KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 427/2014
af 25. april 2014
om indførelse af en procedure for godkendelse og certificering af innovative teknologier til nedbringelse af CO2-emissionerne fra lette erhvervskøretøjer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011 af 11. maj 2011 om fastsættelse af præstationsnormer for nye lette erhvervskøretøjers emissioner inden for Unionens integrerede tilgang til nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer (1), særlig artikel 12, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at fremme udvikling og hurtig udbredelse af nye og avancerede køretøjsteknologier til nedbringelse af CO2-emissionerne giver forordning (EU) nr. 510/2011 fabrikanter og leverandører mulighed for at ansøge om godkendelse af visse innovative teknologier, der bidrager til at nedbringe CO2-emissionerne fra nye lette erhvervskøretøjer. Det er derfor nødvendigt at præcisere kriterierne for at fastslå, hvilke teknologier, der bør komme i betragtning som miljøinnovationer i henhold til nævnte forordning.
(2)
Der bør tages hensyn til erfaringerne fra indførelsen af en ordning for innovative teknologier til personbiler i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 725/2011 (2) og anvendes samme kriterier for lette erhvervskøretøjer. Dog bør der foretages en sondring, for så vidt angår lette erhvervskøretøjer, der fremstilles og typegodkendes etapevis. For sådanne køretøjer bør certificeringen af CO2-reduktionerne begrænses til miljøinnovationer, der monteres på basiskøretøjet.
(3)
I henhold til artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 510/2011, kan teknologier, der er en del af Unionens integrerede fremgangsmåde som beskrevet i to meddelelser fra Kommissionen af 7. februar 2007 (3), og som er blevet reguleret i EU-retten, og andre teknologier, som er obligatoriske i henhold til EU-retten, ikke komme i betragtning som miljøinnovationer i henhold til nævnte forordning. Det drejer sig bl.a. om dæktryksovervågningssystemer, dæks rullemodstand og gearskiftindikatorer, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 661/2009 (4) og, for så vidt angår dæks rullemodstand, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1222/2009 (5).
(4)
En teknologi, der allerede i nogen tid har været almindelig tilgængelig på markedet, kan ikke anses for innovativ i henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 510/2011 og bør derfor ikke komme i betragtning som en miljøinnovation. For at sikre fuld parallelitet med gennemførelsesforordning (EU) nr. 725/2011 bør det fastsættes, at kun teknologier, der er monteret i højst 3 % af alle lette erhvervskøretøjer, som er registreret i 2009, bør komme i betragtning som miljøinnovationer. Disse tærskelværdier bør senest revideres i 2016.
(5)
For at fremme teknologier med det største potentiale for nedbringelse af CO2-emissionerne fra lette erhvervskøretøjer, og især udviklingen af innovative fremdriftsteknologier, bør kun de teknologier komme i betragtning, som er væsentlige for køretøjets transportfunktion og i betydelig grad bidrager til at forbedre køretøjets samlede energiforbrug. Teknologier, der kun bidrager til dette formål eller tager sigte på at forbedre førerens eller passagerernes komfort, bør ikke komme i betragtning.
(6)
I henhold til forordning (EU) nr. 510/2011 kan ansøgninger indgives af både fabrikanter og leverandører. Ansøgningen bør indeholde den nødvendige dokumentation for, at kriterierne for at komme i betragtning er opfyldt fuldt ud, herunder en metodologi til at måle CO2-besparelserne ved den innovative teknologi.
(7)
CO2-besparelserne ved en miljøinnovation bør kunne måles med en tilfredsstillende nøjagtighedsgrad. Denne nøjagtighed kan kun opnås, når besparelserne er på 1 g CO2/km eller derover.
(8)
Når CO2-besparelserne ved en teknologi afhænger af førerens adfærd eller af andre faktorer, som ansøgeren ikke har kontrol over, bør denne teknologi i princippet ikke komme i betragtning som en miljøinnovation, medmindre det på grundlag af stærke og uafhængige statistiske beviser er muligt at fremsætte verificerbare antagelser om gennemsnitsførerens adfærd.
(9)
Den standardprøvecyklus, der anvendes til typegodkendelsesmåling af CO2-emissionerne fra et køretøj, påviser ikke alle de besparelser, der kan tilskrives bestemte teknologier. For at skabe de rette incitamenter til innovation bør kun de besparelser, der ikke dækkes af standardprøvecyklussen, tages i betragtning ved beregningen af de samlede CO2-besparelser.
(10)
Når CO2-besparelserne skal påvises, bør der foretages en sammenligning mellem de samme køretøjer med og uden miljøinnovationen. Prøvningsmetodologien bør omfatte målinger, der kan verificeres, gentages og sammenlignes. For at sikre ensartede spilleregler, og fordi der ikke findes en aftalt og mere realistisk kørecyklus, bør køremønsteret i den nye europæiske kørecyklus som anført i Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 (6) anvendes som en fælles reference. Prøvningsmetodologien bør være baseret på målinger på et chassisdynamometer eller på modellering eller simulering, når sådanne metodologier ville give bedre og mere nøjagtige resultater.
(11)
Kommissionen bør udarbejde retningslinjer for udarbejdelsen af ansøgningen og for prøvningsmetodologierne og regelmæssigt opdatere dem for at tage hensyn til erfaringer indhøstet i forbindelse med vurderingen af forskellige ansøgninger.
(12)
I henhold til forordning (EU) nr. 510/2011 skal ansøgningen være ledsaget af en verifikationsrapport udarbejdet af et uafhængigt og godkendt organ. Dette organ bør være en teknisk tjeneste af kategori A eller B som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (7). For at sikre organets uafhængighed bør tekniske tjenester, der udpeges i overensstemmelse med artikel 41, stk. 6, i nævnte direktiv, imidlertid ikke, for så vidt angår nærværende forordning, anses for et uafhængigt og godkendt organ. Organet bør foruden verifikationsrapporten fremlægge relevant dokumentation for sin uafhængighed af ansøgeren.
(13)
For at sikre en effektiv registrering og overvågning af de specifikke besparelser for de enkelte køretøjer bør besparelserne certificeres som led i typegodkendelsen af et køretøj, og de samlede besparelser bør indføres i typeattesten i overensstemmelse med direktiv 2007/46/EF.
(14)
Kommissionen bør have mulighed for på ad hoc-grundlag at verificere de certificerede samlede besparelser for de enkelte køretøjer. Når det er klart, at de certificerede besparelser ikke svarer til omfanget af de besparelser, der følger af afgørelsen om at godkende en teknologi som en miljøinnovation, bør Kommissionen kunne se bort fra de certificerede CO2-besparelser ved beregningen af de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner. Fabrikanten bør imidlertid i et begrænset tidsrum få mulighed for at påvise, at de certificerede værdier er nøjagtige.
(15)
For at sikre en gennemsigtig ansøgningsprocedure bør der foreligge et offentligt tilgængeligt resumé af ansøgningerne om godkendelse af innovative teknologier og af prøvningsmetodologierne. Når prøvningsmetodologierne er godkendt, bør de være offentligt tilgængelige. De undtagelser fra retten til aktindsigt, der er anført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (8), finder anvendelse i nødvendigt omfang.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes den procedure, der skal følges ved anmodning om, og vurdering, godkendelse og certificering af innovative teknologier, som nedbringer CO2-emissionerne fra lette erhvervskøretøjer i henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 510/2011.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Enhver teknologi, der falder ind under anvendelsesområdet for følgende foranstaltninger, anses ikke for en innovativ teknologi:
a)
effektivitetsforbedringer i luftkonditioneringsanlæg
b)
dæktryksovervågningssystemer, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009
c)
rullemodstand for dæk, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009 og forordning (EF) nr. 1222/2009
d)
gearskiftindikatorer, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009
e)
brug af biobrændstoffer.
2. En ansøgning kan indgives i henhold til denne forordning med hensyn til teknologi, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
den er monteret i højst 3 % af alle nyregistrerede lette erhvervskøretøjer i 2009
b)
den vedrører dele, som er væsentlige for køretøjets effektive drift og forenelige med direktiv 2007/46/EF.
3. I tilfælde af trinvis færdigopbyggede køretøjer tages kun miljøinnovationer, der monteres på et basiskøretøj, der er EF-typegodkendt som et delvis opbygget køretøj, i betragtning med henblik på certificering af CO2-besparelser ved miljøinnovationer i henhold til artikel 11.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»innovativ teknologi«: en teknologi eller en kombination af teknologier med næsten samme tekniske egenskaber og karakteristika (innovativ teknologipakke), hvor CO2-besparelserne kan påvises ved hjælp af en prøvningsmetodologi, og hvor hver af de individuelle teknologier, der udgør kombinationen, falder ind under det anvendelsesområde, der er angivet i artikel 2
2)
»leverandør«: fabrikanten af en innovativ teknologi, som er ansvarlig for at sikre produktionens overensstemmelse, dennes autoriserede repræsentant i Unionen eller importøren
3)
»ansøger«: den fabrikant eller leverandør, der indgiver en ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som miljøinnovation
4)
»miljøinnovation«: en innovativ teknologi ledsaget af en prøvningsmetodologi, der er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med denne forordning
5)
»uafhængigt og certificeret organ«: en teknisk tjeneste af kategori A eller kategori B som omhandlet i artikel 41, stk. 3, litra a) og b), i direktiv 2007/46/EF, der opfylder kravene i artikel 42 i nævnte direktiv, med undtagelse af tekniske tjenester udpeget i overensstemmelse med artikel 41, stk. 6, i nævnte direktiv
6)
»basiskøretøj«: et køretøj, der anvendes til at påvise CO2-besparelser ved miljøinnovation, ved at basiskøretøjet sammenlignes med et køretøj, der er udstyret med innovativ teknologi.
Artikel 4
Ansøgning
1. En ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som miljøinnovation forelægges skriftligt for Kommissionen. Ansøgningen og al støttedokumentationen forelægges via e-mail eller elektronisk datamedium eller uploades på en server, som administreres af Kommissionen. Den skriftlige ansøgning skal indeholde en liste over støttedokumentationen.
2. En ansøgning skal indeholde følgende:
a)
ansøgers kontaktoplysninger
b)
en beskrivelse af den innovative teknologi og den måde, hvorpå den er monteret på et køretøj, herunder bevis for, at teknologien falder ind under det anvendelsesområde, der er angivet i artikel 2
c)
en kortfattet beskrivelse - som offentliggøres, når ansøgningen indgives til Kommissionen - af den innovative teknologi, herunder detaljerede oplysninger, som underbygger, at betingelserne i artikel 2, stk. 2, er opfyldt, og af den prøvningsmetodologi, der henvises til i litra e) i nærværende stykke
d)
en skønnet angivelse af de individuelle køretøjer, der kan eller er beregnet til at blive udstyret med den innovative teknologi, og de skønnede nedbringelser af CO2-emissionerne for disse køretøjer ved hjælp af den innovative teknologi
e)
en metodologi, der skal anvendes til at påvise CO2-emissionsreduktionerne ved den innovative teknologi, eller en henvisning til en sådan metodologi, hvis den allerede er godkendt af Kommissionen
f)
bevis for, at:
i)
den emissionsreduktion, der opnås ved hjælp af den innovative teknologi, opfylder den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, idet der tages hensyn til en eventuel indtrådt forringelse af teknologien
ii)
den innovative teknologi ikke er omfattet af de CO2-målinger i standardprøvecyklussen, der henvises til i artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 510/2011, som angivet i artikel 9, stk. 2, i nærværende forordning
iii)
ansøgeren er ansvarlig for CO2-emissionsreduktionen ved den innovative teknologi som angivet i artikel 9, stk. 3
g)
en verifikationsrapport fra et uafhængigt og godkendt organ som angivet i artikel 7.
Artikel 5
Basiskøretøj og miljøinnovativt køretøj
1. Med henblik på den påvisning af CO2-emissioner, der henvises til i artikel 8, udpeger ansøgeren:
a)
et miljøinnovativt køretøj, der er udstyret med den innovative teknologi
b)
et basiskøretøj, der ikke er udstyret med den innovative teknologi, men i alle andre henseender er identisk med det miljøinnovative køretøj.
2. Hvis den innovative teknologi monteres på et delvis opbygget køretøj, skal basiskøretøjet, jf. stk. 1, afspejle det miljøinnovative køretøjs opbygningsstade.
3. Hvis ansøgeren mener, at de oplysninger, der henvises til i artikel 8 og 9, kan påvises uden brug af et basiskøretøj og et miljøinnovativt køretøj som omhandlet i stk. 1 i denne artikel, skal ansøgningen indeholde de nødvendige oplysninger som begrundelse for denne konklusion og en metodologi, der giver tilsvarende resultater.
Artikel 6
Prøvningsmetodologi
1. Den prøvningsmetodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e), skal give resultater, der kan verificeres, gentages og sammenlignes. Den skal på en realistisk måde og med stor statistisk signifikans kunne påvise den innovative teknologis fordele med hensyn til CO2-emissioner og, hvor det er relevant, tage hensyn til interaktionen med andre miljøinnovationer.
2. Kommissionen offentliggør retningslinjer for udarbejdelsen af prøvningsmetodologier for forskellige potentielle innovative teknologier, som opfylder kriterierne i stk. 1.
Artikel 7
Verifikationsrapport
1. Den verifikationsrapport, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra g), udarbejdes af et uafhængigt og godkendt organ, som ikke er en del af ansøgerens organisation eller på anden måde knyttet dertil.
2. Med henblik på verifikationsrapporten skal det uafhængige og godkendte organ:
a)
kontrollere, at de kriterier for at komme i betragtning, der er angivet i artikel 2, stk. 2, er opfyldt
b)
kontrollere, at de informationer, der afgives i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra f), opfylder kriterierne i artikel 9
c)
kontrollere, at den prøvningsmetodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e), egner sig til certificering af CO2-besparelserne ved den innovative teknologi for de relevante køretøjer, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra d), og opfylder minimumskravene i artikel 6, stk. 1
d)
kontrollere, at den innovative teknologi er forenelig med relevante krav til typegodkendelsen af køretøjet
e)
erklære, at det opfylder kravet i stk. 1 i denne artikel.
Med henblik på litra c) skal det uafhængige og godkendte organ forelægge de prøvningsprotokoller, der er fastsat for verifikationen.
3. Med henblik på certificeringen af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11 skal det uafhængige og godkendte organ på anmodning af fabrikanten udarbejde en rapport om interaktionen mellem flere miljøinnovationer, der anvendes i en type, variant eller udgave af et køretøj.
Rapporten skal angive CO2-besparelserne ved de forskellige miljøinnovationer under hensyntagen til virkningen af interaktionen.
4. Hvis ansøgningen er baseret på data og antagelser, der allerede er godkendt af Kommissionen, eller som indgår i de retningslinjer, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, kan verifikationsrapporten begrænses til kun at omfatte de prøvningsprotokoller, der er omhandlet i stk. 2, andet afsnit.
Artikel 8
Påvisning af CO2-emissioner
1. Følgende CO2-emissioner påvises for et antal køretøjer, som er repræsentative for de individuelle køretøjer, der er angivet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra d):
a)
CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den metodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e)
b)
CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den standardprøvecyklus, der henvises til i artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 510/2011.
Påvisningen af CO2-emissionerne i overensstemmelse med stk. 1, litra a) og b), foretages under prøvningsforhold, der er identiske for alle prøvninger.
2. De samlede besparelser for et individuelt køretøj er forskellen mellem de emissioner, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra a).
Såfremt der er en forskel mellem de emissioner, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra b), trækkes denne forskel fra de samlede besparelser, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra a).
Artikel 9
Kriterier for at kunne komme i betragtning
1. Den minimumsreduktion, der opnås med den innovative teknologi, skal være 1 g CO2/km eller derover. Denne tærskelværdi anses for at være nået, når de samlede besparelser for den innovative teknologi eller innovative teknologipakke, der er påvist i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, er 1 g CO2/km eller derover.
2. Såfremt de samlede besparelser for en innovativ teknologi ikke omfatter eventuelle besparelser, der er påvist under standardprøvecyklussen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, anses den innovative teknologi eller innovative teknologipakke for ikke at være omfattet af standardprøvecyklussen.
3. Den tekniske beskrivelse af den innovative teknologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra b), skal indeholde de detaljerede oplysninger, som er nødvendige for at påvise, at teknologiens CO2-reducerende kapacitet ikke afhænger af parametre eller valg, som ansøgeren ikke har kontrol over.
Såfremt beskrivelsen er baseret på antagelser, skal disse antagelser kunne verificeres og være baseret på et solidt og uafhængigt statistisk materiale, der støtter dem og deres anvendelsesmuligheder i hele Unionen.
Artikel 10
Vurdering af en ansøgning vedrørende en miljøinnovation
1. Når Kommissionen modtager en ansøgning, offentliggør den en kortfattet beskrivelse af den innovative teknologi og prøvningsmetodologien som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra c).
2. Kommissionen vurderer ansøgningen, og senest ni måneder efter modtagelsen af en fuldstændig ansøgning godkender Kommissionen den innovative teknologi som en miljøinnovation sammen med prøvningsmetodologien, medmindre der gøres indsigelse med hensyn til teknologiens berettigelse eller prøvningsmetodologiens relevans.
Afgørelsen om at godkende den innovative teknologi som en miljøinnovation skal indeholde de informationer, som er nødvendige for certificering af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11, dog med forbehold af anvendelsen af de undtagelser fra retten til aktindsigt, der er nærmere angivet i forordning (EF) nr. 1049/2001.
3. Kommissionen kan foreskrive tilpasninger af den foreslåede prøvningsmetodologi eller kræve, at der anvendes en anden godkendt prøvningsmetodologi end den, der foreslås af ansøgeren. Ansøgeren høres om den foreslåede ændring eller valget af prøvningsmetodologi.
4. Vurderingsperioden kan forlænges med fem måneder, hvis Kommissionen mener, at ansøgningen ikke kan vurderes på en passende måde inden for vurderingsperioden på ni måneder som følge af den innovative teknologis og den ledsagende prøvningsmetodologis kompleksitet eller som følge af ansøgningens omfang og indhold.
Hvis vurderingsperioden skal forlænges, underretter Kommissionen ansøgeren senest 40 dage efter modtagelsen af ansøgningen.
Artikel 11
Certificering af CO2-besparelser ved miljøinnovationer
1. En fabrikant, der ønsker at udnytte en reduktion af sine gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner med det formål at opfylde sit specifikke emissionsmål ved hjælp af CO2-besparelserne ved en miljøinnovation, skal ansøge en godkendende myndighed i henhold til direktiv 2007/46/EF om en EF-typegodkendelsesattest for det færdigopbyggede eller delvis opbyggede køretøj, der er udstyret med miljøinnovationen. Ansøgningen om en attest skal foruden de dokumenter med de nødvendige oplysninger, der er nærmere angivet i artikel 6 i direktiv 2007/46/EF, indeholde en henvisning til Kommissionens afgørelse om at godkende en miljøinnovation i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i denne forordning.
2. De certificerede CO2-besparelser ved miljøinnovationen, som er påvist i overensstemmelse med artikel 8 i denne forordning, angives særskilt i både dokumentationen for typegodkendelsen og typeattesten i overensstemmelse med direktiv 2007/46/EF på grundlag af de prøvninger, der er foretaget af de tekniske tjenester i overensstemmelse med artikel 11 i nævnte direktiv ved hjælp af den godkendte prøvningsmetodologi.
Såfremt CO2-besparelserne ved en miljøinnovation for en bestemt type, variant eller udgave ligger under den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, certificeres besparelserne ikke.
3. Såfremt køretøjet er udstyret med mere end en enkelt miljøinnovation, påvises CO2-besparelserne særskilt for hver miljøinnovation i overensstemmelse med proceduren i artikel 8, stk. 1. Summen af de deraf følgende besparelser, som er påvist i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, for hver miljøinnovation, udgør de samlede CO2-besparelser med henblik på certificeringen af dette køretøj.
4. Såfremt interaktion mellem flere miljøinnovationer, der er monteret på et køretøj, ikke kan udelukkes på grund af deres klart forskellige karakter, skal fabrikanten angive dette i ansøgningen til den godkendende myndighed og forelægge en rapport fra det uafhængige og godkendte organ om, hvordan interaktionen påvirker de besparelser, der opnås ved miljøinnovationerne i køretøjet, jf. artikel 7, stk. 3.
Såfremt denne interaktion medfører, at de samlede besparelser er mindre end 1 g CO2/km gange antallet af miljøinnovationer, tages der kun hensyn til de besparelser, der opfylder tærskelværdien i artikel 9, stk. 1, ved beregningen af de samlede besparelser i overensstemmelse med stk. 3 i nærværende artikel.
Artikel 12
Gennemgang af certificeringerne
1. Kommissionen sikrer, at de certificeringer og CO2-besparelser, der er forbundet med de enkelte køretøjer, verificeres på et ad hoc-grundlag.
Såfremt Kommissionen finder, at der er en forskel mellem de certificerede CO2-besparelser og de besparelser, den har verificeret ved hjælp af den eller de relevante prøvningsmetodologier, underretter den fabrikanten herom.
Fabrikanten kan inden 60 dage efter modtagelsen af underretningen indsende dokumentation til Kommissionen, som beviser nøjagtigheden af de certificerede CO2-besparelser. På anmodning af Kommissionen fremlægges rapporten om interaktionen mellem forskellige miljøinnovationer som omhandlet i artikel 7, stk. 3.
2. Såfremt den dokumentation, der henvises til i stk. 1, ikke forelægges inden for den angivne frist, eller hvis Kommissionen finder, at dokumentationen ikke er tilfredsstillende, kan Kommissionen træffe afgørelse om ikke at tage hensyn til de verificerede CO2-besparelser ved beregningen af fabrikantens gennemsnitlige specifikke emissioner for det følgende kalenderår.
3. En fabrikant, hvis certificerede CO2-besparelser ikke længere tages i betragtning, kan ansøge om en ny certificering for de pågældende køretøjer i overensstemmelse med proceduren i artikel 11.
Artikel 13
Udbredelse af oplysninger
En ansøger, som anmoder om fortrolig behandling af oplysninger, der er afgivet i henhold til denne forordning, skal begrunde, hvorfor undtagelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse.
Artikel 14
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2014.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE(EU) č. 427/2014
ze dne 25. dubna 2014,
kterým se stanoví postup schvalování a certifikace inovativních technologií ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 12 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Za účelem podpory vývoje a včasného prosazení nových a vyspělých technologií ke snižování emisí CO2 z vozidel poskytuje nařízení (EU) č. 510/2011 výrobcům a dodavatelům možnost požádat o schválení některých inovativních technologií přispívajících ke snižování emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel. Proto je třeba vyjasnit kritéria pro určení technologií způsobilých ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení.
(2)
Je vhodné vzít v úvahu zkušenosti získané po zavedení systému pro inovativní technologie pro osobní automobily podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 725/2011 (2) a uplatnit stejná kritéria způsobilosti pro lehká užitková vozidla. V případě lehkých užitkových vozidel, která jsou vyráběna a schvalována jako typ ve více stupních, by se však mělo postupovat odlišně. Pro tato vozidla je vhodné omezit certifikaci snížení emisí CO2 na ekologické inovace instalované na základní vozidlo.
(3)
Podle čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011 technologie, které jsou součástí integrovaného přístupu Unie uvedeného ve dvou sděleních Komise ze dne 7. února 2007 (3) a které upravují právní předpisy Unie, nebo jiné technologie, jež jsou povinné podle právních předpisů Unie, nejsou způsobilé ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení. Tyto technologie zahrnují systémy monitorování tlaku v pneumatikách, valivý odpor pneumatik a ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 (4), a pokud jde o valivý odpor pneumatik, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1222/2009 (5).
(4)
Technologie, které jsou již po určitou dobu na trhu široce dostupné, nelze považovat za inovativní ve smyslu článku 12 nařízení (EU) č. 510/2011, a neměly by být tudíž způsobilé ke schválení jako ekologické inovace. S cílem zajistit úplný soulad s prováděcím nařízením (EU) č. 725/2011 je vhodné stanovit, že způsobilé ke schválení jako ekologické inovace by měly být pouze technologie, jimiž jsou vybavena maximálně 3 % všech lehkých užitkových vozidel zaregistrovaných v roce 2009. Tyto limity by měly být podrobeny přezkumu nejpozději v roce 2016.
(5)
Pro účely podpory technologií s nejvyšším potenciálem pro snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel, a zejména vývoje inovačních technik pohonu, by měly být způsobilé pouze takové technologie, které přímo souvisejí s přepravní funkcí vozidla a významně přispívají ke zlepšení celkové spotřeby energie vozidla. Technologie, které jsou z hlediska tohoto účelu přídatné nebo zaměřené na zvýšení pohodlí řidiče či spolucestujících, by způsobilé být neměly.
(6)
Podle nařízení (EU) č. 510/2011 mohou žádosti podávat výrobci i dodavatelé. Žádost by měla obsahovat potřebné důkazy o splnění kritérií způsobilosti v celém rozsahu, včetně metody měření snížení emisí CO2 dosaženého použitím dané inovativní technologie.
(7)
Mělo by být možné měřit snížení emisí CO2 dosažené použitím ekologické inovace na uspokojivé úrovni přesnosti. Této přesnosti lze dosáhnout pouze tehdy, sníží-li se emise o 1 g CO2/km či více.
(8)
Pokud snížení emisí CO2 pomocí určité technologie závisí na chování řidiče nebo na jiných faktorech, které jsou mimo kontrolu žadatele, neměla by tato technologie být v zásadě způsobilá ke schválení jako ekologická inovace, pokud nelze z pádných a nezávislých statistických důkazů vyvodit ověřitelné předpoklady ohledně průměrného chování řidičů.
(9)
Standardní zkušební cyklus používaný pro měření emisí CO2 z určitého vozidla v rámci schvalování typu neprokáže veškeré snížení emisí, které lze přičítat určitým technologiím. Pro vytvoření patřičných pobídek k inovacím by mělo být pro výpočet celkového snížení emisí CO2 bráno v úvahu pouze snížení, které nezachycuje standardní zkušební cyklus.
(10)
Při prokazování snížení emisí CO2 by mělo být provedeno srovnání stejných vozidel vybavených danou ekologickou inovací a bez této inovace. Zkušební metoda by měla zajistit ověřitelná, opakovatelná a srovnatelná měření. V zájmu zajištění rovných podmínek a při neexistenci dohodnutého a realističtějšího jízdního cyklu by měly být jako společný referenční základ používány jízdní režimy v novém evropském jízdním cyklu stanoveném v nařízení Komise (ES) č. 692/2008 (6). Zkušební metoda by měla být založena na měřeních na vozidlovém dynamometru nebo s použitím modelace či simulace tam, kde by tyto metody poskytly lepší a přesnější výsledky.
(11)
Komise by měla stanovit pokyny k přípravě žádosti ke zkušebním metodám, které by měly být pravidelně aktualizovány, aby zohledňovaly zkušenosti získané při posuzování různých žádostí.
(12)
Podle nařízení (EU) č. 510/2011 musí být k žádosti přiložena zpráva o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem. Tímto subjektem by měla být technická zkušebna kategorie A nebo B uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (7). Avšak pro zajištění nezávislosti uvedeného subjektu by neměly být považovány za nezávislý a autorizovaný subjekt ve smyslu tohoto nařízení technické zkušebny určené v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice. Uvedený subjekt by měl spolu se zprávou o ověření poskytnout příslušné důkazy o své nezávislosti na žadateli.
(13)
Pro zajištění efektivní registrace a monitorování konkrétního snížení emisí z jednotlivých vozidel by měla být snížení emisí certifikována v rámci schvalování typu vozidla a celkové snížení emisí by mělo být uvedeno v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES.
(14)
Komise by měla mít možnost provádět ad hoc ověření certifikovaných celkových snížení emisí u jednotlivých vozidel. V případě, kdy je zřejmé, že certifikovaná snížení emisí neodpovídají úrovni snížení emisí vyplývajících z rozhodnutí o schválení určité technologie jako ekologické inovace, by Komise měla mít možnost nepřihlížet k certifikovaným snížením emisí CO2 při výpočtu průměrných specifických emisí CO2. Výrobci by však měla být poskytnuta určitá omezená lhůta, během níž by mohl prokázat, že jsou certifikované hodnoty správné.
(15)
Pro zajištění transparentního postupu týkajícího se žádostí by měly být zpřístupněny veřejnosti souhrnné informace o žádostech o schválení inovativních technologií a zkušebních metod. Po schválení by měly být zkušební metody veřejně přístupné. Výjimky z práva přístupu veřejnosti k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (8) se použijí přiměřeně.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví postup pro podávání žádostí, posuzování, schvalování a certifikaci týkající se inovativních technologií snižujících emise CO2 z lehkých užitkových vozidel podle článku 12 nařízení (EU) č. 510/2011.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Jakákoliv technologie spadající do oblasti působnosti těchto opatření není považována za inovativní technologii:
a)
zvýšení účinnosti klimatizačních systémů;
b)
systémy monitorování tlaku v pneumatikách spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
c)
valivý odpor pneumatik spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009 a nařízení (ES) č. 1222/2009;
d)
ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
e)
používání biopaliv.
2. Žádost může být podána podle tohoto nařízení ve vztahu k technologii za předpokladu splnění těchto podmínek:
a)
touto technologií byla vybavena maximálně 3 % všech nových lehkých užitkových vozidel zaregistrovaných v roce 2009;
b)
tato technologie se týká komponent, které jsou nezbytné pro účinné fungování daného vozidla, a je slučitelná se směrnicí 2007/46/ES.
3. V případě dokončených vozidel se pro certifikaci snížení emisí CO2 podle článku 11 berou v úvahu pouze ekologické inovace, kterými je vybaveno základní vozidlo, které získalo schválení typu ES jako neúplné vozidlo.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„inovativní technologií“ se rozumí technologie nebo kombinace technologií s podobnými technickými prvky a charakteristikami (inovativní technologický soubor), kde lze snížení emisí CO2 prokázat pomocí jedné zkušební metody a kde každá jednotlivá technologie, která je součástí kombinace technologií, spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
2)
„dodavatelem“ se rozumí výrobce určité inovativní technologie odpovědný za zajištění shodnosti výroby nebo jeho pověřený zástupce v Unii či dovozce;
3)
„žadatelem“ se rozumí výrobce nebo dodavatel podávající žádost o schválení určité inovativní technologie jako ekologické inovace;
4)
„ekologickou inovací“ se rozumí inovativní technologie společně se zkušební metodou, které schválila Komise v souladu s tímto nařízením;
5)
„nezávislým a autorizovaným subjektem“ se rozumí technická zkušebna kategorie A nebo kategorie B uvedená v čl. 41 odst. 3 písm. a) a b) směrnice 2007/46/ES splňující požadavky stanovené v článku 42 uvedené směrnice, s výjimkou technických zkušeben určených v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice.
6)
„standardním vozidlem“ se rozumí vozidlo, které se porovnává s vozidlem vybaveným inovativní technologií za účelem prokázání snížení CO2 prostřednictvím ekologické inovace.
Článek 4
Žádost
1. Žádost o schválení inovativní technologie jako ekologické inovace se podává Komisi písemně. Žádost a veškerá podkladová dokumentace se podává též elektronickou poštou nebo na nosiči elektronických dat nebo prostřednictvím serveru spravovaného Komisí. V písemné žádosti je uveden seznam podkladové dokumentace.
2. Žádost obsahuje tyto informace:
a)
kontaktní údaje žadatele;
b)
popis dané inovativní technologie a způsob, jakým je instalována na vozidle, včetně důkazů, že daná technologie spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
c)
souhrnný popis inovativní technologie, včetně podrobných informací potvrzujících splnění podmínek stanovených v čl. 2 odst. 2, a zkušební metody uvedené v písmenu e) tohoto odstavce; tento popis se při podání žádosti Komisi zveřejní;
d)
předběžné určení jednotlivých vozidel, která mohou být vybavena danou inovativní technologií nebo jejichž vybavení danou inovativní technologií se zamýšlí, a odhadované snížení emisí CO2 dosažené u těchto vozidel na základě použití dané inovativní technologie;
e)
metodu, která bude použita pro prokázání snížení emisí CO2 prostřednictvím dané inovativní technologie, nebo pokud Komise tuto metodu již schválila, odkaz na schválenou metodu;
f)
důkaz toho, že
i)
snížení emisí dosažené použitím dané inovativní technologie splňuje limit uvedený v čl. 9 odst. 1, s ohledem na opotřebení technologie po určité době,
ii)
inovativní technologie nepodléhá standardnímu zkušebnímu cyklu měření CO2 uvedenému v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení,
iii)
žadatel odpovídá za snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 3;
g)
zprávu o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem, jak je uvedeno v článku 7.
Článek 5
Standardní vozidlo a vozidlo s ekologickou inovací
1. Pro účely prokázání emisí CO2 uvedeného v článku 8 žadatel určí:
a)
vozidlo s ekologickou inovací, které má být vybaveno danou inovativní technologií;
b)
standardní vozidlo, které nemá být vybaveno danou inovativní technologií, ale které je ve všech ostatních aspektech totožné s vozidlem s ekologickou inovací.
2. V případě, že je inovativní technologií vybaveno nedokončené vozidlo, standardní vozidlo uvedené v odstavci 1 musí odpovídat stavu dokončení vozidla s ekologickou inovací.
3. Pokud lze podle názoru žadatele prokázat údaje uvedené v článcích 8 a 9 bez použití standardního vozidla a vozidla s ekologickou inovací, jak je uvedeno v odstavci 1 tohoto článku, žádost obsahuje nezbytné informace zdůvodňující tento závěr a metodu poskytující rovnocenné výsledky.
Článek 6
Zkušební metoda
1. Zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) poskytne výsledky, které jsou ověřitelné, opakovatelné a srovnatelné. Je schopna reálně prokázat statisticky významné snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie a v příslušných případech vezme v úvahu vzájemné působení s ostatními ekologickými inovacemi.
2. Komise zveřejní pokyny k přípravě zkušebních metod pro různé potenciální inovativní technologie splňujících kritéria uvedená v odstavci 1.
Článek 7
Zpráva o ověření
1. Zprávu o ověření uvedenou v čl. 4 odst. 2 písm. g) zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt, který není součástí společnosti žadatele či není jinak s touto společností spojen.
2. Pro účely zprávy o ověření nezávislý a autorizovaný subjekt
a)
ověří splnění kritérií způsobilosti uvedených v čl. 2 odst. 2;
b)
ověří, zda informace poskytnuté v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. f) splňují kritéria stanovená v článku 9;
c)
ověří, zda je zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) vhodná pro certifikaci snížení emisí CO2 dosaženého pomocí inovativní technologie u příslušných vozidel uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. d) a splňuje minimální požadavky uvedené v čl. 6 odst. 1;
d)
ověří, zda je inovativní technologie slučitelná s příslušnými specifikovanými požadavky pro schválení typu vozidla;
e)
prohlásí, že splňuje požadavek uvedený v odstavci 1.
Pro účely písmene c) nezávislý a autorizovaný subjekt poskytne zkušební protokoly použité pro ověření.
3. Pro účely certifikace snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt na žádost výrobce zprávu o vzájemném působení několika ekologických inovací, jimiž je vybaven jeden typ, varianta nebo verze vozidla.
Zpráva uvede snížení emisí CO2 dosažené pomocí různých ekologických inovací s ohledem na dopad jejich vzájemného působení.
4. Zpráva o ověření se může omezit pouze na zkušební protokoly uvedené v druhém pododstavci odst. 2, pokud žadatel zakládá svoji žádost na údajích a předpokladech, které byly schváleny Komisí nebo jsou zahrnuty do pokynů uvedených v čl. 6 odst. 2.
Článek 8
Prokázání emisí CO2
1. U řady vozidel zastupujících jednotlivá vozidla uvedená v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. d) se prokazují tyto emise CO2:
a)
emise CO2 ze standardního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití metody uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. e);
b)
emise CO2 ze základního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití standardního zkušebního cyklu uvedeného v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011.
Prokázání emisí CO2 v souladu s písmeny a) a b) prvního pododstavce se provádí za zkušebních podmínek stejných u všech zkoušek.
2. Celkové snížení emisí u jednotlivých vozidel představuje rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
V případě, že se vyskytne rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. b), odečte se tento rozdíl od celkového snížení emisí prokázaného v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
Článek 9
Kritéria způsobilosti
1. Minimální snížení emisí dosažené pomocí inovativní technologie je 1 g CO2/km. Tento limit se považuje za splněný, odpovídá-li celkové snížení dosažené pomocí inovativní technologie nebo inovativního technologického souboru prokázané v souladu s čl. 8 odst. 2 výši 1 g CO2/km nebo více.
2. V případě, že celkové snížení emisí prostřednictvím určité inovativní technologie nezahrnuje snížení prokázané v rámci standardního zkušebního cyklu v souladu s čl. 8 odst. 2, se inovativní technologie nebo inovativní technologický soubor považují za technologie nepodléhající standardnímu zkušebnímu cyklu.
3. Technický popis inovativní technologie uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. b) obsahuje potřebné údaje pro prokázání, že výkonnost dané technologie v oblasti snižování emisí CO2 nezávisí na nastavení nebo výběru mimo kontrolu žadatele.
V případě, že popis vychází z určitých předpokladů, jsou tyto předpoklady ověřitelné a založené na pádných a nezávislých statistických důkazech podporujících tyto předpoklady a jejich použitelnost v rámci celé Unie.
Článek 10
Posouzení žádosti o ekologickou inovaci
1. Po přijetí žádosti zveřejní Komise souhrnný popis inovativní technologie a zkušební metody uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. c).
2. Komise posoudí žádost a do devíti měsíců od přijetí úplné žádosti schválí danou inovativní technologii jako ekologickou inovaci spolu se zkušební metodou, pokud nejsou vzneseny námitky proti způsobilosti dané technologie nebo vhodnosti zkušební metody.
Rozhodnutí o schválení inovativní technologie jakožto ekologické inovace obsahuje údaje požadované pro certifikaci snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 tohoto nařízení, s výhradou použití výjimek z práva veřejnosti na přístup k dokumentům uvedených v nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Komise může požadovat úpravy navrhované zkušební metody nebo si vyžádat použití jiné schválené zkušební metody než té, kterou navrhl žadatel. Navrhovaná úprava nebo výběr zkušební metody jsou konzultovány s žadatelem.
4. Lhůta pro posouzení může být prodloužena o pět měsíců, pokud Komise shledá, že vzhledem ke složitosti dané inovativní technologie a příslušné zkušební metody nebo z důvodu rozsahu a obsahu žádosti nelze žádost náležitě posoudit v rámci devítiměsíční lhůty pro posouzení.
Komise informuje žadatele o případném prodloužení lhůty pro posouzení do 40 dní od přijetí žádosti.
Článek 11
Certifikace snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologických inovací
1. Výrobce, který chce získat výhody ze snížení svých průměrných specifických emisí CO2 pro účely splnění svého cíle pro specifické emise na základě snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologické inovace, podá ve smyslu směrnice 2007/46/ES schvalovacímu orgánu žádost o certifikát ES schválení typu pro dokončené nebo neúplné vozidlo vybavené ekologickou inovací. V žádosti o certifikát je kromě dokumentů obsahujících potřebné informace podle článku 6 směrnice 2007/46/ES uveden odkaz na rozhodnutí Komise o schválení ekologické inovace v souladu s čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Certifikované snížení emisí CO2 prostřednictvím dané ekologické inovace, jež bylo prokázáno v souladu s článkem 8 tohoto nařízení, je uvedeno zvlášť v dokumentaci o schválení typu i v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí 2007/46/ES na základě zkoušek provedených technickými zkušebnami v souladu s článkem 11 uvedené směrnice s použitím schválené zkušební metody.
Pokud je snížení emisí CO2 prostřednictvím určité ekologické inovace u specifického typu, varianty nebo verze pod limitem uvedeným v čl. 9 odst. 1, není snížení certifikováno.
3. V případě, že je vozidlo vybaveno více než jednou ekologickou inovací, se snížení emisí CO2 prokazuje zvlášť pro každou ekologickou inovaci postupem podle čl. 8 odst. 1. Součet výsledných snížení stanovených v souladu s čl. 8 odst. 2 pro každou ekologickou inovaci představuje celkové snížení emisí CO2 pro účely certifikace daného vozidla.
4. Pokud nelze vyloučit vzájemné působení několika ekologických inovací instalovaných na jednom vozidle z důvodu jejich zřejmě odlišné povahy, uvede výrobce tuto informaci v žádosti podané schvalovacímu orgánu a poskytne zprávu nezávislého a autorizovaného subjektu o dopadu uvedeného vzájemného působení na snížení emisí dosaženého prostřednictvím ekologických inovací u daného vozidla, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 3.
V případě, že z důvodu vzájemného působení je celkové snížení nižší než hodnota 1 g CO2/km vynásobená počtem ekologických inovací, jsou pro výpočet celkového snížení emisí v souladu s odstavcem 3 tohoto článku vzata v úvahu pouze snížení emisí prostřednictvím ekologických inovací, která splňují limit stanovený v čl. 9 odst. 1.
Článek 12
Přezkum certifikací
1. Komise zajistí ad hoc ověřování certifikací a snížení emisí CO2 přičítané jednotlivým vozidlům.
Tam, kde Komise zjistí rozdíl mezi certifikovaným snížením emisí CO2 a snížením těchto emisí, které ověřila pomocí příslušné zkušební metody nebo metod, oznámí svá zjištění výrobci.
Výrobce může do 60 dní od přijetí uvedeného oznámení poskytnout Komisi důkazy prokazující správnost certifikovaného snížení emisí CO2. Na žádost Komise je předložena zpráva o vzájemném působení odlišných ekologických inovací uvedená v čl. 7 odst. 3.
2. Nejsou-li důkazy uvedené v odstavci 1 v uvedené lhůtě poskytnuty nebo zjistí-li Komise, že poskytnuté důkazy nejsou uspokojivé, může se rozhodnout nevzít certifikovaná snížení emisí CO2 v úvahu při výpočtu průměrných specifických emisí tohoto výrobce pro následující kalendářní rok.
3. Výrobce, u něhož se certifikované snížení emisí CO2 přestane brát v úvahu, může požádat o novou certifikaci dotčených vozidel postupem podle článku 11.
Článek 13
Zpřístupnění informací
Žadatel požadující zachování důvěrnosti informací, které předkládá podle tohoto nařízení, zdůvodní, proč má být použita některá z výjimek uvedených v článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. dubna 2014.