EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 660/2014
af 15. maj 2014
om ændring af forordning (EF) nr. 1013/2006 om overførsel af affald
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Med henblik på at beskytte miljøet fastlægger Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 (4) krav til overførsel af affald både inden for Unionen og mellem medlemsstaterne og tredjelande. Der er imidlertid blevet konstateret forskelle og mangler i forbindelse med den håndhævelse og de inspektioner, som udføres af de myndigheder, der er involveret i inspektioner i medlemsstaterne.
(2)
Det er nødvendigt med hensigtsmæssig planlægning af inspektioner af overførsel af affald, hvis der skal etableres den fornødne kapacitet til inspektioner, og hvis ulovlige overførsler skal forhindres effektivt. Bestemmelserne om håndhævelse og inspektioner fastsat i artikel 50 i forordning (EF) nr. 1013/2006 bør derfor styrkes med henblik på at sikre regelmæssig og sammenhængende planlægning af sådanne inspektioner. Der bør fastsættes inspektionsplaner for inspektioner, som udføres i overensstemmelse med nævnte bestemmelser. Inspektionsplaner bør være baseret på en risikovurdering og bør indeholde en række centrale elementer, navnlig målsætninger, prioriteter, det dækkede geografiske område, oplysninger om planlagte inspektioner, opgaverne for de myndigheder, der er involveret i inspektionerne, ordninger for samarbejde mellem de myndigheder, der er involveret i inspektioner inden for en medlemsstat, i forskellige medlemsstater samt, hvor det er relevant, i medlemsstaterne og i tredjelande, og oplysninger om inspektørernes uddannelse og om de menneskelige, finansielle og andre ressourcer til gennemførelsen af den pågældende inspektionsplan.
(3)
Inspektionsplaner bør kunne udarbejdes separat eller som en klart defineret del af andre planer.
(4)
Da inspektionsplaner er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF (5), finder bestemmelserne i nævnte direktiv, herunder i givet fald undtagelserne i direktivets artikel 4, anvendelse på sådanne planer.
(5)
Resultatet af inspektioner og de foranstaltninger, der træffes, herunder pålagte sanktioner, bør gøres tilgængelige for offentligheden, herunder elektronisk via internettet.
(6)
Inden for Unionen findes der forskellige regler for, i hvilket omfang de myndigheder, der er involveret i inspektioner i medlemsstaterne, har beføjelse til og mulighed for at kræve dokumentation med henblik på at fastslå, om overførslerne er lovlige. Det kan bl.a. være dokumentation for, om stoffet eller genstanden er »affald« som defineret i forordning (EF) nr. 1013/2006, om affaldet er klassificeret korrekt, eller om affaldet overføres til miljømæssigt forsvarlige anlæg i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 49. I artikel 50 i forordning (EF) nr. 1013/2006 bør der derfor gives mulighed for, at de myndigheder, der er involveret i inspektioner i medlemsstaterne, kan kræve en sådan dokumentation. Denne dokumentation kan kræves på grundlag af generelle bestemmelser eller fra sag til sag. Hvis en sådan dokumentation ikke forelægges eller anses for at være utilstrækkelig, bør transporten af det pågældende stof eller den pågældende genstand eller overførslen af det pågældende affald anses for at være en ulovlig overførsel og bør behandles i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1013/2006.
(7)
Ulovlige overførsler af affald skyldes ofte ukontrolleret indsamling, sortering og oplagring. Gennemførelse af systematiske inspektioner af overførsler af affald bør derfor bidrage til at identificere og håndtere disse ukontrollerede aktiviteter for derved at fremme gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1013/2006.
(8)
For at give medlemsstaterne tilstrækkelig tid til at forberede gennemførelsen af de foranstaltninger, som kræves i henhold til artikel 50 i forordning (EF) nr. 1013/2006, som ændret ved denne forordning, er det hensigtsmæssigt, at de første inspektionsplaner vedtages senest den 1. januar 2017.
(9)
Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden bør de beføjelser, der er tillagt Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 1013/2006, tilpasses artikel 290 og 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(10)
Beføjelsen til at vedtage retsakter bør delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af visse ikke-væsentlige elementer i forordning (EF) nr. 1013/2006. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(11)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1013/2006 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6).
(12)
Forordning (EF) nr. 1013/2006 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1013/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 2 tilføjes følgende numre:
»7a)
»genbrug«: genbrug som defineret i artikel 3, nr. 13, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF (7)
35a) »inspektion«: foranstaltninger, som træffes af de involverede myndigheder med henblik på at fastslå, om et anlæg, en virksomhed, en mægler, en forhandler, en overførsel af affald eller den dermed forbundne nyttiggørelse eller bortskaffelse opfylder de relevante krav, der er fastsat i denne forordning.
(7) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).«." 						
2)
Artikel 26, stk. 4, affattes således:
»4. Med de berørte kompetente myndigheders og anmelderens tilslutning kan oplysninger og dokumenter anført i stk. 1 forelægges og udveksles ved hjælp af elektronisk dataudveksling med elektronisk signatur eller elektronisk autentifikation i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF (8) eller et tilsvarende elektronisk autentifikationssystem, der giver et tilsvarende sikkerhedsniveau.
Med henblik på at lette gennemførelsen af første afsnit vedtager Kommissionen, når det er muligt, gennemførelsesretsakter, der fastsætter de tekniske og organisationsmæssige krav til den praktiske gennemførelse af elektronisk dataudveksling ved forelæggelse af dokumenter og oplysninger. Kommissionen tager hensyn til relevante internationale standarder og sikrer, at disse krav er i overensstemmelse med direktiv 1999/93/EF eller giver mindst det samme sikkerhedsniveau som det, der er fastsat i det pågældende direktiv. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 59a, stk. 2.
(8) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer (EFT L 13 af 19.1.2000, s. 12).«." 						
3)
I artikel 50 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Medlemsstaterne indfører gennem håndhævelsesforanstaltninger til denne forordning bestemmelser om bl.a. inspektioner af anlæg, virksomheder, mæglere og forhandlere i overensstemmelse med artikel 34 i direktiv 2008/98/EF og om inspektioner af overførsler af affald og af den dermed forbundne nyttiggørelse eller bortskaffelse.«
b)
følgende stykke indsættes:
»2a. Senest den 1. januar 2017 sikrer medlemsstaterne, at der for hele deres geografiske område udarbejdes en eller flere planer, enten separat eller som en klart defineret del af andre planer, for inspektioner, der udføres i henhold til stk. 2 (»inspektionsplan«). Inspektionsplanerne skal være baseret på en risikovurdering, der dækker specifikke affaldsstrømme og kilder til ulovlige overførsler, og som undersøger efterretningsbaserede data, hvis sådanne findes og er relevante, såsom data om politiets og toldmyndighedernes efterforskning og analyse af kriminelle aktiviteter. Denne risikovurdering har bl.a. til formål at fastsætte et minimumsantal påkrævede inspektioner, herunder fysiske kontroller af anlæg, virksomheder, mæglere, forhandlere og overførsler af affald eller den dermed forbundne nyttiggørelse eller bortskaffelse. En inspektionsplan omfatter følgende elementer:
a)
målsætningerne og prioriteterne for inspektionerne, herunder en beskrivelse af, hvordan disse prioriteter er blevet fastlagt
b)
det geografiske område, der er dækket af inspektionsplanen
c)
oplysninger om planlagte inspektioner, herunder om fysiske kontroller
d)
opgaverne for hver myndighed, der er involveret i inspektioner
e)
ordninger for samarbejdet mellem de myndigheder, der er involveret i inspektioner
f)
oplysninger om inspektørernes uddannelse i spørgsmål vedrørende inspektioner, og
g)
oplysninger om de menneskelige, finansielle og andre ressourcer til gennemførelse af denne inspektionsplan.
En inspektionsplan revideres som minimum hvert tredje år og opdateres efter behov. Ved denne revision skal det evalueres, hvorvidt målsætningerne og andre elementer i inspektionsplanen er blevet gennemført.«
c)
stk. 3 affattes således:
»3. Inspektioner af overførsler kan særligt finde sted:
a)
på oprindelsesstedet, hvor de foretages sammen med producenten, indehaveren eller anmelderen
b)
på bestemmelsesstedet, herunder i forbindelse med midlertidig og ikke-midlertidig nyttiggørelse eller bortskaffelse, hvor inspektionerne foretages sammen med modtageren eller anlægget
c)
ved Unionens ydre grænser, og/eller
d)
under overførslen inden for Unionen.«
d)
stk. 4 affattes således:
»4. Inspektioner af overførsler omfatter kontrol af dokumenter, bekræftelse af identitet og, hvor det er relevant, fysisk kontrol af affaldet.«
e)
følgende stykker indsættes:
»4a. For at fastslå, at et stof eller en genstand, som transporteres ad vej, pr. jernbane, ad luftvej, søvej eller indre vandvej, ikke er affald, kan de myndigheder, der er involveret i inspektioner, med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU (9), kræve, at den fysiske eller juridiske person, som er i besiddelse af stoffet eller genstanden, eller som står for transporten heraf, forelægger dokumentation for:
a)
det pågældende stofs eller den pågældende genstands oprindelses- og bestemmelsessted, og
b)
at der ikke er tale om affald, herunder dokumentation for funktionsduelighed, hvor dette er relevant.
Med henblik på første afsnit kontrolleres desuden det pågældende stofs eller den pågældende genstands beskyttelse mod skader under transport, lastning og losning, f.eks. tilstrækkelig emballage og passende stabling.
4b. De myndigheder, der er involveret i inspektioner, kan konkludere, at stoffet eller genstanden er affald, når:
-
den dokumentation, der er omhandlet i stk. 4a, eller som kræves i henhold til anden EU-lovgivning for at fastslå, at et stof eller en genstand ikke er affald, ikke er blevet forelagt inden for den frist, som de har fastsat, eller
-
de finder, at den dokumentation og de oplysninger, som de har adgang til, er utilstrækkelige til at nå til en konklusion, eller de finder, at den beskyttelse, der ydes mod skader omhandlet i stk. 4a, andet afsnit, er utilstrækkelig.
I sådanne tilfælde anses transporten af det pågældende stof eller den pågældende genstand eller overførslen af affald for at være en ulovlig overførsel. Den skal derfor behandles i overensstemmelse med artikel 24 og 25, og de myndigheder, der er involveret i inspektionerne, skal straks give den kompetente myndighed i det land, hvor den pågældende inspektion fandt sted, meddelelse herom.
4c. Med henblik på at fastslå, om en overførsel overholder denne forordning, kan de myndigheder, der er involveret i inspektionerne, kræve, at anmelderen, den person, der står for overførslen, indehaveren, transportøren, modtageren eller det anlæg, der modtager affaldet, forelægger dem relevant dokumentation inden for en frist, som de fastsætter.
Med henblik på at fastslå, om en overførsel af affald, der er omfattet af de generelle oplysningskrav i artikel 18, er bestemt til nyttiggørelsesoperationer, der er i overensstemmelse med artikel 49, kan de myndigheder, der er involveret i inspektioner, kræve, at den person, der står for overførslen, forelægger relevant dokumentation, der leveres af anlægget til midlertidig og ikke-midlertidig nyttiggørelse og om nødvendigt er godkendt af bestemmelsesstedets kompetente myndighed.
4d. Hvis den i stk. 4c omhandlede dokumentation ikke er blevet forelagt de myndigheder, der er involveret i inspektioner, inden for den tidsfrist, som de fastsætter, eller hvis de finder, at den dokumentation og de oplysninger, som de har adgang til, er utilstrækkelige til at nå til en konklusion, anser de den pågældende overførsel for at være en ulovlig overførsel. Den skal derfor behandles i overensstemmelse med artikel 24 og 25, og de myndigheder, der er involveret i inspektionerne, skal straks give den kompetente myndighed i det land, hvor den pågældende inspektion fandt sted, meddelelse herom.
4e. Senest den 18. juli 2015 vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter en foreløbig sammenligningstabel mellem koderne i den kombinerede nomenklatur, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (10), og punkterne om affald i denne forordnings bilag III, IIIA, IIIB, IV, IVA og V. Kommissionen holder denne sammenligningstabel ajour med henblik på at afspejle ændringer i nævnte nomenklatur og i de i disse bilag nævnte punkter samt for at inkludere eventuelle nye affaldsrelaterede koder i det harmoniserede nomenklatursystem, som Verdenstoldorganisationen måtte vedtage.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 59a, stk. 2.
(9) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU af 4. juli 2012 om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (EUT L 197 af 24.7.2012, s. 38)." 						
(10) Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).«" 						
f)
stk. 5 affattes således:
»5. Medlemsstaterne samarbejder bilateralt og multilateralt for at fremme forebyggelse og opdagelse af ulovlige overførsler. De udveksler relevante oplysninger om overførsel af affald, affaldsstrømme, operatører og anlæg og udveksler erfaring og viden om håndhævelsesforanstaltninger, herunder den risikovurdering, der foretages i henhold til stk. 2a i denne artikel inden for de etablerede strukturer, navnlig gennem det netværk af kontaktorganer, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 54.«.
4)
Artikel 51, stk. 2, affattes således:
»2. Inden udgangen af hvert kalenderår udarbejder medlemsstaterne også en rapport for det foregående år baseret på det supplerende rapporteringsskema i bilag IX og sender den til Kommissionen. Senest en måned efter forelæggelsen af denne rapport for Kommissionen offentliggør medlemsstaterne, herunder elektronisk via internettet, også det afsnit af rapporten, der vedrører artikel 24 og artikel 50, stk. 1, 2 og 2a, herunder tabel 5 i bilag IX, sammen med eventuelle forklaringer, som medlemsstaterne måtte finde hensigtsmæssige. Kommissionen udarbejder en liste over de hyperlink fra medlemsstaterne, der er omhandlet i afsnittet vedrørende artikel 50, stk. 2 og 2a, i bilag IX, og offentliggør den på sit websted.«.
5)
Artikel 58 affattes således:
»Artikel 58
Ændring af bilagene
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 58a med henblik på at ændre:
a)
bilag IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI og VII for at tage hensyn til ændringer, der aftales under Baselkonventionen og OECD-beslutningen
b)
bilag V for at afspejle aftalte ændringer vedrørende den liste over affald, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 2008/98/EF
c)
bilag VIII for at afspejle afgørelser, der træffes i henhold til relevante internationale konventioner og aftaler.«.
6)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 58a
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 58, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 17. juli 2014. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 58 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 58, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«.
7)
Artikel 59 udgår.
8)
Artikel 59a affattes således:
»Artikel 59a
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 39 i direktiv 2008/98/EF. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.«.
9)
I artikel 60 tilføjes følgende stykke:
»2a. Senest den 31. december 2020 foretager Kommissionen, under hensyntagen til bl.a. de i artikel 51 omhandlede rapporter, en undersøgelse af denne forordning og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultaterne heraf, eventuelt ledsaget af et lovgivningsforslag. I denne undersøgelse ser Kommissionen navnlig på, hvor effektiv artikel 50, stk. 2a, er i bekæmpelsen af ulovlige overførsler under hensyn til miljømæssige, sociale og økonomiske aspekter.«.
10)
I bilag IX foretages følgende ændringer:
a)
afsnittet vedrørende artikel 50, stk. 2, affattes således:
»Sammenfattende oplysninger om resultatet af de inspektioner, der er udført i henhold til artikel 50, stk. 2, herunder:
-
antal inspektioner, herunder fysiske kontroller, af anlæg, virksomheder, mæglere og forhandlere, i forbindelse med overførsler af affald
-
antal inspektioner af overførsler af affald, herunder fysiske kontroller
-
antal formodede ulovligheder vedrørende anlæg, virksomheder, mæglere og forhandlere for så vidt angår overførsler af affald
-
antal formodet ulovlige overførsler, der er påvist under inspektionerne.
Yderligere bemærkninger:«
b)
følgende afsnit vedrørende artikel 50, stk. 2a, indsættes:
»Artikel 50, stk. 2a
Oplysninger om inspektionsplanen(erne)
Antal inspektionsplaner for hele det geografiske område:
Datoen for inspektionsplanens(ernes) vedtagelse og den periode, den (de) dækker:
Datoen for den seneste revision af inspektionsplanen(erne):
De myndigheder, der er involveret i inspektioner, og samarbejdet mellem disse myndigheder:
Anfør hvilke personer eller organer, der kan rapporteres til om problemer eller uregelmæssigheder:«
c)
følgende afsnit vedrørende artikel 50, stk. 2 og 2a, indsættes:
»Link, hvorfra der er elektronisk adgang til de oplysninger, som medlemsstaterne gør offentligt tilgængelige via internettet i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2:«.
11)
Overskriften i bilag IX, tabel 5, sidste kolonne, affattes således:
»Trufne foranstaltninger, herunder pålagte sanktioner«.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2016.
Uanset stk. 2, finder artikel 1, nr. 4, anvendelse fra den 1. januar 2018.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 660/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1013/2006 o přepravě odpadů
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Za účelem ochrany životního prostředí stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (4) požadavky na přepravu odpadů v rámci Unie i mezi členskými státy a třetími zeměmi. V prosazování nařízení a kontrolách prováděných orgány zapojenými do kontrol v členských státech však byly zjištěny značné rozdíly a nedostatky.
(2)
Je nutné zavést odpovídající plánování kontrol přepravy odpadů s cílem vytvořit kapacitu potřebnou pro kontroly a účinně předcházet nedovolené přepravě. Ustanovení článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 o prosazování nařízení a kontrolách by proto měla být zpřísněna s cílem zajistit pravidelné a jednotné plánování těchto kontrol. Měly by být vytvořeny plány kontrol pro kontroly prováděné v souladu s těmito ustanoveními. Plány kontrol by měly vycházet z posouzení rizik a měly by obsahovat řadu klíčových prvků, jako jsou cíle, priority, zeměpisná oblast, na kterou se plány kontrol vztahují, informace o plánovaných kontrolách, úkoly přidělené orgánům zapojeným do kontrol, ujednání o spolupráci mezi těmito orgány zapojenými do kontrol v členském státě, v různých členských státech a případně i mezi těmito orgány v členských státech a ve třetích zemích a informace o školení pracovníků provádějících kontroly, jakož i o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění dotyčného plánu kontrol.
(3)
Plány kontrol mohou být vypracovány buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů.
(4)
Vzhledem k tomu, že plány kontrol jsou upraveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (5), vztahují se na tyto plány ustanovení uvedené směrnice, a to včetně případných výjimek podle článku 4 uvedené směrnice.
(5)
Veřejnosti by měly být zpřístupněny, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, výsledky kontrol a přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí.
(6)
V rámci Unie existují různá pravidla, pokud jde o pravomoc a možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech požadovat doklady za účelem prověření zákonnosti přepravy odpadů. Takové doklady by se mohly týkat mimo jiné toho, zda se u látky nebo předmětu jedná o odpad ve smyslu nařízení (ES) č. 1013/2006, nebo zda byl odpad správně zařazen a zda budou odpady přepraveny do zařízení šetrných k životnímu prostředí podle článku 49 uvedeného nařízení. Článek 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto měl stanovit možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech tyto doklady požadovat. Tyto doklady mohou být požadovány buď na základě obecných ustanovení, nebo pro jednotlivé případy. Pokud tyto doklady nejsou poskytnuty nebo jsou považovány za nedostatečné, převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčných odpadů by měly být považovány za nedovolenou přepravu a měla by se na ně použít příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1013/2006.
(7)
Nedovolená přeprava odpadů často pochází z nekontrolovaného sběru, třídění a uskladnění. Systematické provádění kontrol přepravy odpadů by tedy mělo přispět k identifikaci a řešení těchto nekontrolovaných činností a podpořit tak provádění nařízení (ES) č. 1013/2006.
(8)
Aby členské státy měly dostatek času připravit se na uplatňování opatření vyžadovaných podle článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 ve znění tohoto nařízení, je vhodné, aby první plány kontrol byly přijaty do 1. ledna 2017.
(9)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba uvést pravomoci Komise, které jsou jí svěřeny podle nařízení (ES) č. 1013/2006, do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(10)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu některých jiných než podstatných prvků nařízení (ES) č. 1013/2006. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení nařízení (ES) č. 1013/2006 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(12)
Nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1013/2006 se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nové body, které znějí:
„7a.
„opětovným použitím“ rozumí opětovné použití ve smyslu čl. 3 odst. 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (7);
35a.
„kontrolou“ rozumí činnosti prováděné dotčenými orgány, jejichž cílem je prověřit, zda zařízení, podnik, zprostředkovatel, obchodník, přeprava odpadů nebo související využívání nebo odstraňování splňují příslušné požadavky stanovené tímto nařízením.
(7) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).“" 						
2)
V článku 26 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Se souhlasem dotčených příslušných orgánů a oznamovatele lze informace a doklady uvedené v odstavci 1 předávat a vyměňovat prostřednictvím elektronické výměny údajů s elektronickým podpisem nebo elektronickým ověřením pravosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (8) nebo srovnatelného systému elektronického ověřování pravosti, který zajišťuje stejnou úroveň bezpečnosti.
K snazšímu provedení prvního pododstavce přijme Komise podle možností prováděcí akty, v nichž stanoví technické a organizační požadavky pro praktické provádění elektronické výměny údajů za účelem předávání dokumentů a informací. Komise zohlední veškeré příslušné mezinárodní normy a zajistí, aby tyto požadavky byly v souladu se směrnicí 1999/93/ES nebo alespoň poskytovaly stejnou úroveň bezpečnosti, jakou stanoví uvedená směrnice. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(8) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (Úř. věst. L 13, 19.1.2000, s. 12).“" 						
3)
Článek 50 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Prostřednictvím opatření k prosazování tohoto nařízení členské státy mimo jiné stanoví kontroly zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků v souladu s článkem 34 směrnice 2008/98/ES a kontroly přeprav odpadů a souvisejícího využívání nebo odstraňování.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Do 1. ledna 2017 členské státy zajistí, aby s ohledem na celé jejich zeměpisné území byl vypracován jeden či více plánů, buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů, pro kontroly prováděné podle odstavce 2 (dále jen „plán kontrol“). Plány kontrol vychází z posouzení rizik vztahujících se na zvláštní toky odpadů a zdroje nedovolené přepravy a zohledňují, jsou-li dostupné a tam, kde je to vhodné, zpravodajské údaje, jako například údaje o vyšetřování policejními nebo celními orgány a analýzy trestné činnosti. Posouzení rizik se zaměří mimo jiné na určení minimálního počtu potřebných kontrol, včetně fyzických kontrol zařízení, podniků, zprostředkovatelů, obchodníků a přeprav odpadů nebo souvisejícího využívání nebo odstraňování. Plán kontrol obsahuje tyto prvky:
a)
cíle a priority kontrol, včetně popisu způsobu, jakým byly uvedené priority určeny;
b)
zeměpisnou oblast, na kterou se plán kontrol vztahuje;
c)
informace o plánovaných kontrolách, včetně fyzických kontrol;
d)
úkoly přidělené každému orgánu zapojenému do kontrol;
e)
ujednání o spolupráci mezi orgány zapojenými do kontrol;
f)
informace o školení pracovníků provádějících kontroly v záležitostech týkajících se kontrol a
g)
informace o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění daného plánu kontrol.
Plán kontrol se nejméně jednou za tři roky přezkoumává a případně aktualizuje. V rámci uvedeného přezkumu se posoudí, do jaké míry byly cíle a další prvky daného plánu kontrol provedeny.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Kontroly přeprav mohou být prováděny zejména:
a)
v místě vzniku za účasti původce, držitele nebo oznamovatele;
b)
v místě určení, včetně v místě předběžného a jiného než předběžného využití nebo odstraňování, za účasti příjemce nebo zařízení;
c)
na hranicích Unie nebo
d)
během přepravy uvnitř Unie.“;
d)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Kontroly přepravy zahrnují ověření dokladů, potvrzení totožnosti a případně i fyzickou kontrolu odpadů.“;
e)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„4a. Za účelem prověření, že látka nebo předmět, jež jsou přepravovány po silnici, železnici, letecky, po moři nebo po vnitrozemských vodních cestách, není odpadem, mohou orgány zapojené do kontrol, aniž by byla dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU (9), požadovat, aby fyzická či právnická osoba, která má dotyčnou látku či dotyčný předmět v držení nebo která zařizuje jejich převoz, předložila doklad:
a)
o původu a místě určení dotyčné látky nebo dotyčného předmětu a
b)
o tom, že se nejedná o odpad, včetně případných dokladů týkajících se funkčnosti.
Pro účely prvního pododstavce se rovněž prověřuje ochrana dotyčné látky nebo dotyčného předmětu před poškozením v průběhu dopravy, nakládky a vykládky, jako například odpovídající zabalení a vhodné uspořádání.
4b. Orgány zapojené do kontrol mohou stanovit závěr, že dotyčná látka nebo dotyčný předmět je odpadem, pokud:
-
doklady uvedené v odstavci 4a nebo vyžadované podle jiných právních předpisů Unie za účelem prověření, zda látka či předmět není odpadem, nebyly předloženy ve lhůtě jimi stanovené nebo
-
považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, nebo považují ochranu před poškozením podle odst. 4a druhého pododstavce za nedostatečnou.
Za těchto okolností se převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčného odpadu považuje za nedovolenou přepravu. Použijí se na ně proto články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4c. Za účelem prověření, zda je přeprava odpadu v souladu s tímto nařízením, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby oznamovatel, osoba, která zařizuje přepravu, držitel, přepravce, příjemce a zařízení, které přijímá odpad, jim předložili příslušné doklady ve lhůtě, kterou tyto orgány stanoví.
Za účelem prověření, zda přeprava odpadu, na kterou se vztahují obecné požadavky na informace podle článku 18, je určena k využití, které je v souladu s článkem 49, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby osoba, která přepravu zařizuje, předložila příslušné doklady poskytnuté zařízením k předběžnému a jinému než předběžnému využití odpadů, v případě potřeby schválené příslušným orgánem místa určení.
4d. Pokud nebyly orgánům zapojeným do kontrol poskytnuty doklady podle odstavce 4c v jimi stanovené lhůtě nebo pokud tyto orgány považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, považuje se dotyčná přeprava za nedovolenou přepravu. Na tuto přepravu se proto použijí články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4e. Do 18. července 2015 Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů předběžnou srovnávací tabulku kódů kombinované nomenklatury stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (10) a položek odpadů uvedených v přílohách III, IIIA, IIIB, IV, IVA a V tohoto nařízení. Komise tuto srovnávací tabulku průběžně aktualizuje, aby zohlednila změny této nomenklatury a položek uvedených v těchto přílohách a doplnila veškeré nové kódy harmonizovaného systému související s odpady, které Světová celní organizace případně přijme.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 38)." 						
(10) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).“;" 						
f)
Odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Členské státy navzájem dvoustranně a mnohostranně spolupracují, aby usnadnily předcházení nedovolené přepravě a její odhalování. Vyměňují si příslušné informace o přepravě odpadů, tocích odpadů, provozovatelích a zařízeních a sdílejí zkušenosti a poznatky týkající se donucovacích opatření včetně posouzení rizik provedeného podle odstavce 2a tohoto článku v rámci zavedených struktur, zejména prostřednictvím sítě kontaktních subjektů určených v souladu s článkem 54.“
4)
V článku 51 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před koncem každého kalendářního roku vypracují členské státy rovněž zprávu za předchozí rok na základě doplňujícího dotazníku v příloze IX a zašlou ji Komisi. Do jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisi členské státy rovněž zveřejní, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, část zprávy týkající se článku 24 a čl. 50 odst. 1, 2 a 2a, včetně tabulky 5 přílohy IX, spolu s jakýmkoli vysvětlením, které považují za vhodné. Komise sestaví seznam hypertextových odkazů členských států podle části přílohy IX týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a a zveřejní je na svých webových stránkách.“
5)
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Změny příloh
1. Komisi je v souladu s článkem 58a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se mění:
a)
přílohy IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI a VII, aby se zohlednily změny dohodnuté v rámci Basilejské úmluvy a rozhodnutí OECD;
b)
příloha V, aby se zohlednily dohodnuté změny seznamu odpadů přijaté podle článku 7 směrnice 2008/98/ES;
c)
příloha VIII, aby se zohlednila rozhodnutí přijatá v rámci příslušných mezinárodních úmluv a dohod.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 58a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 58 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. července 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 58 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 58 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
7)
Článek 59 se zrušuje.
8)
Článek 59a se nahrazuje tímto:
„Článek 59a
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 39 směrnice 2008/98/ES. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.“
9)
V článku 60 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„2a. Do 31. prosince 2020 Komise provede přezkum tohoto nařízení, přičemž zohlední mimo jiné zprávy vypracované podle článku 51, a o výsledcích tohoto přezkumu podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně ji doplní legislativním návrhem. Komise v rámci tohoto přezkumu posoudí zejména účinnost čl. 50 odst. 2a v boji proti nedovolené přepravě, s přihlédnutím k environmentálním, sociálním a hospodářským aspektům.“
10)
Příloha IX se mění takto:
a)
část týkající se čl. 50 odst. 2 se nahrazuje tímto:
„Souhrnné informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 50 odst. 2, včetně:
-
počtu kontrol, včetně fyzických kontrol, zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu kontrol přeprav odpadů, včetně fyzických kontrol,
-
počtu předpokládaných případů nezákonného jednání ze strany zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu předpokládaných nedovolených přeprav zjištěných v rámci těchto kontrol.
Doplňující poznámky:“;
b)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2a, která zní:
„Čl. 50 odst. 2a
Informace o plánu (plánech) kontrol:
Počet plánů kontrol pro celé zeměpisné území:
Datum přijetí plánu (plánů) kontrol a období, na něž se vztahuje (vztahují):
Datum posledního přezkumu plánu (plánů) kontrol:
Orgány zapojené do kontrol a spolupráce mezi těmito orgány:
Uveďte osoby nebo subjekty, kterým lze oznámit podezření nebo nesrovnalosti:“;
c)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a, která zní:
„Odkaz na webové stránky, kde jsou elektronicky zpřístupněny informace zveřejňované členskými státy prostřednictvím internetu podle čl. 51 odst. 2.“
11)
V příloze IX, tabulce 5 se nadpis posledního sloupce nahrazuje tímto:
„Přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Bez ohledu na druhý pododstavec se čl. 1 bod 4 použije ode dne 1. ledna 2018.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.