodnota“).
2.9.1 Indonésie
(99)
U podstatné části indonéského vývozu bylo zjištěno, že se jedná o skutečnou indonéskou výrobu vyváženou třemi indonéskými společnostmi, u nichž bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jak je uvedeno v 61. a 65. bodě odůvodnění. Za účelem stanovení cen vývozu z Indonésie, které jsou dotčeny praktikami obcházení, bylo proto přihlédnuto pouze k vývozu nespolupracujících výrobců/vývozců. Použily se tedy nejlepší dostupné údaje a vývozní ceny byly stanoveny na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období z Indonésie do Unie uvedené v databázi Comext.
(100)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(101)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Indonésie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(102)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.2 Malajsie
(103)
Vzhledem k nízké míře spolupráce malajsijských výrobců výrobku, který je předmětem šetření, musela být vývozní cena z Malajsie stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext.
(104)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením. V důsledku nízké míry spolupráce vycházely úpravy z informací předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(105)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Malajsie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(106)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.3 Šrí Lanka
(107)
Vzhledem k nízké míře spolupráce ze strany šrílanských společností byla vývozní cena stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s dostupnými údaji o vývozu poskytnutými společnostmi, které se nedopouštěly obcházení uložených opatření.
(108)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. V souladu s tím a vzhledem k nedostupnosti dalších údajů byly provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(109)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu ze Šrí Lanky v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(110)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.4 Tunisko
(111)
Vývozní cena byla stanovena na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s údaji o vývozu poskytnutými společností, která se nedopouštěla obcházení uložených opatření.
(112)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(113)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Tuniska v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(114)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
3. OPATŘENÍ
(115)
Vzhledem k výše uvedenému lze uzavřít, že docházelo k obcházení konečného antidumpingového cla na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR ve smyslu článku 13 základního nařízení prostřednictvím překládky v Indonésii, Malajsii a na Šrí Lance a montáže v Malajsii a v Tunisku.
(116)
V souladu s první větou čl. 13 odst. 1 základního nařízení by stávající opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR měla být rozšířena na dovoz téhož výrobku zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z těchto zemí.
(117)
Měla by být tedy rozšířena opatření nyní stanovená v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011, tedy konečné antidumpingové clo ve výši 48,5 %, které se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením.
(118)
V souladu s čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že by se každé rozšířené opatření mělo vztahovat na dovoz výrobků, které vstoupily na území Unie a podléhají celní evidenci zavedené zahajovacím nařízením, by měla být z těchto evidovaných případů dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska vybrána cla.
4. ŽÁDOSTI O OSVOBOZENÍ
4.1 Indonésie
(119)
Čtyři společnosti v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(120)
Jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, v případě jedné společnosti byl použit článek 18. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
(121)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 65. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádným výrobcem/vývozcem dopouštějícím se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto tři společnosti proto byly osvobozeny od rozšířených opatření.
4.2 Malajsie
(122)
Jediná společnost v Malajsii, která požádala v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnila formulář pro osvobození.
(123)
Jak je uvedeno v 72. až 76. bodě odůvodnění, společnost se dopouštěla obcházení uložených opatření. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.3 Šrí Lanka
(124)
Uvedených šest společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnilo formulář pro osvobození.
(125)
Jak je uvedeno v 36. bodě odůvodnění, jedna ze společností stáhla během šetření žádost o osvobození, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze této společnosti osvobození udělit.
(126)
V případě dalších dvou společností byl použit článek 18 základního nařízení, jak je uvedeno v 36. až 42. bodě odůvodnění, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze těmto společnostem osvobození udělit.
(127)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, se prokázalo, že se neúčastnily obcházení uložených opatření, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 80. a 81. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto společnosti proto mohly být osvobozeny od rozšířených opatření.
4.4 Tunisko
(128)
Uvedené dvě společnosti v Tunisku, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(129)
První společnost se nepodílela na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření. Tento výrobce dále prokázal, že není ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tato společnost proto mohla být osvobozena od rozšířených opatření.
(130)
Jak je uvedeno v 89. bodě odůvodnění, druhá společnost se podílela na praktikách obcházení. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.5 Zvláštní opatření
(131)
Má se za to, že je v tomto případě zapotřebí zvláštních opatření, aby se zaručilo řádné uplatňování těchto osvobození. Tato zvláštní opatření spočívají v požadavku předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení. Na dovoz, k němuž taková faktura přiložena není, se vztahuje rozšířené antidumpingové clo.
4.6 Noví výrobci/vývozci
(132)
Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 11 odst. 3 základního nařízení, budou ostatní výrobci/vývozci v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří se v rámci tohoto řízení nepřihlásili, a během posuzovaného období nevyváželi do Unie výrobek, který je předmětem šetření, pokud zamýšlejí podat žádost o osvobození od rozšířeného antidumpingového cla podle čl. 11 odst. 4 a čl. 13. odst. 4 základního nařízení, muset vyplnit dotazník, aby Komise mohla tuto žádost o osvobození posoudit. Takové osvobození lze udělit po posouzení situace na trhu s výrobkem, který je předmětem šetření, výrobní kapacity a jejího využití, nákupu a prodeje a pravděpodobnosti přetrvávání praktik, pro něž neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, jakož i důkazů o dumpingu. Komise v takovém případě rovněž zpravidla provede inspekci na místě. Žádost je třeba odeslat Komisi co nejdříve spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o změny činností společnosti spojených s výrobou a prodejem.
(133)
Bude-li osvobození uděleno, platná rozšířená opatření se odpovídajícím způsobem změní. Následně bude každé udělené osvobození sledováno, aby byl zaručen soulad s podmínkami stanovenými v příslušném osvobození.
5. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(134)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, které vedly k výše uvedeným závěrům, a bylo jim umožněno, aby se k nim vyjádřily.
(135)
Jedna indonéská společnost zopakovala svá tvrzení uvedená v 31. bodě odůvodnění, aniž by však předložila nové důkazy. Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit, neboť společnost nevedla žádné pracovní výkazy dokládající údaje uvedené ve formuláři pro osvobození. Vykázané údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, tj. nákupy a objem výroby, se kromě toho ukázaly jako nesprávné. Tato tvrzení se proto odmítají.
(136)
Dle jedné malajsijské společnosti by skutečnost, že podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola jen mírně překročil 60 % práh, neměla vést Komisi k zamítnutí žádosti této společnosti o osvobození. Společnost také předložila několik faktur za nákup dílů, u kterých byl údajně mylně uveden čínský původ, přestože ve skutečnosti pocházely z Indonésie.
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že prahové hodnoty stanovené v čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení jsou velmi jasné, a není proto důležité, v jaké míře překročil podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola 60 % práh, nýbrž že díly čínského původu by měly představovat méně než 60 % výrobních nákladů na jízdní kola. Tyto faktury kromě toho nebyly uvedeny na soupisu nákupů předloženém společností a jejich hodnota navíc nebyla taková, aby ovlivnila původní závěr Komise. Tato tvrzení se proto odmítají.
(138)
Společnost také tvrdila, že k zamítnutí její žádosti o osvobození neexistuje dostatečný právní základ, neboť k závěrům se dospělo na základě výpočtu bez přihlédnutí k její konkrétní situaci. V reakci na to byly uvedené společnosti poskytnuty další informace k analýze uvedené v 72. až 75. bodě odůvodnění.
(139)
Společnost dále tvrdila, že nárůst dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se v jejím případě shoduje s uvolněním všeobecného systému preferencí pro Malajsii, a proto zvýšení vývozu této společnosti do Unie v roce 2010 nemá hospodářský důvod ve zpřísnění antidumpingových opatření uložených ČLR. V odpovědi na toto tvrzení Komise uvedla, že uvolnění pravidel všeobecného systému preferencí sice mohlo zvýšit motivaci této společnosti vyvážet do Unie, avšak tato skutečnost nepopírá zjištění, že společnost zahájila činnost po zpřísnění antidumpingových opatření vůči ČLR a že díly nakupovala především z ČLR (viz 73. bod odůvodnění). Argument této strany byl proto odmítnut.
(140)
Tato společnost rovněž uvedla, že vykázané údaje týkající se hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů jízdních kol nebyly řádně zkontrolovány, jelikož se nijak nerozlišovalo mezi nakoupenými a spotřebovanými díly. K tomu je třeba uvést, že dle údajů předložených společností byly hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů stejné. Vykázaná hodnota dílů nakoupených v roce 2011 se také shodovala s hodnotou spotřebovaných dílů uvedenou ve výroční zprávě společnosti za rok 2011. Údaje o nakoupených a spotřebovaných dílech vykázané za posuzované období a za rok 2010 byly použity tak, jak je společnost uvedla. Tento argument byl tedy odmítnut.
(141)
Dotčená společnost předložila další vyúčtování nákladů podle modelu výrobku, které údajně prokazují splnění požadavku, aby z ČLR pocházelo maximálně 60 % dílů z celkové hodnoty montovaného výrobku. Tato informace se rozcházela s vyúčtováním nákladů (dle modelů) získaných a zkontrolovaných na místě u vybraných modelů, u nichž se potvrdilo, že společnost nesplnila požadavek na 60 % práh. Nové informace předložené touto společností nebyly podloženy žádnými důkazy a v zásadě popíraly ověřené informace. K těmto informacím nebylo přihlédnuto.
(142)
Společnost dále tvrdila, že jednala v dobré víře, jelikož se domnívala, že jedná v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1063/2010 (16), kterým se stanoví příslušná pravidla týkající se původu. V této souvislosti je třeba uvést, že účelem šetření obcházení není ověřit dodržování příslušných pravidel původu. Takové ověření nebylo při tomto šetření obcházení provedeno, a proto nelze údajné dodržování pravidel původu v tomto případě potvrdit. Ačkoli společnost tvrdila, že pravidla původu dodržovala, vzhledem k uvedeným skutečnostem to v tomto případě nijak nevylučuje možnost obcházení, jak je definována v čl. 13 odst. 2 základního nařízení (17). Z uvedených důvodů se toto tvrzení odmítá.
(143)
A nakonec, společnost tvrdila, že dumpingové rozpětí mělo být vypočteno podle údajů týkajících se konkrétně této společnosti. Toto tvrzení bylo uznáno, jak uvádí 75. bod odůvodnění, a společnost byla řádně informována.
(144)
Jedna společnost ze Šrí Lanky vznesla námitky proti relevanci dokumentů požadovaných během inspekce na místě, na základě čehož tvrdila, že její žádost o osvobození neměla být zamítnuta. V této souvislosti je třeba uvést, že doklady o původu dílů použitých při montáži jízdních kol vyvážených do Unie mají pro posouzení, zda jsou dodrženy podmínky čl. 13 odst. 2 písm. b), velký význam. Kromě toho, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit. Společnost také při inspekci na místě připustila, že díly nakoupené v ČLR nezanesla do účetnictví, takže nebylo možno určit, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Tato tvrzení se proto odmítají.
(145)
Další společnost ze Šrí Lanky uvedla, že pokud by jí bylo známo již od počátku šetření, že na vývoz do Unie ze Šrí Lanky se může vztahovat rozšířené antidumpingové clo, nebyla by stáhla žádost o osvobození. Předpokládá se ale, že si společnost v okamžiku stažení žádosti o osvobození byla vědoma, že je možné uložit antidumpingové cla, které bylo rozšířeno od dne zavedení evidence dovozu ze Šrí Lanky do Unie, tj. ode dne zahájení šetření obcházení. O takovém důsledku byla společnost informována třikrát: prostřednictvím 20. bodu odůvodnění zahajovacího nařízení, při slyšení na začátku šetření a během inspekce na místě. Toto tvrzení proto nelze přijmout.
(146)
Jiná společnost ze Šrí Lanky předložila nové informace, které měla předložit před inspekcí, ale vzhledem k pokročilé fázi šetření nebylo možno tyto informace již ověřit. Společnost mimoto tvrdila, že již předložila všechny požadované informace.
(147)
Jak je uvedeno v 39. a 40 bodě odůvodnění, tato společnost nepředložila všechny informace vyžádané ke kontrole na místě. Prokázalo se zejména, že nákupní hodnotu dílů místního původu, kterou tato společnost vykázala, nelze považovat za spolehlivou. Nemohlo být tedy stanoveno, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(148)
Společnost také tvrdila, že inspekce na místě neproběhla vzhledem k délce a jazykovým problémům řádně. K tomu uvádíme, že společnost byla založena krátce před inspekcí, a byla proto naplánována pouze jednodenní kontrolní návštěva. Kontrola trvala celý pracovní den. Na konci kontroly společnost nepožádala o možnost předložit další informace, které nemohla při kontrole dodat.
(149)
Před kontrolou na místě byla společnost mimoto informována, že kontrola bude provedena v angličtině, proti čemuž nevznesla námitek. Během kontroly doprovázel zástupce Komise tlumočník, který měl řešit případné jazykové komunikační problémy. V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že většina dokumentů předložených společností během inspekce byla v anglickém jazyce, a to včetně účetních dokladů.
(150)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se všechna tvrzení této společnosti odmítají,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. S ohledem na účel tohoto nařízení se konečné antidumpingové clo použitelné na „všechny ostatní společnosti“ uložené čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházejících z Čínské lidové republiky, rozšiřuje na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti kódů KN ex 8712 00 30 a ex 8712 00 70 (kód TARIC 8712003010 a 8712007091), s výjimkou jízdních kol vyráběných těmito společnostmi:
Země
Společnost
Doplňkový kód TARIC
Indonésie
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonésie
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, Indonésie
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonésie
B767
Šrí Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Šrí Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd., No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Šrí Lanka
B770
Tunisko
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunisko
B771
2. Uplatnění osvobození udělených společnostem konkrétně uvedeným v odstavci 1 tohoto článku nebo schváleným Komisí v souladu s čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se antidumpingové clo uložené odstavcem 1 tohoto článku.
3. Clo rozšířené odstavcem 1 tohoto článku se vybere z dovozu zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, celně evidovaného v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012 a čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009, s výjimkou výrobků vyrobených společnostmi, které jsou uvedeny v odstavci 1.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Žádosti o osvobození od cla rozšířeného podle článku 1 se podávají písemně v jednom z úředních jazyků Evropské unie a musí být podepsány osobou oprávněnou k zastupování subjektu žádajícího o osvobození. Žádost musí být zaslána na adresu Evropské komise, Generálního ředitelství pro obchod, ředitelství H:
European Commission
Directorate-General for Trade
Directorate H
Office: N-105 08/20
1049 Brussels
Belgie
Fax + 32 22956505
2. V souladu s čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 může Komise po konzultaci s poradním výborem prostřednictvím rozhodnutí povolit, aby byl dovoz uskutečňovaný společnostmi, jež neobcházejí antidumpingová opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011, osvobozen od cla rozšířeného podle článku 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. května 2013.