KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 490/2013
af 27. maj 2013
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) ("grundforordningen"), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
Europa-Kommissionen ("Kommissionen") offentliggjorde den 29. august 2012 en meddelelse ("indledningsmeddelelsen") i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien ("de pågældende lande").
(2)
Undersøgelsen blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 17. juli 2012 af European Biodiesel Board ("klageren") på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 60 % af den samlede EU-produktion af biodiesel. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af undersøgelsen.
(3)
Den 30. januar 2013 gjorde Kommissionen importen af samme vare med oprindelse i de pågældende lande til genstand for registrering ved Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013 af 28. januar 2013 (3).
(4)
Den 10. november 2012 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien og indledte en separat undersøgelse.
2. Undersøgelsesperiode
(5)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 2011 til 30. juni 2012 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til udgangen af UP ("den betragtede periode").
3. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(6)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, de kendte importører, leverandører, distributører, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt myndighederne i Argentina og Indonesien om indledningen af undersøgelsen. I indledningsmeddelelsen blev alle parter, der var berørt af undersøgelsen, opfordret til at kontakte Kommissionen og give sig til kende.
(7)
De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(8)
Klageren, de eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, importørerne og myndighederne i Argentina og Indonesien tilkendegav deres synspunkter. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
3.1. Stikprøveudtagning
(9)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen og EU-producenter, der var involveret i undersøgelsen, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte tidsfrist meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den eventuelt ville begrænse antallet af eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, til et rimeligt antal, ved at udtage en stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17 (denne proces benævnes også "stikprøveudtagning").
3.2. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Argentina
(10)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle eksporterende producenter i Argentina anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen.
(11)
I alt ti eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. To virksomheder anførte imidlertid, at de ikke have haft nogen eksport til Unionen i UP (eller slet ingen produktion).
(12)
De resterende otte (grupper af) eksporterende producenter tegnede sig for hele eksportmængden til Unionen i UP.
(13)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på tre eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. De stikprøveudtagne tegnede sig for 86 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP som opgivet af de otte eksporterende producenter, jf. betragtning 12.
(14)
I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de kendte eksporterende producenter, de argentinske producentsammenslutninger og de argentinske myndigheder hørt om udtagelsen af stikprøven og gjorde ikke indsigelse.
3.3. Individuel undersøgelse
(15)
Blandt de argentinske virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, var der ingen, der anmodede om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
3.4. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Indonesien
(16)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle eksporterende producenter i Indonesien anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen.
(17)
I alt otte eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Tre virksomheder meddelte imidlertid, at de ikke have haft nogen eksport til Unionen i UP.
(18)
De resterende fem (grupper af) eksporterende producenter tegnede sig for hele eksportmængden til Unionen i UP.
(19)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på fire eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. De stikprøveudtagne tegnede sig for 99 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP som opgivet af de fem eksporterende producenter, jf. betragtning 18.
(20)
I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de kendte eksporterende producenter og de indonesiske myndigheder hørt og gjorde ikke indsigelse.
3.5. Individuel undersøgelse
(21)
Blandt de indonesiske virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, var der ingen, der anmodede om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
3.6. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(22)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen. Der var dog ingen importører, der samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse.
3.7. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(23)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en foreløbig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af otte EU-producenter, som Kommissionen inden indledningen af undersøgelsen vidste producerede biodiesel. Kommissionen udtog stikprøven ud fra produktionsmængde, salgsmængde og geografisk beliggenhed. EU-producenterne i stikprøven tegnede sig for 27 % af EU-produktionen.
(24)
Interesserede parter blev i indledningsmeddelelsen også opfordret til at fremsætte deres synspunkter vedrørende den foreløbige stikprøve. Efter offentliggørelsen af den foreslåede stikprøve trak to af de virksomheder, der skulle indgå i stikprøven, deres tilbud om samarbejde tilbage, og de blev erstattet af to andre virksomheder. EU-erhvervsgrenen bemærkede også, at som følge af det store antal af små og mellemstore producenter af biodiesel burde mindst en af dem indgå i stikprøven. Denne anmodning blev accepteret.
(25)
Stikprøven anses for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
3.8. Spørgeskemabesvarelser
(26)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de tre eksporterende producenter eller grupper af producenter i stikprøven i Argentina, til de fire eksporterende producenter eller grupper af producenter i stikprøven i Indonesien og til de otte EU-producenter i stikprøven.
(27)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de syv stikprøveudtagne eksporterende producenter eller producentgrupper i Argentina og Indonesien, fra otte stikprøveudtagne EU-producenter og fra tre brugere.
3.9. Kontrolbesøg
(28)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig konstatering af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Producenter i Unionen
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Spanien
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Spanien
-
Diester Industries SAS, Paris, Frankrig
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Grækenland
-
Novaol Srl, Milano, Italien
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Sverige
-
Preol A.S., Lovosice, Tjekkiet
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Tyskland
b)
Eksporterende producenter i Argentina
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires ("LDC")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder "Renova":
-
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires ("Molinos")
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca ("Oleaginosa")
-
Renova S.A., Bahia Blanca ("Renova")
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda ("Vicentin")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder "T6":
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario ("AGD")
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires ("Bunge")
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe ("T6").
c)
Forhandlere uden for EU, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Argentina
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay ("Molinos Overseas")
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Geneva, Schweiz ("LDC Schweiz")
d)
Eksporterende producenter i Indonesien
-
PT. Ciliandra Perkasa, Djakarta, Indonesien ("CPL")
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonesien ("PTMM")
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonesien ("PAA")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder ("Wilmar"), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesien
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesien ("WBI")
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesien ("WINA")
e)
Forhandlere uden for EU, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Indonesien
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapore ("FRL")
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapore ("IMBS")
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapore ("ICOF")
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapore ("VOF")
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapore
f)
Importører i Unionen, der er forretningsmæssigt forbundet med argentinske og indonesiske eksportører:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Spanien ("CAMPA")
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Italien ("IMBI")
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Spanien ("LDC Spanien")
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Spain ("Losur")
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nederlandene ("WET BV") (5)
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(29)
Den pågældende vare er fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i ren form eller i blandinger, med oprindelse i Argentina og Indonesien, som i øjeblikket henhører under KN-kode 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 og ex 3826 00 90 ("den pågældende vare", almindeligvis omtalt som "biodiesel").
(30)
Det fremgik af undersøgelsen, at biodiesel fremstillet i Argentina udelukkende er "sojamethylester" (SME), der stammer fra sojabønneolie, og at biodiesel fremstillet i Indonesien udelukkende er "palmemethylester" (PME), der stammer fra palmeolie, hvorimod biodiesel fremstillet i Unionen hovedsageligt er "rapsmethylester" (RME), men også fra andre råvarer, herunder spildolie og jomfruolie.
(31)
SME, PME og RME hører alle til kategorien af fedtsyremethylestere (FAME). Termen "estere" henviser til processen, hvor vegetabilske olier, "transesterificeres", dvs. olie blandes med alkohol, hvilket danner biodiesel og som et biprodukt glycerin. Termen "methyl" henviser til metanol, som er den hyppigst anvendte alkohol i processen.
(32)
SME- og PME-biodiesel kan anvendes i deres rene former, men de blandes generelt enten med hinanden eller med RME, inden de anvendes i Den Europæiske Union. Begrundelsen for at blande SME med PME er, at SME i sin rene form ikke opfylder den europæiske standard EN-14214 med hensyn til jod- og cetantal. Begrundelsen for at blande PME (og SME) med RME er, at PME og SME har et højere koldfilterpunkt end RME og derfor ikke egner sig til anvendelse i den rene form i vintermånederne i de kolde egne af Den Europæiske Union.
(33)
Blandingerne af biodiesel og mineralsk diesel anvendes i sidste ende i transportsektoren som brændstof i dieseldrevne motorer i vejkøretøjer, f.eks. biler, lastbiler, busser og også tog. Biodiesel i ren form eller blandet med mineralsk diesel kan også anvendes som brændsel til opvarmning i private, kommercielle eller industrielle anlæg og i generatorer til produktion af elektricitet.
2. Samme vare
(34)
Undersøgelsen har vist, at den pågældende vare, den vare, der fremstilles og sælges på det argentinske og indonesiske hjemmemarked, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål. Disse varer anses derfor foreløbigt for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. Anmodning om udelukkelse fra varedækningen
(35)
En indonesisk producent anmodede om at få fraktionerede methylestere udelukket fra varedækningen i proceduren. Ved fraktioneret destillation af fedtsyremethylestere adskiller man dem i komponenter med forskellige kemiske karakteristika med henblik på forskellige endelige anvendelsesformål. Den pågældende producent anførte, at fraktionerede methylestere, som virksomheden fremstillede og eksporterede til Unionen, ikke var biodiesel og ikke blev anvendt til brændstof, men til andre industrielle formål. Producenten anførte også, at de råvarer, der blev anvendt til de fraktionerede methylestere, var kokosnøddeolie eller palmekerneolie, frem for rå palmeolie, der normalt anvendes i Indonesien til at fremstille biodiesel.
(36)
Fraktionerede methylestere hører ind under produktbeskrivelsen for den pågældende vare, da de forbliver fedtsyremethylestere, og de fremstilles på basis af råvarer, der anvendes til biodieselproduktion. Selv om de ikke i sig selv opfylder den europæiske norm (EN 14214), kan de blandes med andre biodieselprodukter, og dermed dannes der en blanding, som opfylder normen. Det er nøjagtig det samme som biodiesel af palmeoliemethylestere, som ikke opfylder den europæiske norm, medmindre den blandes. Dette argument afvises derfor.
(37)
Imidlertid anmodede en europæisk importør af fedtsyremethylestere fra Indonesien baseret på palmekerneolie om en fritagelse for slutbrugere med hensyn til deres import, som ikke var beregnet til brændstofbrug, men til forarbejdning til umættet fedtalkohol.
(38)
Fritagelse for slutbrugere er en ordning, der administreres af nationale toldmyndigheder, hvorved den told, der betales på import, er genstand for en fritagelse, der er baseret på den endelige certificerede anvendelse af de importerede råvarer. Denne ordning er beskrevet i gennemførelsesbestemmelserne til EF-toldkodeksen (6).
(39)
Denne anmodning vil blive behandlet i den endelige fase af undersøgelsen, efter at Kommissionen har modtaget kommentarer fra interesserede parter om, hvorvidt denne særlige anmodning bør efterkommes i forbindelse med importen af fedtsyremethylestere af palmekerneolie til anvendelse, der ikke er til brændstofbrug. Disse kommentarer bør behandle spørgsmålet, om denne hjælp vil kunne anvendes til at omgå en endelig told, hvis den indføres, og spørgsmålet om virkningen på importen af biodiesel fra lande, der allerede er underlagt foranstaltninger, med henblik på en anvendelse, der ikke er til brændstofbrug.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Normal værdi
(40)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om det samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i Argentina var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i UP. Kommissionen konstaterede, at for hver af de stikprøveudtagne virksomheder eller grupper af virksomheder udgjorde den samlede mængde af dette salg mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen i UP.
(41)
Kommissionen identificerede efterfølgende for hver enkelt stikprøveudtaget virksomhed eller gruppe af virksomheder de varetyper, der var blevet solgt på hjemmemarkedet, og som var identiske eller sammenlignelige med de typer, der var blevet solgt til eksport til Unionen.
(42)
For hver varetype, som den enkelte stikprøveudtagne virksomhed eller gruppe af virksomheder solgte på sit hjemmemarked, og som konstateredes at være identisk eller sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for at være tilstrækkeligt repræsentativt, når det samlede salg af den pågældende varetype på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af det samlede salg ved eksport til Unionen af en sammenlignelig varetype.
(43)
Efterfølgende vurderede Kommissionen for den enkelte stikprøveudtagne virksomhed eller gruppe af virksomheder, om hjemmemarkedssalget af samme vare skete i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg for hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP.
(44)
Undersøgelsen har vist, at det argentinske marked er særdeles statsreguleret. I Argentina er det obligatorisk at blande fossilt diesel og biodiesel (med 7 % biodiesel i UP). Den samlede mængde biodiesel, der kræves for at imødekomme dette krav til blanding, er fordelt ved hjælp af kvoter, der er tildelt et antal udvalgte argentinske biodieselproducenter. Olievirksomhederne er forpligtet til at købe biodiesel hos de argentinske biodieselproducenter for at opfylde kravet om obligatorisk blanding. Prisen er fastsat af staten og offentliggjort af det argentinske energiministerium. I UP blev denne statsfastsatte referencepris beregnet i henhold til en kompleks formel, som tog hensyn til produktionsomkostningerne (råvarer, transport og andre omkostninger) og sikrede opnåelsen af en vis fortjeneste. De parametre, der blev anvendt i forbindelse med fastsættelsen af referenceprisen, var etableret på baggrund af de anslåede omkostninger for den mest ueffektive producent, der befandt sig i det fjerneste område i landet, og medførte en betydelig rentabilitet for de argentinske producenter.
(45)
Under disse forhold blev hjemmemarkedssalget ikke betragtet som havende fundet sted i normal handel, og den normale værdi af samme vare måtte beregnes foreløbigt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6, ved til virksomhedens egne produktionsomkostninger i UP at tilføje de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ("SA&G"), der var påløbet, og en rimelig fortjenstmargen. Klagerne har hævdet, at den differentierede eksportafgiftsordning i Argentina presser prisen på sojabønner og sojabønneolie og dermed forvrider omkostningerne for biodieselproducenterne. Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger på nuværende tidspunkt til at træffe en beslutning om, hvordan denne påstand behandles mest hensigtsmæssigt. Spørgsmålet om, hvorvidt omkostningerne på rimelig vis afspejler de omkostninger, der er associeret med produktionen af den pågældende vare, vil derfor blive yderligere undersøgt på i den endelige fase og i løbet af den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(46)
I betragtning af den gældende markedssituation, jf. betragtning 44, var Kommissionens holdning, at beløbet til fortjeneste ikke kunne baseres på faktiske oplysninger fra de stikprøveudtagne virksomheder. Derfor blev det beløb, der var blevet anvendt som fortjeneste, da den normale værdi blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), fastsat ud fra den rimelige fortjeneste, som en ung, innovativ og kapitalintensiv erhvervsgren af denne type kunne opnå under normale konkurrenceforhold på et frit og åbent marked, dvs. 15 % af omsætningen.
1.2. Eksportpris
(47)
De stikprøveudtagne eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(48)
Når den pågældende vare blev eksporteret direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare.
(49)
Når eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder inden for Unionen, blev eksportprisen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare først blev videresolgt til uafhængige kunder inden for Unionen. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, samt for fortjeneste. I forbindelse med denne beregning blev et fortjenstniveau på 5 % af omsætningen anset for rimeligt.
1.3. Sammenligning
(50)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter i stikprøven blev sammenlignet ab fabrik.
(51)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(52)
På det grundlag blev der foretaget justeringer for transport-, søgods-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, eksportafgifter og provisioner i alle tilfælde, hvor det blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden.
(53)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder beliggende uden for Unionen, undersøgte Kommissionen, hvorvidt sådanne forretningsmæssigt forbundne forhandlere burde behandles som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling eller som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis.
(54)
En handelsvirksomhed, som var forretningsmæssigt tæt forbundet og fuldt kontrolleret af den eksporterende producent, havde ingen forhandlingsbeføjelser eller indflydelse på priserne eller leveringsbetingelserne og handlede udelukkende med varer, der blev fremstillet af den eksporterende producent i Argentina. Den blev derfor betragtet som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling, og der blev ikke foretaget justeringer for provision. En handelsvirksomhed beliggende uden for Unionen blev anset for at have løsere forbindelser til den eksporterende producent i Argentina; den var ikke under dennes kontrol og handlede med en række andre varer, som fremstilles af andre producenter. I dette tilfælde var det opfattelsen, at handelsvirksomheden udførte opgaver, der lignede de opgaver, som udføres af en handelsvirksomhed, der handler på provisionsbasis. Følgelig blev eksportsalgspriserne justeret i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for at tage højde for den fiktive avance, som forhandleren havde fået.
(55)
Den faktiske forskel mellem den argentinske eksporterende producents salgspriser til den forretningsmæssigt forbundne forhandler og de salgspriser, som blev opkrævet af de forretningsmæssigt forbundne forhandlere over for den første uafhængige kunde på EU-markedet, blev ikke anvendt til at beregne justeringen. Justeringen blev beregnet på basis af den forretningsmæssigt forbundne forhandlers SA&G samt en rimelig fortjeneste. Virksomhedens faktiske fortjeneste blev ikke anset for at være pålidelig som følge af forbindelsens art.
1.4. Dumpingmargen
(56)
For de eksporterende producenter i stikprøven blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den samme vare sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(57)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev beregnet på grundlag af de margener, der var fastsat for de tre eksporterende producenter i stikprøven.
(58)
For alle de andre eksporterende producenter i Argentina blev dumpingmargenen beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med de tilsvarende importstatistikker fra Eurostat. Da graden af samarbejde var meget høj, nemlig 100 % af den samlede eksport til Unionen i UP, blev restdumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter i Argentina sat til et niveau, der svarer til det, som blev konstateret for den af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, der havde den højeste dumpingmargen.
(59)
De således fastsatte foreløbige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er følgende:
Dumpingmargen
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Gruppen "Renova" (Molinos Rio de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. og Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Gruppen "T6" (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,9 %
Alle andre virksomheder
10,6 %
2. Indonesien
2.1. Normal værdi
(60)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om det samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i Indonesien var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i UP. Kommissionen konstaterede, at bortset fra to eksporterende producenter var hjemmemarkedssalget ikke repræsentativt.
(61)
For de eksporterende producenter med global repræsentativitet identificerede Kommissionen efterfølgende de varetyper, der blev solgt på hjemmemarkedet, og som var identiske eller sammenlignelige med de varetyper, der var solgt til eksport til Unionen.
(62)
For de identiske eller sammenlignelige varetyper blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende varetype solgt af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen. For de eksporterende producenter med global repræsentativitet blev der ikke konstateret et repræsentativt salg, eller det blev konstateret, at der slet ikke fandt noget salg sted på hjemmemarkedet af den varetype, der var blevet eksporteret.
(63)
Derfor måtte den normale værdi af samme vare for alle eksporterende producenter beregnes foreløbigt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6, ved til virksomhedens egne produktionsomkostninger i UP at tilføje de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ("SA&G"), der var påløbet, og en rimelig fortjenstmargen. Klagerne har hævdet, at den differentierede eksportafgiftsordning i Indonesien presser prisen på palmeolie og dermed forvrider omkostningerne for biodieselproducenterne. Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger på nuværende tidspunkt til at træffe en beslutning om, hvordan denne påstand behandles mest hensigtsmæssigt. Spørgsmålet om, hvorvidt omkostningerne på rimelig vis afspejler de omkostninger, der er associeret med produktionen af den pågældende vare, vil derfor blive yderligere undersøgt i den endelige fase og i løbet af den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(64)
Undersøgelsen har vist, at det indonesiske hjemmemarked for biodiesel er særdeles statsreguleret. Den helt statsejede olie- og gasvirksomhed Pertamina er langt den største virksomhed, der er aktiv på hjemmemarkedet (mere end 90 % af det hjemlige biodieselindkøb hos producenterne i stikprøven). Pertamina har bemyndigelse fra staten til at blande biobrændstof med fossilt brændstof til salg på tankstationer. Hver måned fastsætter det indonesiske handelsministerium på administrativ vis den såkaldte "HPE-pris (eller eksportkontrolpris)", som er den referencepris, der anvendes til beregning af det månedlige niveau for eksportafgifter. Pertamina køber biodiesel til den HPE-pris, der er fastsat af de indonesiske myndigheder.
(65)
På det grundlag kan fortjenesten ikke baseres på de faktiske oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, da hjemmemarkedssalget ikke betragtes som havende fundet sted i normal handel. Derfor blev det beløb, der var blevet anvendt som fortjeneste, da den normale værdi blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), fastsat ud fra den rimelige fortjeneste, som en ung, innovativ og kapitalintensiv erhvervsgren af denne type kunne opnå under normale konkurrenceforhold på et frit og åbent marked, dvs. 15 % af omsætningen.
2.2. Eksportpris
(66)
De stikprøveudtagne eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(67)
Når den pågældende vare blev eksporteret direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare.
(68)
Når eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder inden for Unionen, blev eksportprisen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare først blev videresolgt til uafhængige kunder inden for Unionen. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, og et fortjenstniveau på 5 % baseret på omsætningen blev anset for rimeligt.
(69)
Tillæg, som afholdes af kunder i en medlemsstat, der efter køb af biodiesel prøvede at drage fordel af den eksisterende lovgivningsmæssige ramme med hensyn til dobbelttælling af biodiesel (7), blev ikke anset for at være en del af eksportprisen. Disse tillæg er ikke knyttet til den pågældende vare som sådan, men snarere til tilvejebringelsen af dokumenter fra den forretningsmæssigt forbundne importørs side for at kunne opnå et certifikat fra myndighederne, som sætter den forretningsmæssigt forbundne importørs kunde i stand til at opfylde de nødvendige betingelser for kun at blande med halvdelen af biodieselmængden (da denne biodiesel "tæller dobbelt").
2.3. Sammenligning
(70)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter i stikprøven blev sammenlignet ab fabrik.
(71)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(72)
På det grundlag blev der foretaget justeringer for transport-, søgods-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, kreditomkostninger, eksportafgifter, gebyrer for syn, bankgebyrer og provisioner i alle tilfælde, hvor det blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden.
(73)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder beliggende uden for Unionen, undersøgte Kommissionen, hvorvidt sådanne forretningsmæssigt forbundne forhandlere burde behandles som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling eller som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis.
(74)
Det blev konstateret, at én virksomhed eller gruppe af virksomheder havde indgået en kontrakt med en forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed vedrørende handel med bl.a. biodiesel mod provision. I dette tilfælde var det opfattelsen, at den forretningsmæssigt forbundne forhandler burde behandles som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis, og derfor blev eksportsalgspriserne justeret i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for at tage højde for den avance, som forhandleren havde fået.
(75)
For én eksporterende producent blev den pågældende vare (PME) blandet med RME, inden den blev solgt til den første uafhængige kunde. Derfor blev der foretaget en justering for forskelle i de fysiske karakteristika for den pågældende vare, jf. artikel 2, stk. 10, litra a).
2.4. Dumpingmargen
(76)
For de eksporterende producenter i stikprøven blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den samme vare sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(77)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev fastsat ud fra de margener, der var blevet fastsat for de eksporterende producenter i stikprøven, idet der ses bort fra den eksporterende producents margen med en dumpingmargen på 0.
(78)
For alle de andre eksporterende producenter i Indonesien blev dumpingmargenen beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med de tilsvarende importstatistikker fra Eurostat. Da graden af samarbejde var meget høj, nemlig på 99 % af den samlede eksport til Unionen i UP, blev restdumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter i Indonesien sat til et niveau, der svarer til det, som blev konstateret for den af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, der havde den højeste dumpingmargen.
(79)
De således fastsatte foreløbige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er følgende:
Dumpingmargen
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
6,5 %
Alle andre virksomheder
9,6 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(80)
Samme vare fremstilles af 254 producenter i Unionen. De udgør erhvervsgrenen i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og betegnes herefter "EU-erhvervsgrenen".
(81)
Det blev påstået, at et betydeligt antal store EU-producenter var forretningsmæssigt forbundet med eksportører i Argentina og/eller importerede biodiesel fra Argentina og derfor burde udelukkes fra definitionen på EU-erhvervsgrenen.
(82)
Efter en undersøgelse blev tre virksomheder udelukket fra definitionen på EU-erhvervsgrenen som følge af deres afhængighed af import fra de pågældende lande, hvor importen var nået op på henholdsvis 63 %, 85 % og 71 % af deres egen produktion i UP. Yderligere to virksomheder blev udelukket, da de ikke havde produceret biodiesel i undersøgelsesperioden. Der er ikke anvendt oplysninger fra disse virksomheder i de efterfølgende afsnit. Det blev foreløbigt konkluderet, at der ikke var nogen grund til at udelukke andre EU-producenter fra definitionen på EU-erhvervsgrenen.
(83)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indhentet hos EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion i UP. På baggrund af disse oplysninger blev det konkluderet, at EU-produktionen udgjorde ca. 9 052 871 ton i UP. Som anført ovenfor blev otte EU-producenter udtaget til at indgå i stikprøven, og de tegnede sig for over 27 % af den samlede EU-produktion af samme vare.
2. EU-forbruget
Tabel 1
EU-forbrug
2009
2010
2011
UP
Ton
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indeks 2009 = 100
100
103
100
105
Kilde:
Eurostat, oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(84)
EU-forbruget blev etableret ud fra mængden af den samlede EU-produktion på EU-markedet for alle EU-producenter med fradrag af deres eksport, plus import fra Argentina og Indonesien og import fra andre tredjelande.
(85)
Mængden af import fra Argentina og Indonesien blev taget fra Eurostat-oplysninger for de forskellige KN-koder, hvorunder varen er blevet klassificeret.
(86)
Ud fra ovenstående steg EU-forbruget af biodiesel med 5 % mellem 2009 og slutningen af UP.
3. Kumulativ vurdering af virkningerne af importen fra de pågældende lande
(87)
Som fastlagt i grundforordningens artikel 3, stk. 4, kan virkningen af importen fra to lande kun vurderes kumulativt, hvis to betingelser er opfyldt.
(88)
Den første er, at dumpingmargenen for importen fra begge lande er over bagatelgrænsen, og at importmængden ikke er ubetydelig. Den dumpingmargen, der blev fastsat for importen fra Argentina og Indonesien, lå over minimumstærsklen som defineret i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og importmængden fra hvert af de pågældende lande var ikke ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7; den repræsenterede en markedsandel på henholdsvis 10,8 % og 8,5 % i UP.
(89)
Den anden er, at de importerede varer konkurrerer med hinanden og konkurrerer med samme vare fra Unionen. Importen af biodiesel fra Argentina og Indonesien blandes af de samme handelsvirksomheder med mineralsk diesel og sælges til kunder over hele Unionen i direkte konkurrence med biodiesel fremstillet af EU-erhvervsgrenen.
(90)
I lyset af ovenstående er det foreløbigt opfattelsen, at alle de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4, er opfyldt, og at importen fra Argentina og Indonesien bør undersøges kumulativt i forbindelse med skadesanalysen.
4. Mængde og markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende lande
Tabel 2
2009
2010
2011
UP
Import fra Argentina
Ton
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Indeks 2009 = 100
100
138
167
148
Markedsandel
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indeks 2009 = 100
100
135
167
141
Import fra Indonesien
Ton
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Indeks 2009 = 100
100
314
689
631
Markedsandel
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Indeks 2009 = 100
100
303
689
600
Markedsandel i alt
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Indeks 2009 = 100
100
160
248
213
Kilde:
Eurostat
(91)
Importmængden fra Argentina og Indonesien steg betydeligt fra 2009 til UP, og importen fra Indonesien steg hurtigere end importen fra Argentina. Markedsandelen øgedes fra 9,1 % til 19,3 % i samme periode.
5. Priser på import fra de pågældende lande og prisunderbud
5.1. Prisudvikling
Tabel 3
Importpris EUR/ton
2009
2010
2011
UP
Argentina
629
730
964
967
Indeks 2009 = 100
100
116
153
154
Indonesien
597
725
864
863
Indeks 2009 = 100
100
121
145
145
I alt
624
728
920
921
Indeks 2009 = 100
100
117
147
148
Kilde:
Eurostat
(92)
Selv om importpriserne steg i den betragtede periode, især mellem 2010 og 2011, forblev priserne på biodiesel fra både Argentina og Indonesien under EU-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode.
5.2. Prisunderbud
(93)
For at kunne afgøre, om der var tale om prisunderbud i UP, blev de vejede gennemsnitlige salgspriser, som EU-producenterne i stikprøven opkrævede hos ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, og som var justeret til ab fabrik-niveau, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for importen fra de argentinske og indonesiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter import.
(94)
Der blev foretaget en sammenligning mellem SME fra Argentina og PME fra Indonesien med den vare, der er fremstillet og solgt på EU-markedet, baseret på koldfilterpunktet, som er den temperatur, ved hvilken biodiesel igen bliver til fedt og ikke kan anvendes som brændstof.
(95)
Alle de til Unionen solgte varer med oprindelse i Argentina havde et koldfilterpunkt på nul grader celsius. Dette salg blev derfor sammenlignet med EU-producenternes salg af biodiesel med et koldfilterpunkt på 0.
(96)
Alle de til Unionen solgte varer med oprindelse i Indonesien havde et koldfilterpunkt på 13 grader celsius. I betragtning af EU-producenternes meget begrænsede mængde salg med dette koldfilterpunkt - og idet PME fra Indonesien næsten altid er blandet med andet biodiesel fra andre kilder, inden det sælges til den første uafhængige kunde - blev det ikke anset for rimeligt at foretage en direkte sammenligning. Eksportprisen på PME fra Indonesien med et koldfilterpunkt på 13 blev derfor opjusteret til en pris for koldfilterpunkt 0 på grundlag af prisforskellen på EU-markedet mellem salg af PME med koldfilterpunkt 13, fremstillet af EU-erhvervsgrenen, og den gennemsnitlige pris på biodiesel med koldfilterpunkt 0.
(97)
Ved anvendelse af ovennævnte metode blev det konstateret, at forskellen mellem de argentinske og indonesiske priser og EU-priserne, udtrykt i procent af EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitspris (ab fabrik), dvs. prisunderbudsmargenen, lå på mellem 2,5 % og 9,1 %.
6. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(98)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske indikatorer, der er fastsat for EU-erhvervsgrenen i den analyserede periode.
(99)
Som anført ovenfor blev de kontrollerede oplysninger fra en stikprøve af EU-producenterne anvendt til at undersøge den eventuelle skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(100)
For at kunne analysere skaden skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen analyserede de makroøkonomiske indikatorer for den betragtede periode ud fra EU-erhvervsgrenens oplysninger om alle EU-producenter. Kommissionen analyserede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra de kontrollerede oplysninger, der var indhentet hos de stikprøveudtagne EU-producenter.
(101)
Følgende makroøkonomiske indikatorer blev vurderet ud fra oplysninger vedrørende alle producenter af biodiesel i Unionen: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelse af dumpingmargenen og genrejsning efter tidligere dumping.
(102)
Følgende mikroøkonomiske indikatorer blev vurderet ud fra oplysninger vedrørende de stikprøveudtagne producenter af biodiesel i Unionen: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, lønomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
7. Makroøkonomiske indikatorer
7.1. Produktionskapacitet, produktion og kapacitetsudnyttelse
Tabel 4
2009
2010
2011
UP
Produktionskapacitet (ton)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Indeks 2009 = 100
100
105
106
109
Produktionsmængde (ton)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indeks 2009 = 100
100
107
98
104
Kapacitetsudnyttelse
43 %
44 %
40 %
41 %
Indeks 2009 = 100
100
102
92
95
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(103)
EU-erhvervsgrenens produktion steg i den betragtede periode i takt med forbruget. Kapaciteten forblev relativt stabil, især mellem 2010 og UP; derfor forblev kapacitetsudnyttelsen lav i hele perioden. EU-erhvervsgrenen var ikke i stand til at anvende den allerede installerede kapacitet eller på nogen måde udnytte den øgede kapacitet i perioden; kapacitetsforøgelsen var foretaget i forventning om en virkning af indførelsen af foranstaltninger over for USA eller de forventede kvoteordninger og udvidede mandater for nogle medlemsstater.
7.2. Salgsmængde og markedsandel
Tabel 5
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde (ton)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Indeks 2009 = 100
100
102
90
98
Markedsandel
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Indeks 2009 = 100
100
98
90
94
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(104)
Salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Unionen forblev ret stabil i perioden. Da forbruget steg let i perioden, betyder en stabil salgsmængde et fald i markedsandelen (nedgang på 5,5 procentpoint), som blev overtaget af importen fra de pågældende lande.
7.3. Vækst
(105)
EU-erhvervsgrenens vækst afspejles i dens mængdeindikatorer, herunder f.eks. produktion, salg og i særdeleshed markedsandel. På trods af en stigning i forbruget i den analyserede periode voksede EU-producenternes markedsandel ikke i takt med forbruget. EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt i løbet af perioden, mens importmængden steg. I samme periode vandt importen fra Indonesien og Argentina mere end 10 procentpoint af markedsandelene. Det forhold, at EU-erhvervsgrenen ikke kunne udnytte væksten på markedet fuldt ud, havde overordnet set en negativ virkning på dens økonomiske situation.
7.4. Beskæftigelse og produktivitet
Tabel 6
2009
2010
2011
UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Indeks 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivitet (ton/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Indeks 2009 = 100
100
97
88
93
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(106)
Da biodieselindustrien er en kapitalintensiv industri, som ikke kræver en stor arbejdsstyrke i produktionsprocessen, og i betragtning af at en stor del af den faktiske produktion af biodiesel sker i underentreprise, er antallet af beskæftigede inden for produktionen ikke stort. I takt med at produktionsmængden steg let i perioden, forøgedes beskæftigelsen også.
(107)
Da beskæftigelsen steg, men i større omfang end produktionen, faldt produktiviteten med 7 procentpoint mellem 2009 og udgangen af UP.
7.5. Den faktiske dumpingmargens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(108)
EU-erhvervsgrenen led skade som følge af dumpingimport fra USA indtil 2009, hvor undersøgelsesperioden for denne procedure begyndte. Den gældende told over for importen fra USA havde til formål at skabe lige vilkår, således at EU-erhvervsgrenen kunne konkurrere loyalt med denne import og komme sig over den skade, den havde lidt.
(109)
Det har klart ikke fundet sted. EU-erhvervsgrenen er nu mindre rentabel end i 2009 og har selv efter 2009 tabt markedsandele til importen fra Argentina og Indonesien, som underbyder EU-priserne. Kapacitetsudnyttelsen er lavere på trods af et stigende EU-forbrug. Det er åbenlyst, at der ikke er sket en genrejsning efter tidligere dumping.
(110)
Dumpingmargenerne for eksporterende producenter i Argentina og Indonesien fremgår af afsnittet om dumping ovenfor. Det blev konstateret, at en eksporterende producent i Indonesien, som repræsenterede en begrænset import fra Indonesien, ikke foretog dumping. Men de resterende eksporterende producenter i Indonesien og alle eksporterende producenter i Argentina blev anset for at foretage dumping af biodiesel på EU-markedet. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten fra de to pågældende lande kan virkningerne af den faktiske dumpingmargen desuden ikke anses for at være ubetydelige.
8. Mikroøkonomiske indikatorer
8.1. Gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger og lønomkostninger
Tabel 7
2009
2010
2011
UP
Enhedspris i EUR pr. ton
797
845
1 096
1 097
Indeks 2009 = 100
100
106
137
138
Enhedsomkostning i EUR pr. ton
760
839
1 089
1 116
Indeks 2009 = 100
100
110
143
147
Lønomkostninger EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Indeks 2009 = 100
100
111
108
106
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(111)
Selv om EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode var i stand til at øge sine salgspriser, steg produktionsomkostningerne som følge af en dårlig rapshøst i 2011 i et omfang, som ikke kunne dækkes af en stigning i salgspriserne. Det var uøkonomisk for EU-erhvervsgrenen at importere alternative råvarer fra Argentina og Indonesien på grund af skatteordningerne i disse lande, og den var derfor nødt til at importere det færdige biodieselprodukt for at kunne holde sine omkostninger nede og således begrænse det overordnede tab.
(112)
Samtidig steg lønomkostningerne i virksomhederne i stikprøven i den betragtede periode, hvilket igen fik disse til at lede efter måder, hvorpå de kunne reducere deres generelle omkostningsbyrde.
8.2. Lagerbeholdninger
Tabel 8
2009
2010
2011
UP
Lagerbeholdninger (ton)
74 473
87 283
90 249
103 058
Indeks 2009 = 100
100
117
121
138
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(113)
I den analyserede periode blev lagrene af biodiesel forøget med ca. 40 %. Denne forøgelse af lagrene skete i hele den analyserede periode. Da biodiesel ikke kan oplagres i mere end seks måneder (den gennemsnitlige oplagringsperiode er kun på ca. tre måneder), har oplysninger om lagrene imidlertid kun begrænset værdi for vurderingen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
8.3. Rentabilitet, investeringer, investeringsafkast, likviditet og evne til at rejse kapital
Tabel 9
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investeringer (i 1 000 EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Indeks 2009 = 100
100
83
79
75
Investeringsafkast
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Likviditet (i 1 000 EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Indeks 2009 = 100
100
-20
9
10
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(114)
Rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare på EU-markedet og udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I den analyserede periode faldt rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven betydeligt fra 3,5 % to -2,5 %.
(115)
De stikprøveudtagne EU-producenters investeringer i produktionen af biodiesel faldt i løbet af perioden, hvilket viste, at de ressourcer, der var til rådighed for sådanne investeringer, gik tilbage i takt med EU-producenternes markedsandel, selv om de stikprøveudtagne producenter stadig var i stand til at investere i produktionen af biodiesel.
(116)
De stikprøveudtagne EU-producenters investeringsafkast, som udtrykker resultatet før skat i procent af den bogførte gennemsnitlige primo- og ultimonettoværdi af aktiver, der var anvendt til produktionen af biodiesel, fulgte den negative tendens for rentabiliteten. Forringelsen af investeringsafkastet er et tydeligt tegn på forværrelsen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation i den undersøgte periode.
(117)
Likviditeten, som er et udtryk for erhvervsgrenens evne til selvfinansiering af sine aktiviteter, har vist et betydeligt fald i den analyserede periode, hvilket viser, at det er vanskeligt for virksomhederne i stikprøven at konkurrere med dumpingimporten fra Argentina og Indonesien.
9. Konklusion om skade
(118)
En analyse af de kontrollerede oplysninger viser klart, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5. På et tidspunkt med stigende forbrug mistede den markedsandele og rentabilitet, mens markedsandelen for importen steg og underbød EU-producenternes priser.
(119)
Andre indikatorer viser også en faldende eller stabil tendens, selv efter indførelsen af foranstaltninger over for USA og udvidelsen af tolden til også at omfatte import fra Canada, der blev afsendt for at omgå foranstaltningerne.
(120)
EU-producenterne var i stand til at overvælte det meste af stigningen i produktionsomkostningerne fra 2010 til 2011 (+33 procentpoint), men kun ved at sænke rentabiliteten til nulpunktet. De kunne dog ikke overvælte den yderligere stigning i omkostningerne fra 2011 til UP på grund af en stigning i råvarepriserne, som tegner sig for næsten 80 % af de samlede produktionsomkostninger for biodiesel. Disse omkostningsstigninger kunne ikke i fuldt omfang overvæltes på kunderne på EU-markedet, hvilket medførte tab i UP.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(121)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt.
(122)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Dumpingimportens virkninger
(123)
I undersøgelsesperioden blev det konstateret, at en mindre del (mellem 2 % og 6 %) af importen fra Indonesien til Unionen ikke var dumpingimport. Det blev konstateret, at den resterende mængde fra Indonesien og al import fra Argentina var dumpingimport. Hvis man trækker den lille mængde af ikke dumpingimport fra den samlede indberettede import fra Indonesien, påvirker det ikke den ovenfor anførte tendens for importen.
(124)
Undersøgelsen viste, at den billige dumpingimport fra de pågældende lande steg betragteligt udtrykt i mængde - den mere end fordobledes - i den betragtede periode. Dette medførte en betydelig stigning i deres markedsandel på 10 procentpoint, fra 9,1 % i 2009 til 18,8 % i slutningen af UP.
(125)
Samtidig mistede EU-erhvervsgrenen på trods af stigningen i forbruget 5,5 procentpoint af markedsandelen i den betragtede periode.
(126)
Gennemsnitspriserne for dumpingimporten steg med 48 % mellem 2009 og UP, men var betydeligt lavere end EU-erhvervsgrenens priser i samme periode. Dumpingmargenen underbød EU-erhvervsgrenens priser med en gennemsnitlig underbudsmargen på 4 % for Indonesien og 8 % for Argentina i UP.
(127)
Presset fra stigningen i billig dumpingimport på EU-markedet gav ikke EU-erhvervsgrenen mulighed for at fastsætte sine salgspriser i overensstemmelse med markedsvilkårene og omkostningsstigningerne. Virksomhederne i stikprøven var kun i stand til at overvælte en prisstigning på 38 % på sine kunder, mens dens samlede omkostninger steg med 47 % i samme periode.
(128)
Ud fra ovenstående blev det foreløbigt konkluderet, at den billige dumpingimport fra de pågældende lande, som underbød EU-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, og som også i høj grad steg mængdemæssigt, har spillet en afgørende rolle for den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
3. Andre faktorers indvirkning
3.1. Import fra andre lande
Tabel 10
Andre tredjelande
2009
2010
2011
UP
Import i alt (ton)
699 541
256 327
161 973
175 370
Indeks 2009 = 100
100
37
23
25
Markedsandel
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Indeks 2009 = 100
100
35
23
24
Kilde:
Eurostat
(129)
Importen fra tredjelande, hovedsageligt USA, Norge og Sydkorea, faldt væsentligt fra 2009 til slutningen af UP. Dette fald skyldtes indførelsen af foranstaltninger over for importen fra USA i 2009 og efter antiomgåelsesundersøgelsen af importen afsendt fra Canada i 2010. I betragtning af den faldende markedsandel for importen fra andre tredjelande samtidig med forværringen i EU-erhvervsgrenens finansielle situation kan importen fra andre tredjelande kun havde bidraget ubetydeligt til den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Det kan således ikke konkluderes, at den bryder årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimporten.
3.2. Ikke-dumpet import fra de pågældende lande
(130)
Der blev konstateret import fra de pågældende lande, som ikke var dumpet, men kun i anden halvdel af 2011. I betragtning af den korte tidsperiode, i løbet af hvilken denne import fandt sted, og den begrænsede mængde kan den kun have bidraget ubetydeligt til EU-erhvervsgrenens skade, og den kan ikke bryde årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimport.
3.3. Andre EU-producenter
(131)
I betragtning af den lille produktionsmængde fra de EU-producenter, der er udelukket fra definitionen på EU-erhvervsgrenen, og deres begrænsede importmængde generelt set blev disse producenter ikke betragtet som årsag til EU-erhvervsgrenens skade.
3.4. EU-erhvervsgrenens import
(132)
CARBIO, som er sammenslutningen af argentinske biodieselproducenter, påstod, at EU-erhvervsgrenens skade blev forårsaget af EU-producenternes import fra Argentina og Indonesien. De definerede denne import som selvforskyldt skade og hævdede, at der burde ses bort fra den som årsag til skade på baggrund af de argentinske producenters adfærd.
(133)
Det fremgår tydeligt af EU-erhvervsgrenens oplysninger, at de har importeret biodiesel fra Argentina og Indonesien i den betragtede periode i mængder på op til 60 % af den samlede import i UP fra disse lande. De har imidlertid anført, at denne import er foretaget som selvforsvar. Det har hjulpet EU-producenterne med at forblive aktive på mellemlangt sigt, at de kunne drage fordel på kort sigt af dumpingpriserne på denne import.
(134)
EU-erhvervsgrenens import af biodiesel til dumpingpriser øgedes væsentligt i 2011 og i UP, som var det tidspunkt, hvor virkningen af den differentierede eksportafgift på biodiesel og dennes råvarer kunne mærkes mest, da det var på det tidspunkt, at importen af råvarer (sojabønneolie og palmeolie) blev uøkonomisk sammenlignet med importen af det færdige produkt. Den differentierede eksportafgiftsordning i begge lande betyder en højere afgift på eksporten af råvarer end på det færdige produkt. Hvorvidt denne differentierede eksportafgift kan anses for at være et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 2, vil blive undersøgt i den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(135)
For eksempel var prisen på importen af sojabønneolie fra Argentina højere end importprisen for SME i nogle måneder af UP, hvilket gjorde det økonomisk ufordelagtig at købe sojabønneolie. I den situation var den eneste økonomisk fornuftige mulighed at købe SME.
(136)
Hvis EU-erhvervsgrenen ikke havde importeret disse mængder af biodiesel, ville handelsvirksomhederne under alle omstændigheder have importeret dem, de ville have underbudt EU-erhvervsgrenen og solgt biodiesel på EU-markedet, da de allerede importerer fra disse lande med henblik på salg til dieselraffinaderierne i konkurrence med EU-erhvervsgrenen. Årsagssammenhængen brydes ikke af denne import, og dette argument må derfor foreløbigt afvises.
3.5. EU-erhvervsgrenens kapacitet
(137)
CARBIO hævder endvidere, at den skade, som er forvoldt EU-erhvervsgrenen, skyldes overkapacitet på grund af for kraftig udvidelse. Med en kapacitetsudnyttelse på 50 % i 2008 hævder de, at erhvervsgrenen fortsat har ekspanderet uden en tilsvarende stigning i efterspørgslen.
(138)
I den betragtede periode var kapacitetsudnyttelsen i Unionen lav, med et lavpunkt på 40 % i UP. Derfor har nogle virksomheder ikke anvendt den kapacitet, de har installeret.
(139)
Imidlertid var kapacitetsudnyttelsen allerede lav ved begyndelsen af den betragtede periode og har været lav i hele perioden, og den var også stabil i virksomhederne i stikprøven.
(140)
De stikprøveudtagne virksomheder var rentable ved starten af den betragtede periode og led ved en stabil kapacitetsudnyttelse tab ved slutningen. Det kan med rimelighed konkluderes, at hele erhvervsgrenen også er blevet mindre rentabel, mens kapacitetsudnyttelsen er forblevet stabil. Det kan derfor ikke anses for at være en væsentlig årsag til skade, da der ikke synes at være nogen årsagssammenhæng. Dette argument afvises derfor foreløbigt.
3.6. Manglende adgang til råvarer og vertikal integrering
(141)
CARBIO hævder også, at EU-erhvervsgrenen lider skade på grund af manglende effektivitet, især fordi den ikke er vertikalt integreret og ikke befinder sig tæt på råvarer.
(142)
Disse påstande blev foreløbigt afvist. Nogle af virksomhederne i stikprøven befinder sig i havnebyer med ubesværet adgang til råvarer, der bringes pr. skib, og andre virksomheder i stikprøven har placeret deres biodieselanlæg direkte ved siden af deres produktionsanlæg for vegetabilske olier. Mange biodieselproducenter i Sydeuropa befinder sig i havnebyer netop for at få adgang til råvarer importeret fra Argentina og Indonesien eller på samme sted som deres kunder (der er raffinaderier for fossile brændstoffer). Da virkningen af den differentierede eksportafgift har været at gøre råvarerne dyrere end de færdige produkter, har dette klart påført EU-erhvervsgrenen skade ved at gøre det økonomisk umuligt at fremstille PME og SME i Unionen.
3.7. Andre lovgivningsmæssige faktorer
(143)
CARBIO henviste også til nogle lovgivningsmæssige faktorer, som de hævder har voldt skade for EU-erhvervsgrenen, hvoraf nogle er forslag og endnu ikke er blevet gennemført. De fremhæver dog ordningen med "dobbelttælling", som er beskrevet i det følgende.
(144)
I henhold til direktivet om vedvarende energi skal medlemsstaterne kræve, at en vis mængde biodiesel blandes med mineralsk diesel, inden den sælges til brugerne. Nogle medlemsstater har benyttet sig af bestemmelsen i direktivet om, at forholdet kan halveres, hvis den anvendte biodiesel stammer fra spildolie eller brugt animalsk fedt. Hvis den pågældende medlemsstat f.eks. kræver, at 7 % biodiesel skal blandes med 93 % mineralsk diesel, så bliver de 7 % reduceret til 3,5 %, hvis det er biodiesel af spildolie.
(145)
CARBIO hævder, at bestemmelserne om dobbelttælling har forårsaget et fald i salget af den såkaldte første generation af biodiesel på 1 mio. ton i UP, og at dette er årsagen til EU-erhvervsgrenens skade. Denne påstand afvises, da stikprøven af EU-producenter indeholder nogle virksomheder, der fremstiller biodiesel, som tæller dobbelt, og deres finansielle situation er ikke betydeligt anderledes end situationen for de stikprøveudtagne virksomheder, der producerer biodiesel af vegetabilske jomfruolier. Disse virksomheder har under kontrollen af deres oplysninger påvist, at prisen på deres biodiesel er blevet påvirket af den lave pris på dumpingimport fra Argentina og Indonesien, da de er i indirekte konkurrence med PME og SME fra de pågældende lande.
(146)
Der er også blevet fremført et argument om, at EU-erhvervsgrenen lider skade, fordi der ikke investeres mere i anden generation af biobrændstof, f.eks. spildolie. Dette argument er foreløbigt blevet afvist, da der ikke er tilstrækkelig spildolie i Unionen til at øge forarbejdningsmængden betydeligt i forhold til det allerede eksisterende.
3.8. Restriktioner i medlemsstaterne
(147)
CARBIO hævdede også, at den skade, som EU-erhvervsgrenen led, ikke kunne forårsages af importen fra de pågældende lande som følge af kvoteordninger og skattesystemer i forskellige medlemsstater, der begrænser adgangen til disse markeder. De hævdede også, at nogle markeder i Unionen er lukkede for SME og PME på grund af klimatiske forhold.
(148)
Det er korrekt, at koldfilterpunktet for PME (+13 grader celsius) betyder, at PME ikke kan anvendes i hele Unionen, uden at det blandes med andre biodieselformer for at reducere koldfilterpunktet. Koldfilterpunktet for SME (0 grader celsius) betyder imidlertid, at det har en mere udbredt anvendelse, især i sommermånederne.
(149)
Påstanden om, at det er lovgivningen i nogle medlemsstater, som forvolder skade for EU-erhvervsgrenen, blev indgående behandlet i undersøgelsen.
(150)
I nogle medlemsstater findes der kvoteordninger, hvorved der tildeles en særlig produktionsmængde til virksomheder i den medlemsstat eller i andre medlemsstater i Unionen. De fleste lande har dog indrømmet fordele gennem skattesystemet, og disse fordele reduceres eller fjernes efterhånden.
(151)
For eksempel har Frankrig en "skattelempelsesfordel" på 90 EUR pr. ton for biodiesel, der produceres inden for kvoten. I betragtning af de lave priser på dumpingimporten er det dog ofte billigere at importere biodiesel end at købe den hos EU-erhvervsgrenen, selv inklusive skattefordelen. Det fremgår af det forhold, at der klart findes argentinsk import på det franske marked.
(152)
I nogle medlemsstater findes der ingen import fra Argentina og Indonesien, enten på grund af klimatiske forhold eller som følge af kvoteordninger. Men i størstedelen af Unionen findes der import fra Argentina og Indonesien på markedet, enten fordi der ikke er nogen kvoteordning, eller fordi prisen er lavere end den skattefordel, som en medlemsstat måtte give.
(153)
I betragtning af at PME of SME kan sælges i Unionen, når det blandes med EU-produceret RME eller anden biodiesel, og at importen findes i store mængder og til dumpingpriser selv i medlemsstater med en skattelempelsesordning, må denne påstand foreløbigt afvises, da de eksisterende kvote- og skatteordninger ikke kan bryde årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimporten.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(154)
Ovennævnte analyse har vist, at der var en betragtelig stigning i mængde og markedsandele for den billige dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande. Det blev samtidig konstateret, at EU-erhvervsgrenens priser blev underbudt i UP i forbindelse med denne import.
(155)
Oplysningerne viser, at da mængden af billig dumpingimport fra de pågældende lande steg, forværredes EU-erhvervsgrenens økonomiske situation betydeligt.
(156)
I ovennævnte analyse blev der behørigt skelnet mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. Ud fra denne analyse er den foreløbige konklusion, at dumpingimporten fra de pågældende lande har forårsaget væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
(157)
De kendte faktorer ud over dumpingimporten er blevet vurderet i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 7, og der blev ikke fundet dokumentation for, at de brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
F. UNIONENS INTERESSER
(158)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21, om der til trods for konklusionen om skadevoldende dumping er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes, råvareleverandørernes og brugernes interesser.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(159)
Som nævnt ovenfor led EU-erhvervsgrenen væsentlig skade på grund af dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil det højst sandsynligt medføre, at den negative tendens for EF-erhvervsgrenens finansielle situation fortsætter. EU-erhvervsgrenens situation var især præget af et fald i rentabilitet fra +3 % i 2009 til -2,5 % ved udgangen af UP. En yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.
(160)
Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. EU-erhvervsgrenens negative tendens med hensyn til rentabiliteten er resultatet af dens vanskeligheder ved at konkurrere med billig dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande; et forhold, der også skyldes eksportafgiftsordningen i begge lande, som sænker prisen på importen af SME og PME til EU-markedet, samtidig med at prisen på råvarer stiger. Indføres der antidumpingforanstaltninger, vil EF-erhvervsgrenen være i stand til at forbedre sin rentabilitet til et niveau, der anses for nødvendigt for denne kapitalintensive industri.
(161)
Foranstaltningerne burde give EU-erhvervsgrenen mulighed for at begynde at komme sig efter den skadevoldende dumping, der blev konstateret i undersøgelsen.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers og -forhandleres interesser
(162)
Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og -forhandlere blev opfordret til at give sig til kende over for Kommissionen. Der var dog ingen importører, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(163)
Da der manglede oplysninger fra ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og -forhandlere, var der ingen dokumentation for, at indførelsen af foranstaltninger klart ville være imod disse parters interesser.
3. Brugernes og forbrugernes interesser
(164)
Der blev ved indledningen af undersøgelsen fremsendt spørgeskemaer til alle kendte brugervirksomheder, der beskæftiger sig med produktion og distribution af mineralsk diesel og den obligatoriske blanding af mineralsk diesel og biodiesel.
(165)
Tre brugere af biodiesel besvarede spørgeskemaet til brugere, men anførte, at biodiesel var en meget lille del af deres samlede forretningsaktiviteter. De anførte, at de ville være juridisk forpligtede til at anskaffe biodiesel, og hvis en afgift øgede prisen på biodiesel, ville denne ligesom tidligere automatisk blive væltet over på deres kunder.
(166)
I betragtning af den begrænsede mængde informationer forventes indførelsen af foranstaltninger at få en ekstremt begrænset virkning på den endelige forbruger i betragtning af den lille procentdel af biodiesel, som blandes i den mineralske diesel, der købes ved pumpen. Der blev ikke fundet dokumentation for, at indførelsen af foranstaltninger klart ville være imod brugernes eller forbrugernes interesser.
4. Råvareleverandørernes interesser
(167)
En sammenslutning af råvareleverandører, FEDIOL (Brancheforeningen for Oliefabrikker i EU) besvarede det spørgeskema, der var blevet tilsendt råvareleverandørerne. De anførte, at importen fra de pågældende lande har forringet efterspørgslen efter rapsolie i Unionen, og at efterspørgslen er faldet med mere end 1 mio. ton mellem 2009 og 2011.
(168)
De er af den opfattelse, at indførelsen af foranstaltninger vil have en positiv virkning på leverandørindustrien i Unionen, i takt med at kapacitetsudnyttelsen vil stige. Enhver stigning i efterspørgslen efter rapsolie vil forplante sig til sektoren for foderblandinger, der består af restprodukter fra rapsolieproduktionen, og til landbrugssektoren i Unionen, som dyrker raps.
(169)
Den modtagne dokumentation viser derfor, at indførelsen af foranstaltninger vil være i EU-råvareleverandørernes interesse.
5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(170)
Det vil klart være i EU-erhvervsgrenens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien. Det vil gøre det muligt for EU-erhvervsgrenen at vokse og overvinde følgerne af den skade, som dumpingimporten har forvoldt. Hvis der derimod ikke indføres foranstaltninger, vil EU-erhvervsgrenens økonomiske situation fortsat blive forværret, og flere erhvervsdrivende må indstille deres aktiviteter. Selv om der ikke kunne drages entydige konklusioner om brugerne og importørerne, forventes indførelsen af foranstaltninger at være i råvareleverandørernes interesse.
(171)
Der er ikke tvingende årsager til, at det klart vil være imod Unionens interesser at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger over for importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(172)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
1. Skadestærskel
(173)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede dumpingmargener taget i betragtning såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation, som EU-producenterne har befundet sig i, til ophør, uden at disse tal vil blive overskredet.
(174)
Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at fjerne virkningerne af den skadevoldende dumping, var holdningen, at enhver foranstaltning bør sikre, at EU-erhvervsgrenen kan dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kan forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport.
(175)
I den henseende kan en fortjenstmargen på 15 % af omsætningen betragtes som et passende niveau, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå i en situation uden skadevoldende dumping, ud fra resultater fra tidligere undersøgelser af importen fra USA, hvor dette niveau blev anset for rimeligt for at tilvejebringe garantier for denne erhvervsgrens langsigtede produktionsinvesteringer.
(176)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen for samme vare. Den ikke-skadevoldende pris er blevet fastsat ved at justere de salgspriser, der blev krævet af EU-producenterne i stikprøven, med den faktiske fortjeneste eller det faktiske tab i UP og lægge ovennævnte fortjenstmargen til.
(177)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de stikprøveudtagne eksporterende producenter i de pågældende lande som fastlagt ved beregningen af prisunderbud og den ikke-skadevoldende pris for samme vare, som de stikprøveudtagne EU-producenter solgte på EU-markedet i UP. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi.
2. Midlertidige foranstaltninger
(178)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, bør der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(179)
Antidumpingtolden blev fastlagt ved at sammenligne skadestærsklen og dumpingmargenerne. Følgelig udgør den midlertidige antidumpingtold udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, følgende:
Land
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
Foreløbig skadesmargen
Midlertidig antidumpingtold
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,9 %
31 %
7,9 %
Alle andre virksomheder
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonesien
PT. Ciliandra Perkasa, Djakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Alle andre virksomheder
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Da antidumpingtolden imidlertid også gælder for blandinger, som indeholder biodiesel (i forhold til deres vægtprocent af biodiesel), og for ren biodiesel, vil det være mere præcist og mere hensigtsmæssigt for toldmyndighedernes korrekte implementering af tolden i medlemsstaterne at udtrykke tolden som et fast beløb i EUR pr. nettoton og anvende den på den rene importerede biodiesel eller på andelen af biodiesel i blandingsproduktet.
(181)
Antidumpingtoldsatserne for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre virksomheder") udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande, som er fremstillet af virksomhederne og dermed af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(182)
Anmodninger om anvendelse af disse antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (8) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(183)
Kommissionen gjorde importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande til genstand for registrering ved Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013 af 28. januar 2013. Det skete med henblik på den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af antidumpingforanstaltninger, jf. grundforordningens artikel 10, stk. 4. Der kan på nuværende tidspunkt i proceduren ikke træffes beslutning om den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af antidumpingforanstaltningerne.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(184)
I overensstemmelse med god administrativ praksis kan de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt senest en måned efter offentliggørelsen af denne forordning. De konklusioner, der ligger til grund for indførelse af told i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig foranstaltning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en midlertidig antidumpingtold på importen af fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i ren form eller i blandinger, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 1516 20 98 (Taric-kode 1516209821, 1516209829 og 1516209830), ex 1518 00 91 (Taric-kode 1518009121, 1518009129 og 1518009130), ex 1518 00 95 (Taric-kode 1518009510), ex 1518 00 99 (Taric-kode 1518009921, 1518009929 og 1518009930), ex 2710 19 43 (Taric-kode 2710194321, 2710194329 og 2710194330), ex 2710 19 46 (Taric-kode 2710194621, 2710194629 og 2710194630), ex 2710 19 47 (Taric-kode 2710194721, 2710194729 og 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (Taric-kode 3824909701, 3824909703 og 3824909704), 3826 00 10 og ex 3826 00 90 (Taric-kode 3826009011, 3826009019 og 3826009030), og med oprindelse i Argentina og Indonesien.
2. De midlertidige antidumpingtoldsatser for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder fastsættes til:
Land
Virksomhed
Foreløbig toldsats
EUR pr. ton
Taric-tillægskode
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Andre samarbejdsvillige virksomheder:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Alle andre virksomheder
104,92
B999
Indonesien
PT Ciliandra Perkasa, Djakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Andre samarbejdsvillige virksomheder:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Djakarta
57,14
B790
Alle andre virksomheder
83,84
B999
3. Antidumpingtolden på blandinger fastsættes på grundlag af vægtprocenten af det samlede indhold af fedtsyremonoalkylestere og paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i blandingen (biodieselindholdet).
4. I tilfælde, hvor varerne er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i forordning (EØF) nr. 2454/93 (9), nedsættes den antidumpingtold, der er beregnet på grundlag af ovennævnte beløb, med en procentdel, der svarer til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
5. Overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til den midlertidige told.
6. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009.
2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
1. Toldmyndighederne pålægges hermed at ophøre med den registrering af importen, der blev indført ved artikel 1 i Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013.
2. Oplysninger, der er indsamlet om varer, der er overgået til fri omsætning højst 90 dage før ikrafttrædelsen af denne forordning, opbevares indtil den eventuelle ikrafttrædelse af endelige foranstaltninger eller denne procedures afslutning.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 2013.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 490/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 29. srpna 2012 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (dále jen „dotčené země“) do Unie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 17. července 2012 organizace European Biodiesel Board (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 60 % celkové výroby bionafty v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
Dne 30. ledna 2013 zavedla Komise celní evidenci dovozu téhož výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013 (3).
(4)
Dne 10. listopadu 2012 informovala Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (4) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie do Unie a zahájila samostatné šetření.
2. Období šetření
(5)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. Strany dotčené šetřením
(6)
Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány Argentiny a Indonésie o zahájení šetření. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(7)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Žadatel, vyvážející výrobci v Argentině a Indonésii, dovozci a orgány Argentiny a Indonésie sdělili svá stanoviska. Všem zúčastněným stranám, které požádaly o slyšení a doložily zvláštní důvody pro takové slyšení, bylo vyhověno.
3.1. Výběr vzorku
(9)
Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření a za účelem dokončení šetření v zákonných lhůtách oznámila Komise v oznámení o zahájení řízení, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude řízení týkat, a sice prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
3.2. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Argentině
(10)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Argentině požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Deset vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Dvě společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie (nebo vůbec nevyráběly).
(12)
Zbývajících osm (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(13)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 86 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od osmi vyvážejících výrobců uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění.
(14)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku konzultován se všemi známými vyvážejícími výrobci, jakož i s argentinským sdružením výrobců a argentinskými orgány a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.3. Individuální zjišťování
(15)
Žádná argentinská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.4. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indonésii
(16)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Indonésii požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(17)
Osm vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Tři společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie.
(18)
Zbývajících pět (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(19)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 99 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od pěti vyvážejících výrobců uvedených výše v 18. bodě odůvodnění.
(20)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli konzultováni všichni známí vyvážející výrobci, jakož i indonéské úřady a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.5. Individuální zjišťování
(21)
Žádná indonéská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.6. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(22)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení. Žádní dovozci však při tomto šetření nespolupracovali.
3.7. Výběr vzorku výrobců v Unii
(23)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával z osmi výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi před zahájením šetření známo, že vyrábějí bionaftu. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby, objemu prodeje a zeměpisné polohy. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 27 % výroby v Unii.
(24)
Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Po zveřejnění navrhovaného vzorku dvě ze společností, které byly do vzorku zařazeny, od spolupráce odstoupily a byly nahrazeny dvěma jinými společnostmi. Výrobní odvětví Unie také vzneslo připomínku, že vzhledem k vysokému počtu výrobců bionafty z řad malých a středních podniků by alespoň jeden měl být také zařazen do vzorku. Tato žádost byla přijata.
(25)
Vzorek se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
3.8. Odpovědi na dotazník
(26)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Argentině zařazeným do vzorku, čtyřem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Indonésii zařazeným do vzorku a osmi výrobcům v Unii zařazeným do vzorku.
(27)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od sedmi vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců v Argentině a Indonésii zařazených do vzorku, od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a od tří uživatelů.
3.9. Inspekce na místě
(28)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
(a)
Výrobci sídlící v Unii
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Španělsko,
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Španělsko,
-
Diester Industrie S.A.S., Paříž, Francie,
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Řecko,
-
Novaol S.R.L., Milano, Itálie,
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Švédsko,
-
Preol A.S., Lovosice, Česká republika,
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Německo.
(b)
Vyvážející výrobci v Argentině
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires („LDC“),
-
skupina společností ve spojení „Renova“:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires („Molinos“),
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca („Oleaginosa“),
-
Renova S.A., Bahia Blanca („Renova“),
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda („Vicentin“),
-
skupina společností ve spojení „T6“:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario („AGD“),
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires („Bunge“),
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe („T6“).
(c)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Argentině
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay („Molinos Overseas“),
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Ženeva, Švýcarsko („LDC Suisse“).
(d)
Vyvážející výrobci v Indonésii
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonésie („CPL“),
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonésie („PTMM“),
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonésie („PAA“),
-
skupina společností ve spojení („Wilmar“), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonésie („WBI“),
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonésie („WINA“).
(e)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Indonésii
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapur („FRL“),
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapur („IMBS“),
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapur („ICOF“),
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapur („VOF“),
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapur.
(f)
Dovozci v Unii ve spojení s argentinskými a indonéskými vývozci:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Španělsko („CAMPA“),
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Itálie („IMBI“),
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Španělsko („LDC Spain“),
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Španělsko („Losur“),
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nizozemsko („WET BV“) (5).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(29)
Dotčeným výrobkem jsou monoalkylestery mastných kyselin a /nebo parafínovaný plynový olej ze syntézy a /nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě, nebo obsažené ve směsi, pocházející z Argentiny a Indonésie, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „bionafta“).
(30)
Z šetření vyplynulo, že bionafta vyráběná v Argentině je výlučně „methylester ze sójového oleje“ (dále jen „SME“) získaný ze sójového oleje a že bionafta vyráběná v Indonésii je výlučně „methylester z palmového oleje“ (dále jen „PME“) získaný z palmového oleje, ale bionafta vyráběná v Unii je převážně „methylester z řepkového oleje“ (dále jen „RME“), ale také z jiných surovin, včetně odpadních olejů i panenských olejů.
(31)
SME, PME i RME patří do kategorie methylesterů mastných kyselin. Pojem „ester“ odkazuje na transesterifikaci rostlinných olejů, konkrétně míšení oleje s alkoholem, čímž vzniká bionafta a jako vedlejší produkt glycerin. Pojem „methyl“ odkazuje na methanol, nejběžněji používaný alkohol v daném procesu.
(32)
Bionaftu SME a PME lze používat v čisté formě, ale obecně se mísí, buď mezi sebou navzájem, nebo s RME před tím, než se použijí v Evropské unii. Důvodem pro míšení SME s PME je to, že SME v čisté formě nesplňuje evropskou normu EN 14214, pokud jde o jodové a cetanové číslo. Důvodem pro míšení PME (a SME) s RME je to, že PME a SME mají vyšší filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) než RME, a nejsou proto vhodné pro použití v čisté formě během zimních měsíců ve studených regionech Evropské unie.
(33)
Směsi bionafty a minerální nafty se v zásadě používají v odvětví dopravy jako pohonná hmota pro naftové motory v silničních vozidlech, např. osobních a nákladních automobilech a autobusech a rovněž ve vlacích. Bionaftu v čisté formě nebo její směsi s minerální naftou lze také používat jako palivo pro domácí, obchodní nebo průmyslové kotle a jako palivo pro generátory na výrobu elektřiny.
2. Obdobný výrobek
(34)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Argentiny a Indonésie, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. Žádost o vyloučení výrobku
(35)
Jeden indonéský výrobce požádal, aby byly z oblasti působnosti tohoto řízení vyloučeny frakcionované methylestery. Frakční destilace rozloží methylestery mastných kyselin na složky s odlišnými chemickými vlastnostmi pro jiná konečná použití. Tvrdil, že frakcionované methylestery, které společnost vyráběla a vyvážela do EU, nejsou bionafta a nepoužívají se pro paliva, ale pro jiné průmyslové aplikace. Rovněž tvrdil, že surovinou použitou pro tyto frakcionované methylestery byl kokosový olej nebo olej z palmových jader, a nikoli surový palmový olej obvykle používaný k výrobě bionafty v Indonésii.
(36)
Frakcionované methylestery spadají do popisu dotčeného výrobku, jelikož jsou stále methylestery mastných kyselin a jsou vyrobeny ze surovin, které se používají pro výrobu bionafty. Ačkoli samy o sobě nesplňují evropskou normu (EN 14214), mohou být smíšeny s jinou bionaftou, aby se vytvořila směs, která tuto normu splňuje. To je totéž jako v případě bionafty z palmového methylesteru, která bez smíšení sama o sobě nesplňuje evropskou normu. Tato námitka se proto zamítá.
(37)
Avšak jeden evropský dovozce methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader z Indonésie požádal o osvobození pro koncového uživatele pro svůj dovoz, který nebyl určen pro použití jako palivo, ale ke zpracování na nenasycený mastný alkohol.
(38)
Osvobození pro koncového uživatele je režim, který spravují celní správy jednotlivých států, přičemž clo zaplacené z dovozu je předmětem osvobození na základě potvrzeného konečného použití dovezených surovin. Tento režim je stanoven v prováděcích předpisech k celnímu kodexu Společenství (6).
(39)
Touto žádostí se bude Komise zabývat v konečné fázi šetření poté, co obdrží připomínky od zúčastněných stran k tomu, zda by této konkrétní žádosti mělo být vyhověno v případě dovozu methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader pro použití jiné než jako palivo. Tyto připomínky by se měly týkat otázky, zda by toto osvobození mohlo být využíváno k obcházení případného konečného cla, pokud bude uloženo, a účinků na dovoz bionafty pro použití jiné než jako palivo ze zemí, pro které již byla opatření zavedena.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Běžná hodnota
(40)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Argentině byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku představoval celkový objem tohoto prodeje alespoň 5 % celkového objemu prodeje na vývoz do Unie během období šetření.
(41)
Komise následně určila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku ty druhy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(42)
U každého druhu výrobku prodávaného každou společností nebo skupinou společností zařazenou do vzorku na domácím trhu, který byl uznán za shodný nebo srovnatelný s druhem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně posoudila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku, zda se prodej obdobného výrobku na domácím trhu uskutečnil v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto posouzení proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého druhu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(44)
Z šetření vyplynulo, že argentinský trh je silně regulován státem. Míšení fosilní nafty a bionafty je v Argentině povinné (v podílu 7 % bionafty během období šetření). Celkové množství bionafty potřebné ke splnění tohoto požadavku na míšení je prostřednictvím přidělování kvót rozvrženo mezi vybraný počet argentinských výrobců bionafty. Ropné společnosti jsou povinny odebírat bionaftu od těch argentinských společností vyrábějících bionaftu, které splňují požadavky povinného míšení. Cena je stanovená státem a je zveřejněna argentinským ministerstvem energetiky. Během období šetření byla tato státem stanovená referenční cena vypočtena podle složitého vzorce, který zohledňoval výrobní náklady (suroviny, dopravu a jiné náklady) a zajišťoval dosažení určitého zisku. Parametry použité při určení referenční ceny byly stanoveny na základě odhadovaných nákladů nejméně schopného výrobce se sídlem v nejvzdálenější oblasti země a vedly k významné ziskovosti argentinských výrobců.
(45)
Za těchto okolností nebyl prodej na domácím trhu považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku a běžná hodnota obdobného výrobku musela být předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině snižuje ceny sójových bobů a sójového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude proto dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(46)
S ohledem na převažující tržní podmínky, jak je popsáno výše ve 44. bodě odůvodnění, dospěla Komise k názoru, že zisk nebylo možné založit na skutečných údajích o společnostech zařazených do vzorku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
1.2. Vývozní cena
(47)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(48)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(49)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a o zisk. Pro účely tohoto výpočtu se považovala za přiměřenou úroveň zisku ve výši 5 % na základě obratu.
1.3. Srovnání
(50)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(51)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(52)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(53)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(54)
Jedna obchodní společnost byla v úzkém spojení s vyvážejícím výrobcem, který ji plně kontroloval, neměla žádnou vyjednávací pravomoc ani vliv na ceny nebo dodací podmínky a obchodovala výlučně s výrobky vyráběnými tímto vyvážejícím výrobcem v Argentině. Proto se považuje za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce a nebyla provedena žádná úprava o provize. U jedné obchodní společnosti se sídlem mimo EU bylo zjištěno, že má volnější vazby na vyvážejícího výrobce v Argentině, nebyla pod jeho kontrolou a obchodovala s řadou jiných výrobků vyrobených jinými výrobci. V tomto případě se mělo za to, že tato obchodní společnost plní funkce podobné funkcím obchodníka pracujícího za provizi. V důsledku toho byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily teoretické přirážky obchodníka.
(55)
Skutečný rozdíl mezi prodejními cenami účtovanými vyvážejícím výrobcem v Argentině obchodníkovi ve spojení a prodejními cenami účtovanými obchodníky ve spojení prvnímu nezávislému odběrateli v EU nebyl pro výpočet této úpravy použit. Úprava byla vypočtena na základě prodejních, správních a režijních nákladů obchodníka ve spojení a přiměřeného zisku. Skutečný zisk společnosti se nepovažoval v důsledku povahy tohoto vztahu za spolehlivý.
1.4. Dumpingové rozpětí
(56)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(57)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 100 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(59)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Skupina „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. and Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Skupina „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
2. Indonésie
2.1. Běžná hodnota
(60)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Indonésii byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že s výjimkou dvou vyvážejících výrobců prodej na domácím trhu reprezentativní nebyl.
(61)
U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností Komise následně určila ty druhy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(62)
U těchto shodných nebo srovnatelných druhů výrobků bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového druhu výrobku vyvážejícími výrobci nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie. U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností nebyl zjištěn žádný reprezentativní prodej nebo vůbec žádný prodej na domácím trhu, pokud jde o vyvážený druh výrobku.
(63)
Proto byla u všech vyvážejících výrobců běžná hodnota obdobného výrobku předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Indonésii snižuje cenu palmového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude tedy dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(64)
Z šetření vyplynulo, že indonéský domácí trh s bionaftou je silně regulován státem. Ropná a plynárenská společnost Pertamina, která je plně ve vlastnictví státu, je zdaleka největší společností působící na domácím trhu (více než 90 % domácích nákupů bionafty od výrobců zařazených do vzorku). Pertamina je z pověření státu povinna mísit biopaliva s fosilními palivy, aby je mohla prodávat na svých čerpacích stanicích. Každý měsíc indonéské ministerstvo obchodu úředně stanoví tzv. „cenu HPE (neboli cenu podle vývozní kontroly)“, což je referenční cena použitá k výpočtu měsíční úrovně vývozních cel. Pertamina nakupuje bionaftu na úrovni ceny HPE stanovené indonéskou vládou.
(65)
Za těchto podmínek nemohl být zisk založen na skutečných údajích od společností zařazených do vzorku, protože prodej na domácím trhu se nepovažuje za uskutečněný v běžném obchodním styku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
2.2. Vývozní cena
(66)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(67)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(68)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a za přiměřený byl považován zisk ve výši 5 % na základě obratu.
(69)
Prémie účtované zákazníkům v jednom členském státě, kteří se po nákupu bionafty snažili využít regulačního rámce pro bionaftu obnášejícího „dvojnásobné započtení“ (7), se nepovažovaly za součást vývozní ceny. Tyto prémie nejsou vázány na dotčený výrobek jako takový, ale spíše na poskytnutí dokumentů dovozcem ve spojení s cílem získat osvědčení od vlády, které umožňuje zákazníkovi dovozce ve spojení splnit nezbytné podmínky pro přimíšení pouze poloviny množství bionafty (jelikož tuto bionaftu lze započítat „dvojnásobně“).
2.3. Srovnání
(70)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(71)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(72)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na úvěry, vývozní cla, poplatky za dohled, bankovní poplatky a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(74)
U jedné společnosti nebo skupiny společností bylo zjištěno, že uzavřela smlouvu s jednou obchodní společností ve spojení mimo jiné za účelem obchodu s bionaftou za provizi. V tomto případě se dospělo k závěru, že tento obchodník ve spojení by se měl považovat za obchodního zástupce pracujícího za provizi, a proto byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily přirážky obchodníka.
(75)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl dotčený výrobek (PME) před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli smíšen s RME. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. a) provedena úprava o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku.
2.4. Dumpingové rozpětí
(76)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(77)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, přičemž nebylo zohledněno rozpětí vyvážejícího výrobce s nulovým dumpingovým rozpětím.
(78)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 99 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(79)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(80)
Obdobný výrobek vyrábí 254 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
(81)
Tvrdilo se, že značný počet velkých výrobců v Unii je ve spojení s vývozci v Argentině a /nebo že dovážejí bionaftu z Argentiny, a měli by proto být vyloučeni z definice výrobního odvětví Unie.
(82)
Po provedení šetření byly z definice výrobního odvětví Unie vyloučeny tři společnosti, a to z důvodu jejich závislosti na dovozu z dotčených zemí, přičemž dovoz dosáhl 63 %, 85 % a 71 % jejich vlastní výroby během období šetření. Další dvě společnosti byly vyloučeny, jelikož během období šetření bionaftu nevyráběly. V níže uvedených oddílech nebyly použity žádné údaje od těchto společností. Byl učiněn předběžný závěr, že neexistují žádné důvody pro vyloučení jakýchkoli dalších výrobců v Unii z definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Pro stanovení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity všechny dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a po jeho zahájení. Na základě těchto informací bylo zjištěno, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 9 052 871 tun. Jak bylo uvedeno výše, osm výrobců v Unii bylo zařazeno do vzorku a představovali 27 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Tuny
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Zdroj:
Eurostat, údaje od výrobního odvětví Unie.
(84)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkové výroby v Unii všech výrobců v Unii na trhu Unie, s odečtením jejich vývozu a přičtením dovozu z Argentiny a Indonésie a dovozu z jiných třetích zemí.
(85)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie byl získán z údajů Eurostatu vztahujících se k jednotlivým kódům KN, pod něž byl výrobek zařazen.
(86)
Na základě výše uvedených skutečností se spotřeba bionafty v Unii zvýšila mezi rokem 2009 a koncem období šetření o 5 %.
3. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(87)
Jak je stanoveno v čl. 3 odst. 4 základního nařízení, účinek dovozu ze dvou zemí může být posuzován souhrnně pouze tehdy, pokud jsou splněny dvě podmínky.
(88)
První podmínkou je, že dumpingové rozpětí ve vztahu k dovozu z obou zemí není nepatrné a objem dovozu není zanedbatelný. Dumpingové rozpětí stanovené ve vztahu k dovozu z Argentiny a Indonésie bylo nad minimální hranicí definovanou v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení, jelikož jeho podíl na trhu činil v období šetření 10,8 %, resp. 8,5 %.
(89)
Druhou podmínkou je, že existuje hospodářská soutěž mezi dováženými výrobky navzájem a hospodářská soutěž s obdobným výrobkem Unie. Dovoz bionafty z Argentiny a Indonésie mísí s minerální naftou tytéž obchodní společnosti a je prodáván odběratelům v celé Unii v přímé hospodářské soutěži s bionaftou vyráběnou výrobním odvětvím Unie.
(90)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti byl učiněn předběžný závěr, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Argentiny a Indonésie by měl být pro účely analýzy újmy posuzován souhrnně.
4. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
Tabulka č. 2
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz z Argentiny
Tuny
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Podíl na trhu
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Dovoz z Indonésie
Tuny
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Podíl na trhu
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Celkový podíl na trhu
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Zdroj:
Eurostat.
(91)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie se od roku 2009 do období šetření značně zvýšil a dovoz z Indonésie vzrůstá rychleji než dovoz z Argentiny. Podíl na trhu se v průběhu téhož období zvýšil z 9,1 % na 19,3 %.
5. Ceny dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
5.1. Vývoj cen
Tabulka č. 3
Dovozní cena (EUR/tunu)
2009
2010
2011
OŠ
Argentina
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonésie
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Celkem
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Zdroj:
Eurostat.
(92)
I když se dovozní ceny během posuzovaného období zvýšily, zejména mezi roky 2010 a 2011, ceny bionafty z Argentiny i Indonésie zůstaly v průběhu posuzovaného období nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
5.2. Cenové podbízení
(93)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upraveny na úroveň cen ze závodu, srovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu argentinských a indonéských dovozců zařazených do vzorku pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o celní poplatky a náklady po dovozu.
(94)
Srovnání mezi SME z Argentiny a PME z Indonésie s výrobkem vyráběným a prodávaným na trhu Unie vycházelo z filtrovatelnosti při nízkých teplotách (CFPP), což je teplota, při níž se bionafta mění zpět na tuk a již nemůže být použita jako palivo.
(95)
CFPP veškerého prodeje z Argentiny do EU byla 0 °C. Tento prodej byl tedy srovnán s prodejem výrobců bionafty s CFPP s hodnotou 0 v Unii.
(96)
CFPP veškerého prodeje z Indonésie do EU byla 13 °C. Vzhledem k velmi nízkému objemu prodeje výrobců v Unii, pokud jde o tuto CFPP (protože PME z Indonésie je před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli téměř vždy smíšen s jinou bionaftou z jiných zdrojů), nepovažovalo se přímé srovnání za přiměřené. Vývozní cena PME z Indonésie u CFPP s hodnotou 13 byla proto upravena směrem nahoru na cenu CFPP s hodnotou 0 pomocí rozdílu v ceně na trhu Unie mezi prodejem PME s CFPP s hodnotou 13 vyráběného výrobním odvětvím Unie a průměrnou cenou bionafty s CFPP s hodnotou 0.
(97)
Rozdíl mezi cenami z Argentiny a Indonésie a cenami Unie, vyjádřený jako procentní podíl vážené průměrné ceny výrobního odvětví Unie ze závodu, tj. rozpětí cenového podbízení, byl na základě výše popsané metodiky v rozpětí od 2,5 % do 9,1 %.
6. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(98)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech ekonomických ukazatelů stanovených pro výrobní odvětví Unie během analyzovaného období.
(99)
Jak bylo uvedeno výše, ověřené údaje od vzorku výrobců v Unii byly použity za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(100)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie, které se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených údajů shromážděných od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(101)
Na základě informací, které se týkají všech výrobců bionafty v Unii, byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(102)
Na základě informací, které se týkají výrobců bionafty v Unii zařazených do vzorku, byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové výrobní náklady, mzdové náklady, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál.
7. Makroekonomické ukazatele
7.1. Výrobní kapacita, výroba a využití kapacity
Tabulka č. 4
2009
2010
2011
OŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Objem výroby (v tunách)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Využití kapacity
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(103)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Kapacita zůstala poměrně stabilní, zejména mezi rokem 2010 a obdobím šetření, a proto bylo využití kapacity v průběhu tohoto období nízké. Výrobní odvětví Unie nebylo schopné používat dříve instalované kapacity nebo v jakémkoli rozsahu během daného období využít zvýšení kapacity, ke kterému došlo v důsledku očekávaného účinku uložení opatření proti USA nebo očekávaných systémů kvót a zvýšených požadavků některých členských států.
7.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 5
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Podíl na trhu
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(104)
Objem prodeje společnostem v Unii, které nejsou ve spojení, zůstal v posuzovaném období spíše stabilní. Vzhledem k tomu, že spotřeba během tohoto období mírně vzrostla, stabilní objem prodeje vedl ke snížení podílu na trhu (pokles o 5,5 procentních bodů) a tento podíl převzal dovoz z dotčených zemí.
7.3. Růst
(105)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba a prodej, ale zejména podíl na trhu. I přes vzrůst spotřeby během analyzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v tomto období snižoval, jelikož objem dovozu vzrůstal. Během téhož období se dovozu z Indonésie a Argentiny podařilo získat více než 10 procentních bodů podílu na trhu. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít plný prospěch z růstu trhu, měla celkový negativní dopad na jeho hospodářskou situaci.
7.4. Zaměstnanost a produktivita
Tabulka č. 6
2009
2010
2011
OŠ
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivita (tuny/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(106)
Vzhledem k tomu, že odvětví bionafty je odvětvím se značnými nároky na kapitál a nevyžaduje velký počet pracovníků ve výrobním procesu, a vzhledem k výši subdodávek v oblasti skutečné výroby bionafty není počet osob zaměstnaných ve výrobě velký. Jelikož se objem výroby během daného období mírně zvýšil, vzrostla i zaměstnanost.
(107)
Jelikož zaměstnanost vzrostla, avšak rychleji než výroba, produktivita se mezi rokem 2009 a koncem období šetření snížila o 7 procentních bodů.
7.5. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(108)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu ze Spojených států amerických do roku 2009, kdy začíná období šetření pro účely tohoto řízení. Platná cla na dovoz ze Spojených států amerických byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a vyrovnat se se způsobenou újmou.
(109)
K tomu však zjevně nedošlo. Výrobní odvětví Unie je nyní méně ziskové než v roce 2009 a ztratilo svůj podíl na trhu, dokonce i ve srovnání s rokem 2009, ve prospěch dovozu z Argentiny a Indonésie, který představuje cenové podbízení vůči cenám Unie. Využití kapacity je nižší, dokonce i přes nárůst spotřeby v Unii. K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(110)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii jsou uvedena výše v oddíle o dumpingu. U jednoho vyvážejícího výrobce v Indonésii, který představoval jen malý podíl dovozu z Indonésie, nebyl dumping zjištěn. Avšak u ostatních vyvážejících výrobců v Indonésii a u všech vyvážejících výrobců v Argentině bylo zjištěno, že se dopouštějí dumpingu bionafty na trhu Unie. Navíc vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu z těchto dvou dotčených zemí nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
8. Mikroekonomické ukazatele
8.1. Průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady a náklady na mzdy
Tabulka č. 7
2009
2010
2011
OŠ
Jednotková cena v EUR za tunu
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Jednotkové náklady v EUR za tunu
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Náklady na mzdy EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(111)
Ačkoliv v posuzovaném období bylo výrobní odvětví Unie schopné zvýšit svou prodejní cenu, v důsledku špatné sklizně řepky v roce 2011 vzrostly výrobní náklady v takové míře, že je nebylo možné vyrovnat zvýšením prodejní ceny. Pro výrobní odvětví Unie bylo neekonomické dovážet alternativní suroviny z Argentiny a Indonésie v důsledku daňových režimů zavedených v těchto zemích, a proto bylo nuceno dovážet hotovou bionaftu, aby omezilo své náklady, a tím snížilo celkové ztráty.
(112)
Zároveň vzrostly u společností zařazených do vzorku během posuzovaného období náklady na mzdy, což znovu donutilo společnosti hledat způsob, jak snížit celkové náklady.
8.2. Zásoby
Tabulka č. 8
2009
2010
2011
OŠ
Zásoby (v tunách)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(113)
Během analyzovaného období se zásoby bionafty zvýšily přibližně o 40 %. Toto zvyšování stavu zásob probíhalo během celého analyzovaného období. Jelikož však bionafta nemůže být skladována déle než šest měsíců (průměrná doba skladování je pouze asi tři měsíce), údaje týkající se zásob mají pro posouzení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jen omezenou hodnotu.
8.3. Ziskovost, investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál
Tabulka č. 9
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investice (v tis. EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
Návratnost investic
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Peněžní tok (v tis. EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(114)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena pomocí vyjádření čistého zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie před zdaněním jako procento obratu z tohoto prodeje. Během analyzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3,5 % na - 2,5 %.
(115)
Míra investic do výroby bionafty uskutečněných výrobci v Unii zařazenými do vzorku v daném období poklesla a prokazuje, že výrobci zařazení do vzorku byli sice stále ještě schopni investovat do výroby bionafty, ale výše prostředků dostupných pro tyto investice se snížila, podobně jako podíl výrobců v Unii na trhu.
(116)
Návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku, která vyjadřuje jejich hospodářský výsledek před zdaněním jako procento průměrné počáteční a konečné čisté účetní hodnoty prostředků použitých při výrobě bionafty, odpovídala negativnímu vývoji ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během sledovaného období.
(117)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, vykázal během analyzovaného období výrazný pokles, což svědčí o tom, že společnosti zařazené do vzorku měly potíže konkurovat dumpingovému dovozu z Argentiny a Indonésie.
9. Závěr ohledně újmy
(118)
Z analýzy ověřených údajů jasně vyplývá, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Při rostoucí spotřebě ztratilo svůj podíl na trhu a ziskovost, zatímco dovoz podíl na trhu získal a představoval cenové podbízení vůči cenám výrobců v Unii.
(119)
Ostatní ukazatele rovněž vykazují klesající nebo stabilní trend, a to i po uložení opatření vůči USA a rozšíření cla na dovoz z Kanady, kterým se opatření obcházela.
(120)
Výrobci v Unii byli sice schopni přenést většinu zvýšených výrobních nákladů od roku 2010 do roku 2011 (+33 procentních bodů), ale pouze snížením ziskovosti až na hranici rentability. Nemohli však přenést další zvýšení nákladů od roku 2011 do období šetření v důsledku zvýšení cen surovin, což představuje téměř 80 % úplných nákladů na výrobu bionafty. Toto zvýšení nákladů nemohlo být zcela přeneseno na odběratele na trhu Unie, což vedlo ke ztrátám v období šetření.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(121)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(122)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(123)
Bylo zjištěno, že během období šetření jen malá část dovozu (mezi 2 % a 6 %) z Indonésie do EU nebyla dumpingová. U zbývajícího množství dovozu z Indonésie a veškerého dovozu z Argentiny byl zjištěn dumping. Odstranění uvedeného malého množství nedumpingového dovozu z celkového deklarovaného dovozu z Indonésie nemá vliv na trend dovozu podrobně popsaný výše.
(124)
Z šetření vyplynulo, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí během posuzovaného období značně vzrostl, pokud jde o objem (více než dvojnásobně). To vedlo k podstatnému zvýšení jeho podílu na trhu o 10 procentních bodů, z 9,1 % v roce 2009 na 18,8 % na konci období šetření.
(125)
Zároveň přišlo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období, i přes zvýšení spotřeby, o 5,5 procentních bodů svého podílu na trhu.
(126)
Průměrné ceny u dumpingového dovozu se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšily o 48 %, ale přesto byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie v tomtéž období. Dumpingový dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, přičemž průměrné rozpětí cenového pobízení činilo během období šetření 4 % pro Indonésii a 8 % pro Argentinu.
(127)
Tlak způsobený nárůstem levného dumpingového dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit prodejní ceny odpovídající podmínkám na trhu a zvýšení nákladů. Společnosti zařazené do vzorku byly schopny přenést na své odběratele pouze 38% zvýšení cen, ale jejich celkové náklady se v témže období zvýšily o 47 %.
(128)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí, který během období šetření představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie a jehož objem rovněž značně vzrostl, měl rozhodující vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
Tabulka č. 10
Jiné třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz celkem (v tunách)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Podíl na trhu
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Zdroj:
Eurostat.
(129)
Dovoz ze třetích zemí, zejména z USA, Norska a Jižní Korey, se od roku 2009 do konce období šetření podstatně snížil. Tento pokles byl způsoben uložením opatření na dovoz z USA v roce 2009 a v návaznosti na šetření obcházení opatření proti dovozu zasílanému z Kanady v roce 2010. Vzhledem k poklesu podílu dovozů z jiných třetích zemí na trhu v době, kdy došlo ke zhoršení finanční situace výrobního odvětví Unie, mohl mít dovoz z jiných třetích zemí pouze zanedbatelný podíl na újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Nelze tedy dospět k závěru, že narušuje příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.2. Nedumpingový dovoz z dotčených zemí
(130)
Byl zjištěn nedumpingový dovoz z dotčených zemí, ale pouze v druhé polovině roku 2011. Vzhledem ke krátké době, ve které se tento dovoz uskutečňoval, a k jeho omezenému množství mohl mít jen zanedbatelný podíl na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie a není schopen narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.3. Jiní výrobci v Unii
(131)
S ohledem na malý objem výroby výrobců v Unii vyloučených z definice výrobního odvětví Unie a s ohledem na malý objem jejich dovozu celkově nebyli tito výrobci považováni za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
3.4. Dovoz výrobního odvětví Unie
(132)
CARBIO, sdružení argentinských výrobců bionafty, tvrdilo, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena dovozem z Argentiny a Indonésie ze strany výrobců v Unii. Označilo tento dovoz za újmu, kterou si výrobci v Unii způsobili sami, a prohlásili, že by neměl být brán v úvahu jako příčina újmy způsobené chováním argentinských výrobců.
(133)
Z údajů, které poskytlo výrobní odvětví Unie, jasně vyplývá, že během posuzovaného období dováželi množství bionafty z Argentiny a Indonésie až do výše 60 % veškerého dovozu uskutečněného v období šetření z těchto zemí. Uvedlo však, že tento dovoz prováděli v sebeobraně. Krátkodobý prospěch z dumpingových cen tohoto dovozu napomohl výrobcům v Unii v tom, aby mohli ve střednědobém horizontu pokračovat ve své obchodní činnosti.
(134)
Dovoz bionafty za dumpingové ceny uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie značně vzrostl v roce 2011 a v období šetření, kdy se nejvíce projevil vliv rozdílné vývozní daně z bionafty a z jejích surovin, jelikož právě v té době se dovoz surovin (sójového a palmového oleje) stal nerentabilním ve srovnání s dovozem hotového výrobku. Systém rozdílných vývozních daní v obou zemích ukládá vyšší daň z vývozu surovin, než je daň z hotového výrobku. Otázka, zda lze tuto rozdílnou vývozní daň považovat za subvenci ve smyslu článku 2 základního antisubvenčního nařízení, bude zkoumána během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(135)
Například v některých měsících období šetření byla dovozní cena sójového oleje z Argentiny vyšší než dovozní cena SME, čímž se nákup sójového oleje stal ekonomicky nevýhodný. Za této situace byl nákup SME jedinou ekonomicky ospravedlnitelnou možností.
(136)
V každém případě, kdyby tento objem bionafty nedovezlo výrobní odvětví Unie, dovezly by jej obchodní společnosti v Unii, jejich cena by byla nižší než cena výrobního odvětví Unie a prodávaly by tuto bionaftu na trhu Unie, jelikož ji již z těchto zemí dovážejí za účelem prodeje naftovým rafineriím, které konkurují výrobnímu odvětví Unie. Příčinná souvislost není tímto dovozem narušena, a tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.5. Kapacita výrobního odvětví Unie
(137)
Sdružení CARBIO dále tvrdí, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie došlo v důsledku nadbytečné kapacity způsobené nadměrným rozšířením. Jelikož využití kapacity v roce 2008 činilo 50 %, tvrdí, že výrobní odvětví se dále rozšiřovalo bez odpovídajícího nárůstu poptávky.
(138)
Skutečností je, že během posuzovaného období zůstalo využití kapacity v celé Unii na nízké úrovni, přičemž nejnižší úroveň během období šetření činila 40 %. Některé společnosti proto nevyužívaly kapacitu, kterou instalovaly.
(139)
Využití kapacity však bylo nízké již na počátku posuzovaného období a zůstalo nízké po celé toto období a bylo stabilní i u společností zařazených do vzorku.
(140)
Společnosti zařazené do vzorku byly na začátku posuzovaného období ziskové a na jeho konci ztrátové, se stabilním využitím kapacity. Je oprávněné z toho vyvozovat, že celé výrobní odvětví se také stalo méně ziskovým, zatímco jeho využití kapacity zůstalo stabilní. Toto tedy nelze považovat za hlavní příčinu újmy, jelikož se zdá, že zde neexistuje žádná příčinná souvislost. Tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.6. Nedostatečný přístup k surovinám a vertikální integrace
(141)
CARBIO rovněž tvrdí, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma z důvodu špatné efektivity, zejména proto, že není vertikálně integrováno a nenachází se v blízkosti zdrojů surovin.
(142)
Uvedené argumenty se předběžně zamítají. Některé společnosti zařazené do vzorku se nacházejí v přístavech, kde mají snadný přístup k surovinám, které přivážejí lodě, a ostatní společnosti zařazené do vzorku umístily své závody na výrobu bionafty na stejném místě jako své závody vyrábějící rostlinný olej. Mnoho výrobců bionafty v jižní Evropě sídlí záměrně v přístavech, aby měli přístup k surovinám dováženým z Argentiny a Indonésie, nebo na týchž místech jako jejich odběratelé (rafinérie fosilní ropy). Vzhledem k tomu, že účinek rozdílné vývozní daně způsobil, že suroviny byly dražší než hotový výrobek, bylo výrobní odvětví Unie zjevně poškozeno tím, že nebylo ekonomicky možné vyrábět PME a SME v EU.
3.7. Jiné regulační činitele
(143)
CARBIO rovněž odkázalo na některé regulační činitele, které údajně způsobily újmu výrobnímu odvětví Unie, z nichž některé jsou návrhy a do dnešního dne nebyly uvedeny v platnost. Klade však důraz na systém „dvojnásobného započtení“, který je popsán níže.
(144)
Směrnice o obnovitelných zdrojích energie ukládá členským státům vyžadovat, aby byl s minerální naftou před jejím prodejem uživatelům smíšen určitý podíl bionafty. Některé členské státy využily ustanovení v uvedené směrnici, které umožňuje tento podíl snížit o polovinu, pokud použitá bionafta byla vyrobena z odpadních olejů nebo použitých živočišných tuků. Například, pokud dotčený členský stát vyžaduje, aby bylo smícháno 7 % bionafty s 93 % minerální nafty, oněch 7 % se snižuje na 3,5 %, pokud se jedná o bionaftu vyrobenou z odpadních olejů.
(145)
CARBIO tvrdí, že pravidla dvojnásobného započtení způsobila v období šetření pokles prodeje tzv. bionafty „první generace“ o 1 milion tun a že to je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení se zamítá, jelikož vzorek výrobců v Unii obsahuje některé společnosti, které vyrábějí bionaftu s dvojnásobným započtením a jejich finanční situace není výrazně odlišná od finanční situace společností zařazených do vzorku, které vyrábějí bionaftu z panenských rostlinných olejů. U těchto společností se během ověřování jejich údajů ukázalo, že cena jejich bionafty byla ovlivněna nízkou cenou dumpingového dovozu z Argentiny a Indonésie, jelikož jsou v nepřímé soutěži s PME a SME z dotčených zemí.
(146)
Byl rovněž vznesen argument, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma tím, že neinvestuje více do biopaliv druhé generace, jako je využívání odpadních olejů. Tento argument byl předběžně zamítnut, protože v Unii není k dispozici tolik odpadních olejů, aby se výrazně zvýšil objem zpracování ve srovnání se současnou situací.
3.8. Omezení v členských státech
(147)
CARBIO rovněž tvrdilo, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, nemohla být způsobena dovozem z dotčených zemí z důvodu systémů kvót a daňových režimů v různých členských státech, které omezují přístup na tyto trhy. Rovněž tvrdí, že některé trhy v EU jsou kvůli klimatickým podmínkám pro SME a PME uzavřeny.
(148)
Pravdou je, že filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) u PME (při teplotě + 13 °C) znamená, že PME nelze používat v celé Unii, aniž by bylo smícháno s jinými bionaftami za účelem snížení CFPP. CFPP u SME při 0 °C však umožňuje jeho širší použití, zejména během letních měsíců.
(149)
Argument, že právě regulační systém v některých členských státech působí újmu výrobnímu odvětví Unie, byl důkladně posuzován během celého šetření.
(150)
V některých členských státech jsou zavedeny systémy kvót, které přidělují společnostem v daném členském státě nebo v jiných členských státech v rámci celé Unie určité výrobní kvóty. Avšak většina zemí poskytovala výhody pomocí daňového systému a tyto výhody se postupně omezují nebo ruší.
(151)
Například Francie má také zvýhodnění v podobě osvobození od daně ve výši 90 EUR za tunu bionafty vyrobené na základě kvót. Avšak vzhledem k nízkým cenám dumpingového dovozu je často levnější bionaftu dovážet než ji nakupovat od výrobního odvětví Unie, a to i včetně daňového zvýhodnění. Důkazem je skutečnost, že argentinský dovoz je na francouzském trhu zcela zjevně přítomen.
(152)
V některých členských státech dovoz z Argentiny a Indonésie přítomen není, a to buď v důsledku klimatických podmínek, nebo kvůli systémům kvót. Nicméně ve větší části Unie dovoz z Argentiny a Indonésie na trhu přítomen je, a to buď kvůli neexistenci systému kvót, nebo kvůli tomu, že cena je nižší než jakékoli daňové zvýhodnění, které členský stát může poskytnout.
(153)
Vzhledem k tomu, že PME a SME po smíchání s RME vyrobeným v Unii nebo jinou bionaftou mohou být prodávány v celé Unii a že dovoz se vyskytuje ve velkém množství a za dumpingové ceny i v členských státech, kde existují systémy daňového zvýhodnění, se toto tvrzení předběžně zamítá, jelikož stávající systémy kvót a daňové režimy nejsou schopné narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(154)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu a podílu levného dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí na trhu. Zároveň bylo zjištěno, že ceny u tohoto dovozu představovaly během období šetření cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(155)
Z údajů vyplývá, že jak narůstá objem levného dovozu z dotčených zemí, významně se zhoršuje hospodářská situace výrobního odvětví Unie.
(156)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Na základě této analýzy byl předběžně vyvozen závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
(157)
V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení byly posouzeny jiné známé činitele než dumpingový dovoz a nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(158)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout opatření. Zjištění zájmu Unie bylo založeno na posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
Jak bylo uvedeno výše, výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, která byla způsobena dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobního odvětví Unie byla zvláště ovlivněna poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2009 na -2,5 % na konci období šetření. Jakýkoli další pokles výkonnosti by nakonec vedl k omezení výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(160)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem obtížné soutěže s levným dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí a rovněž výsledkem skutečnosti, že kvůli režimu vývozních daní v obou zemích se snižuje cena dovozu SME a PME na trhu Unie a současně se zvyšuje cena surovin. Uložení antidumpingových opatření by tedy výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ziskovost na úrovně považované za nezbytné pro toto odvětví náročné na kapitál.
(161)
Opatření by měla výrobnímu odvětví Unie poskytnout příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
2. Zájem dovozců/obchodníků v Unii, kteří nejsou ve spojení
(162)
Dovozci/obchodníci v Unii, kteří nejsou ve spojení, byli vyzváni, aby se Komisi přihlásili. Avšak žádný dovozce při šetření spolupracoval.
(163)
Jelikož nebyly k dispozici žádné údaje od dovozců nebo obchodníků, kteří nejsou ve spojení, neexistovaly žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy těchto stran.
3. Zájem uživatelů a odběratelů
(164)
Všem známým společnostem uživatelů působícím v oblasti výroby a distribuce minerální nafty a uskutečňujícím rovněž povinné míšení minerální nafty s bionaftou byly při zahájení řízení zaslány dotazníky.
(165)
Tři uživatelé bionafty odpověděli na dotazník pro uživatele, ale uvedli, že bionafta představuje jen velmi malou část jejich obchodních činností. Uvedli, že by byli z právního hlediska povinni nakupovat bionaftu, a pokud by se v důsledku cla cena bionafty zvýšila, přenesli by tedy toto zvýšení ceny automaticky na své odběratele, k čemuž došlo již v minulosti.
(166)
Vzhledem k omezenému množství dostupných informací by uložení opatření mělo mít jen velmi omezený dopad na konečné odběratele, jelikož procentní podíl bionafty, který je míšen s minerální naftou, kterou nakupují na čerpacích stanicích, je malý. Nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy uživatelů nebo odběratelů.
4. Zájem dodavatelů surovin
(167)
Jedno sdružení dodavatelů surovin, FEDIOL (federace zastupující evropské odvětví rostlinných olejů a proteinové moučky v Evropě), odpovědělo na dotazník zaslaný dodavatelům surovin. Uvedlo, že v důsledku dovozu z dotčených zemí se snížila poptávka po řepkovém oleji v celé Unii, a sice o více než 1 milion tun v letech 2009 až 2011.
(168)
Domnívá se, že uložení opatření bude mít pozitivní účinek na dodavatelské odvětví v EU, jelikož se zvýší využití kapacity. Případný nárůst poptávky po řepkovém oleji by se potom projevil v odvětví krmných směsí - ty se totiž získávají ze zbytků z výroby řepkového oleje - a v odvětví zemědělství v EU, které je producentem řepky.
(169)
Ze získaných důkazů tedy vyplývá, že uložení opatření by bylo v zájmu dodavatelů surovin v Unii.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(170)
Uložení opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo jednoznačně v zájmu výrobního odvětví Unie. Tato opatření by výrobnímu odvětví Unie umožnila dosáhnout růstu a začít se vyrovnávat s újmou způsobenou dumpingovým dovozem. Kdyby však žádná opatření uložena nebyla, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se nadále zhoršovala a další hospodářské subjekty by byly nuceny ukončit svou obchodní činnost. Ačkoli nebylo možné učinit jasný závěr, pokud jde o uživatele a dovozce, uložení opatření by mělo být v zájmu dodavatelů surovin.
(171)
Neexistují žádné přesvědčivé důvody, z nichž by vyplývalo, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo zjevně v rozporu se zájmem Unie.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(172)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(173)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření bylo přihlédnuto k zjištěným dumpingovým rozpětím a k výši cla potřebného pro odstranění újmy působené výrobcům v Unii, aniž by byla překročena.
(174)
Při výpočtu výše cla potřebného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Unie pokrýt své výrobní náklady a vytvořit zisk před zdaněním, kterého lze přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. za situace, kdy nedochází k dumpingovému dovozu.
(175)
Za tímto účelem lze za přiměřenou úroveň považovat ziskové rozpětí ve výši 15 % z obratu, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, kdyby neexistoval dumping působící újmu, a to na základě zjištění předchozího šetření týkajícího se dovozu ze Spojených států amerických, kdy se toto rozpětí považovalo za přiměřené pro zaručení produktivních investic v tomto odvětví v dlouhodobém horizontu.
(176)
Na tomto základě byla pro výrobní odvětví Unie vypočítána cena obdobného výrobku, která nepůsobí újmu. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána úpravou prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené během období šetření a připočtením uvedeného ziskového rozpětí.
(177)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(178)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení by měla být uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie podle pravidla nižšího cla, tj. nižší z uvedených dvou vypočtených rozpětí, buď dumpingu, nebo újmy.
(179)
Sazby antidumpingového cla byly stanoveny srovnáním rozpětí pro odstranění újmy a dumpingového rozpětí. V důsledku toho jsou prozatímní sazby antidumpingového cla vyjádřené jako cena CIF s dodáním na hranice Unie před proclením tyto:
Země
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Prozatímní rozpětí újmy
Sazba prozatímního antidumpingového cla
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
31 %
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonésie
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Jelikož se však antidumpingové clo použije jak na směsi, které obsahují bionaftu (v poměru k jejich obsahu bionafty podle hmotnosti), tak na čistou bionaftu, bude pro správné uplatňování cla celními orgány členských států přesnější a přiměřenější vyjádřit clo jako pevnou částku v EUR/t netto a použít ji na dovezenou čistou bionaftu nebo na podíl bionafty ve směsi.
(181)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými společnostmi, se tyto sazby nevztahují a tento výrobek podléhá celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(182)
Veškeré žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(183)
Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013. Tato evidence byla zavedena s ohledem na možné uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení. V této fázi řízení nelze učinit žádné rozhodnutí o možném uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(184)
V zájmu řádné správy mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení tohoto nařízení. Zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz monoalkylesterů mastných kyselin a/nebo parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě nebo obsažených ve směsi, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98 (kódy TARIC 1516209821, 1516209829 a 1516209830), ex 1518 00 91 (kódy TARIC 1518009121, 1518009129 a 1518009130), ex 1518 00 95 (kód TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (kódy TARIC 1518009921, 1518009929 a 1518009930), ex 2710 19 43 (kódy TARIC 2710194321, 2710194329 a 2710194330), ex 2710 19 46 (kódy TARIC 2710194621, 2710194629 a 2710194630), ex 2710 19 47 (kódy TARIC 2710194721, 2710194729 a 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (kódy TARIC 3824909701, 3824909703 a 3824909704), 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (kódy TARIC 3826009011, 3826009019 a 3826009030), pocházející z Argentiny a Indonésie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla použitelné na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Sazba prozatímního cla
(EUR/t netto)
Doplňkový kód TARIC
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Ostatní spolupracující společnosti:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Všechny ostatní společnosti
104,92
B999
Indonésie
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Ostatní spolupracující společnosti:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Všechny ostatní společnosti
83,84
B999
3. Antidumpingové clo pro směsi se použije úměrně celkovému hmotnostnímu obsahu monoalkylesterů mastných kyselin a parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy nefosilního původu (tj. obsahu bionafty) ve směsi.
4. V případech, kdy došlo k poškození zboží před vstupem do volného oběhu, a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně rozdělena za účelem stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (9), musí být výše antidumpingového cla vypočtená na základě výše popsaných částek snížena o procentuální podíl odpovídající poměrnému rozdělení skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
5. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Evropské unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
6. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
1. Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 1 nařízení Komise (EU) č. 79/2013.
2. Shromážděné údaje o výrobcích, které byly uvolněny ke spotřebě nejdříve 90 dní před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, se uchovají až do vstupu případných konečných opatření v platnost nebo do ukončení tohoto řízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.