KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 664/2014
af 18. december 2013
om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 med hensyn til fastlæggelsen af EU-symboler for beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter og med hensyn til visse regler om oprindelse, visse procedureregler og visse yderligere overgangsbestemmelser
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 5, stk. 4, første og andet afsnit, artikel 12, stk. 7, første afsnit, artikel 16, stk. 2, artikel 19, stk. 2, første afsnit, artikel 23, stk. 4, første afsnit, artikel 25, stk. 3, artikel 49, stk. 7, første afsnit, artikel 51, stk. 6, første afsnit, artikel 53, stk. 3, første afsnit, og artikel 54, stk. 2, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1151/2012 har ophævet og erstattet Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 af 20. marts 2006 om garanterede traditionelle specialiteter (2) i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer og forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (3). Forordning (EU) nr. 1151/2012 giver Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. For at sikre, at kvalitetsordningerne for landbrugsvarer og fødevarer fungerer gnidningsløst i den nye retlige ramme, bør visse regler vedtages ved hjælp af sådanne retsakter. De nye regler bør træde i stedet for gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 509/2006 og (EF) nr. 510/2006, der var fastsat i henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1898/2006 af 14. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (4) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1216/2007 af 18. oktober 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 om garanterede traditionelle specialiteter (5)i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer.
(2)
For at tage hensyn til den særlige karakter og navnlig de fysiske og materielle begrænsninger af fremstillingen af produkter af animalsk oprindelse, hvis navn er registreret som en beskyttet oprindelsesbetegnelse, bør undtagelser med hensyn til foderstoffers oprindelse tillades i varespecifikationen for sådanne produkter. Sådanne undtagelser bør på ingen måde påvirke sammenhængen mellem det geografiske miljø og produktets specifikke kvalitet eller karakteristika, hovedsagelig eller fuldstændig kan tilskrives dette miljø.
(3)
For at tage højde for den særlige karakter af visse produkter med beskyttede geografiske betegnelser bør der i varespecifikationen for sådanne produkter tillades restriktive bestemmelser med hensyn til råvarers oprindelse. Sådanne restriktive bestemmelser bør være begrundet i objektive kriterier, som er i overensstemmelse med de generelle principper i ordningen for beskyttede geografiske betegnelser, og som yderligere forbedrer produkternes sammenhæng med ordningens mål.
(4)
For at sikre, at de relevante oplysninger formidles til forbrugerne, bør der fastlægges EU-symboler, der står for beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter.
(5)
For at sikre, at varespecifikationerne for garanterede traditionelle specialiteter kun giver relevante og kortfattede oplysninger, og for at undgå et alt for omfattende antal ansøgninger om registrering eller om godkendelse af en ændring af en varespecifikation for en garanteret traditionel specialitet, bør der fastlægges en begrænsning af varespecifikationernes længde.
(6)
For at lette ansøgningsproceduren, bør der fastsættes supplerende bestemmelser om nationale indsigelsesprocedurer for fælles ansøgninger, der vedrører mere end et nationalt område. Eftersom retten til at gøre indsigelse burde være garanteret på hele EU's område, bør der være en forpligtelse til at gennemføre nationale indsigelsesprocedurer i alle medlemsstater, der er berørt af de fælles ansøgninger.
(7)
For at få en klar indsigelsesprocedure, er det nødvendigt at anføre ansøgerens proceduremæssige forpligtelser, i tilfælde af at de relevante høringer efter indgivelsen af en begrundet indsigelse fører til enighed.
(8)
For at lette behandlingen af ansøgninger om ændring af en varespecifikation bør der fastsættes supplerende regler for kontrollen af ændringsansøgningerne og for indgivelse og vurdering af mindre ændringer. Da midlertidige ændringer haster, bør de undtages fra standardproceduren og bør være fritaget for formel godkendelse fra Kommissionen. Kommissionen bør imidlertid holdes fuldt underrettet om indholdet af og begrundelsen for sådanne ændringer.
(9)
For at sikre, at alle parter har mulighed for at forsvare deres rettigheder og legitime interesser, bør der fastlægges supplerende regler for annulleringsproceduren. Annulleringsproceduren bør bringes i overensstemmelse med standardproceduren for registrering, der er fastsat i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012. Det bør også gøres klart, at medlemsstaterne er blandt de juridiske personer, som kan have en legitim interesse i at indsende en anmodning om annullering i henhold til artikel 54, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning.
(10)
For at beskytte producenternes og de berørte parters legitime interesser, bør det stadig være muligt, at enhedsdokumenter vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er registreret før den 31. marts 2006, og for hvilke der ikke er offentliggjort et enhedsdokument, offentliggøres på anmodning af de berørte medlemsstater.
(11)
I artikel 12, stk. 3, og artikel 23, stk. 3, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 er det fastsat, at i forbindelse med produkter med oprindelse i Unionen, der markedsføres under en beskyttet oprindelsesbetegnelse, en beskyttet geografisk betegnelse, eller som en garanteret traditionel specialitet, skal de til disse produkter knyttede EU-symboler, anføres på mærkningen, og at de relevante betegnelser eller forkortelser kan anføres på mærkningen. I henhold til artikel 23, stk. 3, andet afsnit, er det fastsat, at det er valgfrit at anvende symbolet på garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen. Disse bestemmelser finder først anvendelse fra den 4. januar 2016. Dog er der i forordning (EF) nr. 509/2006 og forordning (EF) nr. 510/2006, der blev ophævet ved forordning (EU) nr. 1151/2012, fastsat en forpligtelse til på mærkningen af produkter med oprindelse i Unionen at anføre enten symbolet eller den fuldstændige betegnelse, og der blev åbnet mulighed for at anvende betegnelsen »garanteret traditionel specialitet« på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen. Af hensyn til kontinuiteten mellem de to ophævede forordninger og forordning (EU) nr. 1151/2012, bør forpligtelsen til på mærkningen af produkter med oprindelse i Unionen at anføre enten EU-symbolerne eller den respektive betegnelse og muligheden for at anvende betegnelsen »garanteret traditionel specialitet« på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen, betragtes som implicit fastsat ved forordning (EU) nr. 1151/2012 og allerede gældende. Af hensyn til retssikkerheden og for at beskytte producenternes eller berørte parters rettigheder og legitime interesser bør betingelserne for anvendelse af symboler og betegnelser på mærkningen som fastsat i forordning (EF) nr. 509/2006 og forordning (EF) nr. 510/2006, fortsat finde anvendelse indtil den 3. januar 2016.
(12)
Af hensyn til klarhed og retssikkerhed bør forordning (EF) nr. 1898/2006 og forordning (EF) nr. 1216/2007 ophæves -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Særlige regler om foderstoffers og råvarers oprindelse
1. Med henblik på artikel 5 i forordning (EU) nr. 1151/2012, må foderstoffer udelukkende stamme fra det afgrænsede geografiske område for animalske produkter, hvis navn er registreret som en beskyttet oprindelsesbetegnelse.
Hvis oprindelse udelukkende fra det afgrænsede geografiske område ikke er teknisk gennemførligt, kan foderstoffer, der ikke stammer fra det pågældende område, tilsættes, forudsat at produktets kvalitet eller karakteristika, der hovedsagelig kan tilskrives det geografiske miljø, ikke berøres. Foderstoffer, der ikke stammer fra det afgrænsede geografiske område, må i intet tilfælde overstige 50 % tørstof på årsbasis.
2. Enhver begrænsning for råvarernes oprindelse, der er anført i varespecifikationen for et produkt, hvis navn er registreret som en beskyttet geografisk betegnelse, skal begrundes ud fra den sammenhæng, der henvises til i artikel 7, stk. 1, litra f), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1151/2012.
Artikel 2
EU-symboler
De EU-symboler, der henvises til i artikel 12, stk. 2, og artikel 23, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, fremgår af bilaget til denne forordning.
Artikel 3
Begrænsning af varespecifikationer for garanterede traditionelle specialiteter
Den varespecifikation, der er omhandlet i artikel 19 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal være præcis og må ikke overstige 5 000 ord, undtagen i behørigt begrundede tilfælde.
Artikel 4
Nationale indsigelsesprocedurer for fælles ansøgninger
I forbindelse med fælles ansøgninger som omhandlet i artikel 49, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012 gennemføres de dermed forbundne nationale indsigelsesprocedurer i alle de berørte medlemsstater.
Artikel 5
Anmeldelsespligt vedrørende enighed i indsigelsesprocedure
Når de berørte parter når til enighed efter de høringer, der er omhandlet i artikel 51, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012, underretter myndighederne i den medlemsstat eller det tredjeland, hvorfra ansøgningen er indgivet, Kommissionen om alle de faktorer, der gjorde enigheden mulig, herunder udtalelser fra ansøgeren og myndighederne i en medlemsstat eller i et tredjeland eller andre fysiske og juridiske personer, der har indgivet en indsigelse.
Artikel 6
Ændringer af en varespecifikation
1. Ansøgningen om en væsentlig ændring af en varespecifikation som omhandlet i artikel 53, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012 skal indeholde en udtømmende beskrivelse og den specifikke begrundelse for hver ændring. For hver ændring skal beskrivelsen i detaljer sammenligne den oprindelige varespecifikation og, hvor det er relevant, det oprindelige enhedsdokument med de ændrede udgaver, der foreslås.
Ansøgningen skal kunne stå alene. Den skal indeholde alle ændringer af varespecifikationen og, hvor det er relevant, af enhedsdokumentet, for hvilket der ansøges om godkendelse.
En ansøgning om en væsentlig ændring, som ikke overholder bestemmelserne i første og andet afsnit, tages ikke i betragtning. Kommissionen underretter ansøgeren, hvis ansøgningen ikke kan antages.
Kommissionens godkendelse af en ansøgning om en væsentlig ændring af en varespecifikation omfatter kun de ændringer, der er medtaget i selve ansøgningen.
2. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser indgives til myndighederne i den medlemsstat, hvor det geografiske område for betegnelsen befinder sig. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation vedrørende garanterede traditionelle specialiteter indgives til myndighederne i den medlemsstat, hvor sammenslutningen er etableret. Hvis ansøgningen om en mindre ændring af en varespecifikation ikke stammer fra den sammenslutning, der havde indgivet ansøgningen om registrering af det navn eller de navne, som varespecifikationen vedrører, giver medlemsstaten denne sammenslutning, hvis den stadig eksisterer, lejlighed til at fremsætte bemærkninger vedrørende ansøgningen. Hvis medlemsstaten finder, at kravene i forordning (EU) nr. 1151/2012 og i de bestemmelser, der er vedtaget i henhold dertil, er opfyldt, kan den indgive et ansøgningsdossier om en mindre ændring til Kommissionen. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation for produkter med oprindelse i tredjelande kan indgives af en sammenslutning, som har en legitim interesse, enten direkte til Kommissionen eller via det pågældende tredjelands myndigheder.
Ansøgningen om en mindre ændring må kun indeholde mindre ændringer i betydningen i artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Ansøgningen skal beskrive de mindre ændringer, give en kort begrundelse for, at der er behov for en ændring, og påvise, at de foreslåede ændringer betragtes som mindre i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Den skal for hvert ændringsforslag sammenligne den oprindelige varespecifikation og, hvor det er relevant, det oprindelige enhedsdokument med den ændrede udgave, der foreslås. Ansøgningen skal kunne stå alene og skal indeholde alle ændringer af varespecifikationen og, hvor det er relevant, af det enhedsdokument, for hvilket der ansøges om godkendelse.
Mindre ændringer, som er nævnt i artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012, betragtes som godkendt, hvis Kommissionen ikke underretter ansøgeren om det modsatte inden for tre måneder fra modtagelsen af ansøgningen.
En ansøgning om en ændring af mindre omfang, der ikke er i overensstemmelse med andet afsnit i dette stykke, antages ikke. Stiltiende godkendelse, der er omhandlet i tredje afsnit i dette stykke, finder ikke anvendelse på sådanne ansøgninger. Senest tre måneder efter modtagelsen af ansøgningen underretter Kommissionen ansøgeren, hvis ansøgningen ikke antages.
Kommissionen offentliggør de godkendte mindre ændringer af en varespecifikation, som ikke medfører en ændring af de elementer, der er omhandlet i artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
3. Proceduren i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012 finder ikke anvendelse på ændringer, som vedrører en midlertidig ændring af varespecifikationen, som følger af, at de offentlige myndigheder har indført obligatoriske sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, eller som er forbundet med naturkatastrofer eller ugunstige vejrforhold, der formelt anerkendes af de kompetente myndigheder.
Disse ændringer skal meddeles Kommissionen sammen med begrundelsen herfor senest to uger efter godkendelsen. Midlertidige ændringer af en varespecifikation vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser meddeles Kommissionen af myndighederne i den medlemsstat, hvor det geografiske område for betegnelsen befinder sig. Myndighederne i den medlemsstat, hvor sammenslutningen er etableret, skal meddele midlertidige ændringer af en varespecifikation vedrørende garanterede traditionelle specialiteter til Kommissionen. Midlertidige ændringer vedrørende produkter med oprindelse i tredjelande meddeles til Kommissionen, enten ved en sammenslutning, som har en legitim interesse, eller af det pågældende tredjelands myndigheder. Medlemsstaterne offentliggør sådanne midlertidige ændringer af varespecifikationen. I meddelelser om en midlertidig ændring af en varespecifikation vedrørende en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse vedlægger medlemsstaterne kun henvisningen til offentliggørelsen. I meddelelser om en midlertidig ændring i en varespecifikation vedrørende en garanteret traditionel specialitet vedlægger medlemsstaterne den midlertidige ændring af varespecifikationen, som den er offentliggjort. I meddelelser om produkter med oprindelse i tredjelande sendes de godkendte midlertidige ændringer af varespecifikationen til Kommissionen. Bevis på de sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger og en kopi af loven om anerkendelse af naturkatastrofer eller ugunstige vejrforhold vedlægges alle meddelelser om midlertidige ændringer fra medlemsstaterne og tredjelande. Kommissionen offentliggør sådanne ændringer.
Artikel 7
Annullering
1. Proceduren i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012 finder tilsvarende anvendelse på annullering af en registrering, som omhandlet i artikel 54, stk. 1, første og andet afsnit, i nævnte forordning.
2. Medlemsstaterne har mulighed for at indgive en anmodning om annullering på eget initiativ i henhold til artikel 54, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
3. Annulleringsanmodningen offentliggøres i medfør af artikel 50, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
4. Begrundede indsigelser vedrørende annullering kan kun antages, hvis de påviser den registrerede betegnelses fortsatte erhvervsmæssig betydning for en berørt person.
Artikel 8
Overgangsbestemmelser
1. For så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er registreret før den 31. marts 2006, offentliggør Kommissionen på begæring af en medlemsstat et enhedsdokument, som er forelagt af den pågældende medlemsstat, i Den Europæiske Unions Tidende. Denne offentliggørelse skal ledsages af henvisningen til offentliggørelsen af varespecifikationen.
2. Følgende regler finder anvendelse indtil den 3. januar 2016:
a)
for produkter med oprindelse i Unionen, skal det registrerede navn, såfremt det er anført på mærkningen, ledsages enten af det relevante EU-symbol eller af den relevante betegnelse, der er omhandlet i artikel 12, stk. 3, eller artikel 23, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012
b)
for produkter, som produceres uden for Unionen, er den betegnelse, som er omhandlet i artikel 23, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012, valgfri på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter.
Artikel 9
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1898/2006 og (EF) nr. 1216/2007 ophæves.
Artikel 10
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 5 gælder kun for indsigelsesprocedurer, for hvilke den tremåneders periode, der er fastsat i artikel 51, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012, ikke er udløbet på datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2013.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 664/2014
ze dne 18. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o stanovení symbolů Unie pro chráněná označení původu, chráněná zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality a o některá pravidla pro původ, procesní pravidla a další přechodná pravidla
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 5 odst. 4 první a druhý pododstavec, čl. 12 odst. 7 první pododstavec, čl. 16 odst. 2, čl. 19 odst. 2 první pododstavec, čl. 23 odst. 4 první pododstavec, čl. 25 odst. 3, čl. 49 odst. 7 první pododstavec, čl. 51 odst. 6 první pododstavec, čl. 53 odst. 3 první pododstavec a čl. 54 odst. 2 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 1151/2012 byla zrušena a nahrazena nařízení Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (2), a (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (3). Nařízením (EU) č. 1151/2012 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. Aby bylo zajištěno hladké fungování režimů jakosti zemědělských produktů a potravin v novém právním rámci, je třeba prostřednictvím takových aktů přijmout některá pravidla. Tato nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla k nařízením (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006, jež byla stanovena v nařízení Komise (ES) č. 1898/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (4), a v nařízení Komise (ES) č. 1216/2007 ze dne 18. října 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 509/2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (5).
(2)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy, a zejména fyzických a materiálních omezení produkce produktů živočišného původu, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, by měly být ve specifikaci takových produktů povoleny odchylky, pokud jde o původ krmiva. Uvedené odchylky by neměly mít žádný vliv na souvislost mezi zeměpisným prostředím a zvláštní jakostí nebo vlastností produktu danou především nebo výhradně tímto prostředím.
(3)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy některých produktů by měla být ve specifikaci takových produktů povolena omezení týkající se původu surovin v případě chráněných zeměpisných označení. Tato omezení by měla být odůvodněna na základě objektivních kritérií, která jsou v souladu s obecnými zásadami režimu chráněných zeměpisných označení a dále zlepšují soulad produktů s cíli tohoto režimu.
(4)
Aby bylo zajištěno, že spotřebiteli jsou sdělovány náležité informace, měly by být stanoveny symboly Unie navržené za účelem propagace chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit.
(5)
Aby se zajistilo, že specifikace produktu pro zaručené tradiční speciality poskytuje pouze relevantní a stručné informace, a aby se zabránilo příliš objemným žádostem o zápis nebo žádostem o schválení změny specifikace produktu pro zaručenou tradiční specialitu, měla by být stanovena maximální délka specifikací produktu.
(6)
Za účelem zjednodušení postupu podávání žádostí by měla být stanovena další pravidla pro vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí týkajících se více než jednoho státního území. Vzhledem k tomu, že právo podat námitku by mělo být zaručeno na celém území Unie, měla by být stanovena povinnost provádět vnitrostátní námitková řízení ve všech členských státech, jichž se společné žádosti týkají.
(7)
Aby byly kroky v námitkovém řízení jasné, je třeba upřesnit procesní povinnosti žadatele v případě, že po náležitých konzultacích provedených po podání odůvodněného prohlášení o námitce bylo dosaženo dohody.
(8)
Aby se zjednodušilo zpracování žádostí o změnu specifikace produktu, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se podrobného prozkoumání žádostí o změnu a předkládání a posuzování změn menšího rozsahu. Vzhledem k naléhavé povaze dočasných změn by tyto změny neměly podléhat standardnímu řízení ani formálnímu schválení ze strany Komise. Komise by nicméně měla být plně informována o obsahu a odůvodnění takových změn.
(9)
Aby byla všem zúčastněným stranám poskytnuta možnost hájit svá práva a oprávněné zájmy, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se postupu zrušení zápisu. Postup zrušení zápisu by měl být harmonizován se standardním postupem při zápisu, jenž je uveden v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012. Mělo by být rovněž objasněno, že členské státy patří mezi právnické osoby, které mohou mít oprávněný zájem na podání žádosti o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce uvedeného nařízení.
(10)
S cílem ochránit oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran by i nadále mělo být možné, aby jednotné dokumenty týkající se chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení zapsaných před 31. březnem 2006, pro které nebyl zveřejněn jednotný dokument, byly na základě žádosti dotčeného členského státu zveřejněny.
(11)
V čl. 12 odst. 3 a v čl. 23 odst. 3 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 se uvádí, že v případě produktů pocházejících z Unie, které jsou uváděny na trh pod chráněným označením původu, chráněným zeměpisným označením nebo jako zaručená tradiční specialita, se na etiketě uvedou s nimi související symboly Unie, přičemž lze uvést rovněž příslušná označení a zkratky. V čl. 23 odst. 3 druhém pododstavci se uvádí, že v případě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii je použití symbolu na etiketě nepovinné. Uvedená ustanovení budou platná až od 4. ledna 2016. V nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 zrušených nařízením (EU) č. 1151/2012 se nicméně stanovila povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie symbol nebo úplné označení a byla uvedena možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“. V zájmu zachování kontinuity mezi uvedenými dvěma zrušenými nařízeními a nařízením (EU) č. 1151/2012 by povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie buďto symboly Unie, nebo odpovídající označení a možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“ měly být považovány za nepřímo stanovené nařízením (EU) č. 1151/2012 a již použitelné. Aby byla zajištěna právní jistota a ochráněna práva a oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran, měly by podmínky používání symbolů a označení na etiketách stanovené v nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 dále platit až do 3. ledna 2016.
(12)
V zájmu srozumitelnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 měla být zrušena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zvláštní pravidla pro původ krmiva a surovin
1. Pro účely článku 5 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí v případě živočišných produktů, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, krmivo pocházet výhradně z vymezené zeměpisné oblasti.
Pokud získávání krmiva výhradně z vymezené zeměpisné oblasti není technicky proveditelné, lze přidávat krmivo pocházející z území mimo uvedenou oblast, a to za podmínky, že nedojde k ovlivnění jakosti nebo vlastností produktu daných zejména zeměpisným prostředím. Krmivo pocházející z území mimo vymezenou zeměpisnou oblast nesmí v žádném případě překročit 50 % sušiny ročně.
2. Jakékoliv omezení týkající se původu surovin uvedené ve specifikaci produktu, jehož název je zapsán jako chráněné zeměpisné označení, musí být odůvodněno ve vztahu k souvislosti podle čl. 7 odst. 1 písm. f) bodu ii) nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 2
Symboly Unie
Symboly Unie podle čl. 12 odst. 2 a čl. 23 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 se stanoví tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 3
Omezení délky specifikací produktu pro zaručené tradiční speciality
Specifikace produktu podle článku 19 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí být stručná a až na řádně odůvodněné případy nesmí přesáhnout délku 5 000 slov.
Článek 4
Vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí
V případě společných žádostí podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012 se související vnitrostátní námitková řízení provedou ve všech dotčených členských státech.
Článek 5
Oznamovací povinnost týkající se dohody v námitkovém řízení
Dosáhnou-li zúčastněné strany po konzultacích podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 dohody, informují orgány členského státu nebo třetí země, z níž byla podána žádost, Komisi o všech faktorech, které dosažení této dohody umožnily, včetně stanovisek žadatele a orgánů členského státu nebo třetí země nebo dalších fyzických a právnických osob, které námitku podaly.
Článek 6
Změny specifikace produktu
1. Žádost o změnu specifikace produktu podle čl. 53 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012, která není menšího rozsahu, musí obsahovat vyčerpávající popis a konkrétní důvody každé změny. Popis u každé změny podrobně porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním.
Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění. Musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Žádost o změnu, která není menšího rozsahu, jež není v souladu s prvním a druhým pododstavcem, není přípustná. Je-li žádost považována za nepřípustnou, Komise o tom informuje žadatele.
Schválení žádosti o změnu specifikace produktu, která není menšího rozsahu, ze strany Komise se vztahuje pouze na změny obsažené v samotné žádosti.
2. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Pokud žádost o změnu menšího rozsahu, která se týká specifikace produktu, nepochází od seskupení, jež předložilo žádost o zapsání názvu nebo názvů, jichž se specifikace produktu týká, umožní členský stát tomuto seskupení v případě, že stále existuje, podat k žádosti připomínky. Je-li členský stát toho názoru, že požadavky nařízení (EU) č. 1151/2012 a předpisů přijatých na jeho základě jsou splněny, může Komisi předložit dokumentaci žádosti o změnu menšího rozsahu. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikací produktů pocházejících ze třetích zemí, mohou seskupení s oprávněným zájmem předkládat buďto přímo Komisi, nebo prostřednictvím orgánů uvedené třetí země.
V žádosti o změnu menšího rozsahu se navrhují pouze menší změny ve smyslu čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Je třeba v ní tyto změny menšího rozsahu popsat, uvést souhrn důvodů, proč je změna potřebná, a prokázat, že navrhované změny lze považovat za změny menšího rozsahu v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Žádost u každé změny porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním. Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění, a musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Neinformuje-li Komise žadatele do tří měsíců po doručení žádosti jinak, považují se změny menšího rozsahu uvedené v čl. 53 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 za schválené.
Žádost o změnu menšího rozsahu, jež není v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce, není přípustná. Automatické schválení podle třetího pododstavce tohoto odstavce se na takové žádosti nevztahuje. Je-li žádost považována za nepřípustnou, informuje o tom Komise žadatele do tří měsíců po jejím doručení.
Komise schválenou změnu specifikace produktu, která je menšího rozsahu a nepředstavuje úpravu prvků uvedených v čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, zveřejní.
3. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se neuplatní na dočasné změny specifikace produktu z důvodu povinných hygienických a rostlinolékařských opatření stanovených orgány veřejné moci nebo souvisejících s přírodními katastrofami nebo nepříznivými povětrnostními podmínkami, které byly formálně uznány příslušnými orgány.
Uvedené změny musí být nejpozději do dvou týdnů po jejich schválení oznámeny Komisi spolu s důvody, jež k nim vedly. Dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Dočasné změny specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Dočasné změny, které se týkají produktů pocházejících ze třetích zemí, oznámí Komisi buďto seskupení s oprávněným zájmem nebo orgány uvedené třetí země. Členské státy dočasné změny specifikace produktu zveřejní. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením členské státy připojí pouze odkaz na zveřejnění. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu, který je zaručenou tradiční specialitou, členské státy připojí dočasnou změnu specifikace produktu, jak byla zveřejněna. V případě sdělení týkajících se produktů pocházejících ze třetích zemí se Komisi zašlou schválené dočasné změny specifikace produktu. V případě všech sdělení týkajících se dočasných změn zaslaných členskými státy a třetími zeměmi se poskytnou důkazy o hygienických a rostlinolékařských opatřeních a kopie aktu, v němž se potvrzuje, že došlo k přírodní katastrofě nebo k nepříznivým povětrnostním podmínkám. Komise takové změny zveřejní.
Článek 7
Zrušení zápisu
1. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se použije obdobně na zrušení zápisu, jak je uvedeno v čl. 54 odst. 1 prvním a druhém pododstavci uvedeného nařízení.
2. Členské státy mohou z vlastního podnětu předložit žádost o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Žádost o zrušení zápisu se zveřejní podle čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
4. Odůvodněná prohlášení o námitkách týkající se zrušení zápisu jsou přípustná pouze tehdy, pokud prokazují, že zainteresovaná osoba na zapsaný název trvale komerčně spoléhá.
Článek 8
Přechodná pravidla
1. Pokud jde o chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení zapsaná před 31. březnem 2006, zveřejní Komise na žádost členského státu jednotný dokument, který tento členský stát předložil, v Úředním věstníku Evropské unie. V rámci tohoto zveřejnění se uvede odkaz na zveřejnění specifikace produktu.
2. Do 3. ledna 2016 platí tato pravidla:
a)
u produktů pocházejících z Unie, v jejichž případě se zapsaný název uvádí na etiketě, se spolu s názvem uvede buďto příslušný symbol Unie, nebo příslušné označení podle čl. 12 odst. 3 nebo čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012;
b)
u produktů produkovaných mimo Unii je použití označení uvedeného v čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 na etiketě zaručených tradičních specialit nepovinné.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 se zrušují.
Článek 10
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5 se vztahuje pouze na námitková řízení, u nichž tříměsíční lhůta stanovená v čl. 51 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení ještě neuplynula.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2013.