KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 991/2014
af 19. september 2014
om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af fosetyl i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), og artikel 16, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der er i del A i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for fosetyl.
(2)
Restkoncentrationsdefinitionen til overvågning, der gælder for fosetyl, omfatter moderforbindelsen fosetyl, nedbrydningsproduktet phosphorsyrling og salte heraf. Salte af phosphorsyrling betegnes phosphonater.
(3)
Kommissionen har fra medlemsstaterne og virksomhedsledere fået oplyst, at der forekommer phosphonater i eller på visse produkter, hvilket medfører højere restkoncentrationer end den maksimalgrænseværdi på 2 mg/kg, der er fastsat i forordning (EF) nr. 396/2005 for disse produkter, svarende til bestemmelsesgrænseværdien.
(4)
Kommissionen har i 2014 indsamlet overvågningsdata for at undersøge forekomsten af phosphonater i fødevarer. Disse data, som er udarbejdet af fødevarevirksomhedsledere, viser, at phosphonater forekommer i varierende mængde alt efter kilden og produktet, men ofte overstiger maksimalgrænseværdien på 2 mg/kg. Yderligere dataanalyse har vist, at langt størstedelen af de ikke-overensstemmende prøver indeholder restkoncentrationer af phosphorsyrling og salte heraf, som overstiger bestemmelsesgrænseværdien, mens restkoncentrationerne af fosetyl og salte heraf ligger under bestemmelsesgrænseværdien.
(5)
Selv om phosphonater ikke er opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2003/2003 (2) i overensstemmelse med forordningens artikel 14, kan de være indeholdt i gødninger, der er godkendt på nationalt plan, navnlig visse gødningsprodukter, der påføres planters blade (bladgødning). I betragtning af manglende relevante godkendelser af plantebeskyttelsesmidler indeholdende fosetyl i både Unionen og tredjelande, som er vigtige eksportører af de pågældende fødevarer til Unionen, de få påviselige restkoncentrationer af fosetyl og salte heraf og anvendelsen af phosphonater i bladgødningsprodukter kan det med rimelighed antages, at restkoncentrationerne skyldes anvendelsen af bladgødningsprodukter, der indeholder phosphonater.
(6)
Kommissionen har anmodet Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) om at afgive en udtalelse om de folkesundhedsmæssige risici forbundet med phosphonatrester i eller på visse produkter. På grund af sagens hastende karakter afgav autoriteten ikke en begrundet udtalelse, men en »erklæring« (3), hvori der blev henvist til en række uafklarede spørgsmål. Autoriteten har sendt erklæringen til Kommissionen og medlemsstaterne og offentliggjort den.
(7)
Autoriteten konkluderede i erklæringen, at de foreslåede midlertidige maksimalgrænseværdier må forventes at beskytte forbrugerne tilstrækkeligt. Der kunne ikke påvises nogen risiko for, at det acceptable daglige indtag (ADI) overskrides ved livslang eksponering for phosphonatrester gennem forbrug af alle fødevareprodukter, der kan indeholde dem. Autoriteten foretog ikke nogen vurdering af den akutte forbrugereksponering, fordi phosphonat har lav akut toksicitet. Autoriteten påpegede, at erklæringen er behæftet med usikkerhed, og foreslog, at definitionen på restkoncentration ændres.
(8)
For at undgå betydelige markedsforstyrrelser i forbindelse med handelen med de pågældende produkter, og eftersom der ud fra de foreliggende videnskabelige data ikke er fundet nogen risiko for forbrugerne, er det hensigtsmæssigt at fastsætte midlertidige maksimalgrænseværdier for fosetyl på grundlag af de foreliggende overvågningsdata og autoritetens erklæring. De midlertidige maksimalgrænseværdier bør kun gælde, indtil foranstaltningerne med henblik på at forebygge forekomst af phosphonatrester i relevante afgrøder i kommende vækstsæsoner får virkning.
(9)
På baggrund af autoritetens erklæring og under hensyntagen til alle relevante faktorer opfylder den pågældende ændring af maksimalgrænseværdien kravene i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005.
(10)
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 991/2014
ze dne 19. září 2014,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro fosetyl v některých produktech a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) a čl. 16 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro fosetyl byly maximální limity reziduí (MLR) stanoveny v části A přílohy III nařízení (ES) č. 396/2005.
(2)
Definice reziduí pro monitorování fosetylu zahrnuje původní sloučeninu fosetyl, produkt rozkladu kyselinu fosforitou a jejich soli. Soli kyseliny fosforité se nazývají fosforitany.
(3)
Komise obdržela od členských států a provozovatelů podniků informace o přítomnosti fosforitanů v některých produktech či na jejich povrchu, vedoucí k reziduím přesahujícím maximální limit reziduí 2 mg/kg stanovený pro tyto produkty v nařízení (ES) č. 396/2005 a odpovídající mezi stanovitelnosti.
(4)
Komise v roce 2014 shromáždila údaje z monitorování za účelem prošetření přítomnosti fosforitanů v potravinách. Tyto údaje poskytnuté provozovateli potravinářských podniků ukazují, že fosforitany se v potravinách vyskytují v množstvích, jež se liší v závislosti na zdroji a produktu, avšak často přesahují maximální limit reziduí odpovídající mezi stanovitelnosti 2 mg/kg. Z podrobnější analýzy údajů vyplynulo, že naprostá většina nevyhovujících vzorků obsahuje rezidua kyseliny fosforité a jejích solí v míře, jež překračuje mez stanovitelnosti, zatímco rezidua fosetylu a jeho solí zůstávají pod mezí stanovitelnosti.
(5)
Přestože fosforitany nebyly zařazeny do přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 (2) podle článku 14 uvedeného nařízení, mohly by být obsaženy v hnojivech povolených na vnitrostátní úrovni, zejména v některých hnojivech aplikovaných na listy rostlin (listová hnojiva). Vzhledem k absenci příslušných povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující fosetyl jak v Unii, tak ve třetích zemích, jež jsou významnými vývozci dotčených potravinářských produktů do Unie, k výjimečnosti výskytu zjistitelných reziduí fosetylu a jeho solí a k používání fosforitanů v listových hnojivech lze důvodně předpokládat, že rezidua jsou důsledkem aplikace listových hnojiv obsahujících fosforitany.
(6)
Komise požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) o vydání stanoviska k riziku, jež představují rezidua fosforitanů v některých produktech nebo na jejich povrchu pro veřejné zdraví. Vzhledem k naléhavosti této záležitosti úřad vydal místo odůvodněného stanoviska prohlášení s odkazem na některé přetrvávající nejistoty (3). Toto prohlášení bylo předáno Komisi a členským státům a zpřístupněno veřejnosti.
(7)
Úřad ve svém prohlášení dospěl k závěru, že u navrhovaných dočasných maximálních limitů reziduí lze očekávat, že dostatečně ochrání spotřebitele. Při posouzení celoživotní expozice reziduím fosforitanů prostřednictvím konzumace všech potravinářských produktů, jež je mohou obsahovat, nebylo prokázáno riziko, že by byl překročen přijatelný denní příjem (ADI). Vzhledem k nízké akutní toxicitě fosforitanu úřad neprovedl hodnocení akutní expozice spotřebitelů. Úřad upozornil na to, že jeho prohlášení je ovlivněno určitými nejistotami, a navrhl změnit definici reziduí.
(8)
Aby se předešlo zásadnímu narušení trhu při obchodování s dotčenými produkty a vzhledem ke skutečnosti, že podle stávajících vědeckých údajů neexistuje žádné riziko pro spotřebitele, je namístě stanovit dočasné maximální limity reziduí pro fosetyl založené na dostupných údajích z monitorování a na prohlášení úřadu. Tyto dočasné maximální limity reziduí by se měly používat pouze do té doby, než nabydou účinku opatření k zamezení výskytu reziduí fosforitanů v dotčených plodinách v nadcházejících vegetačních obdobích.
(9)
Na základě prohlášení úřadu a s přihlédnutím k faktorům významným pro posuzovanou záležitost splňují příslušné změny maximálních limitů reziduí požadavky čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005.
(10)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. září 2014.