EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 573/2014/EU
af 15. maj 2014
om øget samarbejde mellem offentlige arbejdsformidlinger
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 149,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I sine konklusioner af 17. juni 2010 vedtog Det Europæiske Råd Europa 2020-strategien for beskæftigelse og intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (»Europa 2020«). Det Europæiske Råd opfordrede til mobilisering af alle Unionens instrumenter og politikker med henblik på at bidrage til opfyldelsen af de fælles målsætninger og opfordrede medlemsstaterne til at øge den samordnede indsats. Offentlige arbejdsformidlinger indtager en central rolle, når det drejer sig om at bidrage til at nå målet i Europa 2020 om en beskæftigelsesfrekvens på 75 % for kvinder og mænd på mellem 20 og 64 år senest i 2020, navnlig ved at nedbringe ungdomsarbejdsløsheden.
(2)
Artikel 45 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«) fastsætter arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Unionen, mens der i artikel 46 i traktaten fastlægges foranstaltninger til at opnå dette, især ved at sikre et tæt samarbejde mellem de offentlige arbejdsformidlinger. Det netværk af offentlige arbejdsformidlinger, der oprettes i henhold til denne afgørelse (»netværket«), bør imidlertid ud over generelle aspekter af geografisk mobilitet omfatte en lang række målsætninger og initiativer i form af tilskyndelsesforanstaltninger med henblik på at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaterne på beskæftigelsesområdet.
(3)
Denne afgørelse bør sigte mod at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne inden for offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder. Den formaliserer og styrker det uformelle samarbejde mellem de offentlige arbejdsformidlinger via det igangværende europæiske netværk af chefer for offentlige arbejdsformidlinger, som alle medlemsstater har besluttet at deltage i. Netværkets fulde potentielle værdi ligger i samtlige medlemsstaters fortsatte deltagelse. Denne deltagelse bør meddeles til netværkets sekretariat.
(4)
I henhold til artikel 148, stk. 4, i traktaten vedtog Rådet ved afgørelse 2010/707/EU (3) retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, som blev opretholdt for 2011-2013. Disse integrerede retningslinjer giver medlemsstaterne vejledende principper for fastlæggelse af deres nationale reformprogrammer og for gennemførelse af reformer. De integrerede retningslinjer udgør grundlaget for landespecifikke henstillinger, som Rådet retter til medlemsstaterne i henhold til nævnte artikel. I de senere år har disse henstillinger omfattet specifikke henstillinger vedrørende offentlige arbejdsformidlingers funktion og kapacitet og effektiviteten af de aktive arbejdsmarkedspolitikker i medlemsstaterne.
(5)
De landespecifikke henstillinger kunne trænge til yderligere underbygning i form af et styrket evidensgrundlag, feedback om, hvordan politikgennemførelsen forløb, og samarbejde mellem medlemsstaternes offentlige arbejdsformidlinger. I den forbindelse bør netværket gennemføre konkrete initiativer som f.eks. evidensbaserede benchmarkingsystemer, dertil svarende gensidige læringsaktiviteter, gensidig bistand netværksmedlemmer imellem og gennemførelse af strategiske aktioner til modernisering af offentlige arbejdsformidlinger. Netværkets og dets enkelte medlemmers specifikke viden bør også anvendes til efter anmodning fra enten Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen eller Beskæftigelsesudvalget (EMCO) at fremlægge dokumentation for udviklingen i beskæftigelsespolitikkerne.
(6)
Udvidet og mere fokuseret samarbejde mellem de offentlige arbejdsformidlinger bør føre til en forbedret udveksling af bedste praksis. Netværket bør sammenkæde resultater, der bygger på benchmarking og gensidige læringsaktiviteter, på en måde, hvorved der udvikles en systematisk, dynamisk og integreret benchlearningproces.
(7)
Netværket bør indgå i et nært samarbejde med EMCO, jf. artikel 150 i traktaten, og bør bidrage til EMCO's arbejde som leverandør af dokumentation og rapporter om politikker, der gennemføres af de offentlige arbejdsformidlinger. Bidrag fra netværket til Europa-Parlamentet bør kanaliseres gennem sekretariatet, og bidrag til Rådet bør kanaliseres gennem EMCO uden nogen ændringer og sammen med bemærkninger, når det er relevant. Netværkets samlede viden om leveringsaspekter af beskæftigelsespolitikker og den sammenlignende analyse af offentlige arbejdsformidlinger kan især bruges af politiske beslutningstagere både på nationalt plan og EU-plan i vurderingen og udformningen af beskæftigelsespolitikker.
(8)
Netværket bør på de offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder bidrage til gennemførelsen af politikinitiativer på beskæftigelsesområdet som f.eks. Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelsen af en ungdomsgaranti (4). Netværket bør også støtte initiativer, der tager sigte på bedre matchning af kvalifikationer, anstændigt og bæredygtigt arbejde, øget frivillig arbejdskraftmobilitet og lettelse af overgangen fra uddannelse til arbejde, herunder gennem støtte til vejledning og øget gennemsigtighed for færdigheder og kvalifikationer. Netværkets aktiviteter bør omhandle evaluering og vurdering af aktive arbejdsmarkedspolitikker, herunder dem, der er rettet mod sårbare sociale grupper og social udelukkelse.
(9)
Netværket bør styrke samarbejdet mellem sine medlemmer, udvikle fælles initiativer til udveksling af oplysninger og bedste praksis på alle de områder, der er dækket af offentlige arbejdsformidlinger, sammenlignende analyser og rådgivning samt fremme innovative tilgange til levering af arbejdsformidling. Ved at oprette netværket bliver det muligt at foretage en omfattende evidensbaseret og resultatorienteret sammenligning af alle offentlige arbejdsformidlinger, som fører til identifikation af bedste praksis på området for de offentlige arbejdsformidlingers tjenester. Disse resultater bør bidrage til at forbedre udformningen og leveringen af arbejdsformidling inden for deres specifikke ansvarsområder. De initiativer, der iværksættes af netværket, bør øge offentlige arbejdsformidlingers effektivitet og skabe mulighed for større effektivitet i de offentlige udgifter. Netværket bør også samarbejde med andre leverandører af arbejdsformidlinger.
(10)
Netværket bør i sit årlige arbejdsprogram fastlægge de tekniske detaljer i offentlige arbejdsformidlingers benchmarking og dertil knyttede gensidige læringsproces, navnlig benchlearningmetodologien på grundlag af benchmarkingindikatorerne i bilaget til denne afgørelse for at vurdere de offentlige arbejdsformidlingers resultater, kontekstvariabler, dataleveringskrav og læringsinstrumenterne i det integrerede program for gensidig læring. Benchmarkingområderne bør fastlægges i denne afgørelse. Medlemsstaterne har fortsat kompetence til at beslutte, om de ønsker på frivillig basis at indgå i yderligere benchlearningaktiviteter på andre områder.
(11)
Beføjelsen til at vedtage retsakter bør delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten med henblik på at ændre bilaget om benchmarkingindikatorer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, især af eksperter fra offentlige arbejdsformidlinger. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(12)
På grund af de forskelligartede modeller, opgaver og former for levering af tjenester i offentlige arbejdsformidlinger er det op til medlemsstaterne at udpege et medlem og en suppleant til bestyrelsen for netværket af offentlige arbejdsformidlinger fra topledelsen i de offentlige arbejdsformidlinger. Hvis det er relevant, bør bestyrelsesmedlemmet eller suppleanten repræsentere andre offentlige arbejdsformidlinger i denne medlemsstat. Hvis det af forfatningsmæssige årsager ikke er muligt for en medlemsstat kun at udpege én offentlig arbejdsformidling, bør de pågældende offentlige arbejdsformidlinger identificeres, idet antallet af offentlige arbejdsformidler begrænses til et minimum og uden at ændre reglen om, at hver medlemsstat har én stemme i netværkets bestyrelse. Medlemmerne af nævnet bør gøre deres yderste for at sikre, at lokale og regionale myndigheders holdninger og erfaringer inddrages i netværkets aktiviteter, og at disse holdes underrettet om disse aktiviteter. Nævnets medlemmer bør have myndighed til at træffe afgørelser på vegne af deres offentlige arbejdsformidlinger. For at sikre inddragelse af alle offentlige arbejdsformidlinger i netværket bør aktiviteterne være åbne for deltagelse på alle niveauer.
(13)
For at sikre at offentlige arbejdsformidlingers fælles opgaver nøje svarer til den aktuelle situation på arbejdsmarkedet, bør netværket råde over de senest ajourførte arbejdsløshedstal på NUTS 3-niveau.
(14)
Netværket bør bygge på erfaringerne fra og afløse den nuværende uformelle rådgivende gruppe bestående af det europæiske netværk af chefer for offentlige arbejdsformidlinger, som Kommissionen har støttet siden 1997, og hvis synspunkter er blevet taget i betragtning i denne afgørelse. De vigtigste indsatsområder, der er blevet indkredset af denne uformelle rådgivende gruppe i dens dokument »2020-strategien om officielle arbejdsformidlinger«, bør bidrage til modernisering og styrkelse af de offentlige arbejdsformidlinger.
(15)
Man bør i netværket yde gensidig bistand til fordel for medlemmerne og hjælpe hinanden i forbindelse med modernisering af organisationsstrukturer og tjenesteydelser ved at optrappe samarbejdet, navnlig for så vidt angår videnoverførsel, studiebesøg og udveksling af personale.
(16)
Netværket og dets initiativer bør finansieres gennem Progress/beskæftigelsesafsnittet af Den Europæiske Unions program for beskæftigelse og social innovation (»EaSI«), som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1296/2013 (5), inden for de bevillinger, som Europa-Parlamentet og Rådet har fastsat.
(17)
For så vidt angår projekter udviklet af netværket eller indkredset i de gensidige læringsaktiviteter og derefter gennemført i de enkelte offentlige arbejdsformidlinger, bør medlemsstaterne have adgang til finansiering fra Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Horisont 2020, Unionens rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020), som blev fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 (6).
(18)
Netværket bør sikre, at det supplerer og ikke erstatter elle overlapper tiltag, der iværksættes som led i den europæiske beskæftigelsesstrategi som omhandlet i afsnit IX i traktaten, navnlig EMCO's tiltag og dets værktøjer, såsom den fælles evalueringsramme, samt programmet for gensidig læring. Desuden bør Kommissionen med henblik på at skabe synergier sikre, at sekretariatet for netværket af offentlige arbejdsformidlinger samarbejder tæt med EMCO's sekretariat.
(19)
Denne afgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»Chartret«). Denne afgørelse tilstræber navnlig at sikre fuld overholdelse af retten til adgang til gratis arbejdsformidling og til at fremme anvendelsen af Chartrets artikel 29 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Oprettelse af netværket
Der oprettes herved et netværk af offentlige arbejdsformidlinger på EU-plan for perioden fra 17. juni 2014 indtil den 31. december 2020 (»Netværket«). Netværket skal iværksætte de initiativer, som er fastsat i artikel 4.
Netværket skal bestå af:
a)
de offentlige arbejdsformidlinger som udpeget af medlemsstaterne
b)
Kommissionen.
EMCO har observatørstatus.
De medlemsstater, der har subnationale autonome offentlige arbejdsformidlinger, sikrer, at disse er repræsenteret på passende vis i netværkets specifikke initiativer.
Artikel 2
Definitioner af benchlearning
I denne afgørelse og i forbindelse med netværkets aktiviteter forstås ved: »benchlearning«: processen med at skabe en systematisk og integreret forbindelse mellem benchmarking og gensidige læringsaktiviteter; det består i at identificere gode præstationer gennem indikatorbaserede benchmarkingsystemer, herunder dataindsamling, datavalidering datakonsolidering og vurderinger ved hjælp af en passende metodologi, og ved at anvende resultater for konkrete og evidensbaserede gensidige læringsaktiviteter, herunder modeller for god eller bedste praksis.
Artikel 3
Formål
Formålet med denne afgørelse er at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne på beskæftigelsesområdet gennem netværket inden for de offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder for at bidrage til Europa 2020-strategien og til gennemførelsen af relevante EU-politikker og dermed yde støtte til:
a)
de mest udsatte sociale grupper med høj arbejdsløshed, navnlig ældre arbejdstagere og unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse
b)
anstændigt og bæredygtigt arbejde
c)
mere velfungerende arbejdsmarkeder i EU
d)
identificering af mangler på bestemte kvalifikationer og levering af oplysninger om deres omfang og geografiske fordeling, såvel som bedre matchning af arbejdssøgendes kvalifikationer med arbejdsgivernes behov
e)
bedre integration af arbejdsmarkederne
f)
øget frivillig geografisk og beskæftigelsesmæssig mobilitet på et retfærdigt grundlag for at imødekomme specifikke arbejdsmarkedsbehov
g)
integration af personer, der er udelukket fra arbejdsmarkedet, som en del af bekæmpelsen af social udelukkelse
h)
evaluering og vurdering af aktive arbejdsmarkedsinitiativer og deres effektive gennemførelse.
Artikel 4
Netværkets initiativer
1. Inden for de offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder tager netværket navnlig følgende initiativer:
a)
udvikling og gennemførelse af evidensbaseret benchlearning i offentlige arbejdsformidlinger på EU-plan for ved hjælp af en passende metodologi at sammenligne resultaterne af deres aktiviteter på følgende områder:
i)
bidrag til at nedbringe arbejdsløsheden for alle aldersgrupper og for sårbare grupper
ii)
bidrag til at nedbringe arbejdsløshedens varighed og nedbringe ledigheden for at tackle langvarig og strukturel arbejdsløshed samt social udelukkelse
iii)
besættelse af ledige stillinger (herunder gennem frivillig arbejdskraftmobilitet)
iv)
kundetilfredshed med de offentlige arbejdsformidlingers tjenester.
b)
ydelse af gensidig bistand enten i form af peer-to-peer- eller gruppeaktiviteter, gennem samarbejde, udveksling af oplysninger, erfaringer og personale mellem netværkets medlemmer, herunder støtte til gennemførelse af landespecifikke henstillinger fra Rådet vedrørende offentlige arbejdsformidlinger efter anmodning fra den pågældende medlemsstat eller offentlige arbejdsformidling
c)
bidrag til at modernisere og styrke offentlige arbejdsformidlinger på centrale områder i overensstemmelse med de beskæftigelsesmæssige og sociale mål for Europa 2020
d)
udarbejdelse af rapporter efter anmodning fra enten Europa-Parlamentet, Rådet eller Kommissionen eller på eget initiativ
e)
bidrag til gennemførelsen af relevante politikinitiativer
f)
vedtagelse og gennemførelse af sit årlige arbejdsprogram, der fastlægger dets arbejdsmetoder, resultater og detaljer i forbindelse med gennemførelsen af benchlearning
g)
fremme og udveksling af bedste praksis vedrørende identificering af unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, og udvikling af initiativer, der sikrer, at disse unge opnår de nødvendige kvalifikationer for at indtræde og forblive på arbejdsmarkedet.
Med hensyn til initiativet fastsat i første afsnit, litra a), skal indikatorerne i bilaget anvendes ved benchmarkingen. Netværket skal også deltage aktivt i gennemførelsen af disse aktiviteter ved at dele data, viden og praksis. Medlemsstaterne har fortsat kompetence til at beslutte, om de ønsker på frivillig basis at indgå i yderligere benchlearningaktiviteter på andre områder end dem, der er opregnet i litra a), nr. i)-iv).
2. Netværket skal etablere en rapporteringsmekanisme i forbindelse med initiativerne omhandlet i stk. 1. Denne mekanisme skal indebære, at netværkets medlemmer hvert år aflægger rapport til bestyrelsen.
Artikel 5
Samarbejde
Netværket indleder et samarbejde med de relevante interessenter på arbejdsmarkedet, herunder andre leverandører af arbejdsformidling og, hvor det er hensigtsmæssigt, arbejdsmarkedets parter, organisationer, der repræsenterer arbejdsløse personer eller sårbare grupper, NGO'er, der arbejder inden for beskæftigelse, regionale og lokale myndigheder, det europæiske netværk for politik for livslang vejledning og private arbejdsformidlinger ved at inddrage dem i relevante aktiviteter og møder i netværket og ved at udveksle oplysninger og data.
Artikel 6
Netværkets funktionsmåde
1. Netværket ledes af en bestyrelse, til hvilken medlemsstaterne udpeger et medlem og en suppleant fra topledelsen i deres respektive offentlige arbejdsformidlinger. Kommissionen udpeger også et medlem og en suppleant til bestyrelsen. Suppleanterne til bestyrelsen erstatter medlemmerne, når det er nødvendigt.
EMCO udpeger i henhold til sin forretningsorden et af sine medlemmer til repræsentant, der har observatørstatus i bestyrelsen undtagen i forbindelse med bestyrelsesmøder med begrænset deltagerkreds. Bestyrelsen skal kunne mødes med begrænset deltagerkreds med deltagelse af et medlem pr. medlemsstat og et medlem fra Kommissionen, undtagen når dagsordenspunkter, der vedrører spørgsmål om det årlige arbejdsprogram, drøftes. Bestyrelsens forretningsorden fastsætter nærmere regler om afholdelsen af møder med begrænset deltagerkreds.
2. Bestyrelsen skal udpege en formand og to næstformænd blandt de af dens medlemmer, som er udpeget af en medlemsstat. Formanden repræsenterer netværket. Næstformændene træder i stedet for formanden, når det er nødvendigt.
3. Bestyrelsen vedtager selv sin forretningsorden ved en enstemmig afgørelse. Denne forretningsorden skal indeholde bestyrelsens beslutningsprocedurer og bestemmelser om udpegelse af og mandatperiode for bestyrelsens formand og næstformænd.
4. Bestyrelsen vedtager ved flertalsafgørelse:
a)
netværkets årlige arbejdsprogram, herunder nedsættelse af arbejdsgrupper og sprogordninger for netværkets møder
b)
den tekniske ramme for levering af benchmarking- og gensidige læringsaktiviteter, som en del af netværkets årlige arbejdsprogram, herunder benchlearningmetodologien på grundlag af de benchmarkingindikatorer, der er fastsat i bilaget til denne afgørelse, for at sammenligne offentlige arbejdsformidlingers resultater, kontekstvariabler, dataleveringskrav og læringsinstrumenterne i det integrerede program for gensidig læring.
c)
netværkets årsrapport. Rapporten sendes til Europa-Parlamentet og til Rådet og offentliggøres.
5. Bestyrelsen bistås af et sekretariat, som Kommissionen stiller til rådighed, og som ligger i Kommissionen. Sekretariatet forbereder i samarbejde med formanden og næstformændene bestyrelsesmøderne, netværkets årlige arbejdsprogram og netværkets årsrapport. Sekretariatet arbejder tæt sammen med EMCO's sekretariat.
Artikel 7
Finansiel støtte til denne tilskyndelsesforanstaltning
De samlede midler til gennemførelsen af denne afgørelse fastlægges som led i Progress/beskæftigelsesafsnittet (EaSI), hvis årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den finansielle ramme.
Artikel 8
Ændring af bilaget om benchmarkingindikatorer
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 9 for at ændre bilaget, hvori benchmarkingindikatorerne er fastsat.
Artikel 9
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Den i artikel 8 omhandlede delegation af beføjelser tillægges Kommissionen fra den 17. juni 2014 indtil den 31. december 2020.
3. Den i artikel 8 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 10
Revision
Senest den 18. juni 2017 forelægger Kommissionen en rapport om anvendelsen af denne afgørelse for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Rapporten skal navnlig vurdere, i hvilket omfang netværket har bidraget til at nå målene i artikel 3, og om det har løst sine opgaver. Den skal også vurdere, hvordan netværket har udviklet og gennemført benchmarking inden for de områder, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. i)-iv).
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 12
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 573/2014/EU
ze dne 15. května 2014
o posílení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti (VSZ)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 149 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala v závěrech ze dne 17. června 2010 strategii Evropa 2020 pro zaměstnanost a inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“). Vyslovila se pro mobilizaci veškerých nástrojů a politik Unie na podporu dosažení společných cílů a vyzvala členské státy k přijetí posílených koordinovaných opatření. Veřejné služby zaměstnanosti (VSZ) hrají ústřední úlohu z hlediska svého přínosu k dosažení hlavního cíle míry zaměstnanosti strategie Evropa 2020, kterým je dosažení 75 % zaměstnanosti žen a mužů ve věku od 20 do 64 let do roku 2020, zejména snížením nezaměstnanosti mladých lidí.
(2)
Článkem 45 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) se stanoví volný pohyb pracovníků v Unii a článek 46 Smlouvy stanoví opatření k zavedení tohoto volného pohybu, zejména zajištěním úzké spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti. Síť VSZ vytvořená tímto rozhodnutím (dále jen „síť“) by se kromě obecných aspektů geografické mobility měla věnovat široké škále cílů a iniciativ prostřednictvím stimulačních opatření, která mají zlepšit spolupráci mezi členskými státy v oblasti zaměstnanosti.
(3)
Cílem tohoto rozhodnutí by měla být podpora spolupráce mezi členskými státy v oblastech působnosti VSZ. Toto rozhodnutí formalizuje a posiluje neformální spolupráci mezi VSZ prostřednictvím stávající evropské sítě vedoucích představitelů VSZ, přičemž se zapojením do této sítě souhlasily všechny členské státy. Dosažení plného potenciálu této sítě závisí na pokračujícím zapojení všech členských států. Toto zapojení do sítě by mělo být oznámeno sekretariátu sítě.
(4)
Rada v souladu s čl. 148 odst. 4 Smlouvy přijala rozhodnutím 2010/707/EU (3) hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které byly zachovány pro roky 2011 až 2013. Tyto integrované hlavní směry poskytují členským státům vodítko pro vytyčení jejich národních programů reforem a pro provádění reforem. Integrované hlavní směry jsou základem pro doporučení pro jednotlivé země, která Rada členským státům podává podle uvedeného článku. V posledních letech tato doporučení obsahovala konkrétní doporučení k fungování a kapacitě VSZ a k účinnosti aktivních politik na trhu práce členských států.
(5)
Pro doporučení pro jednotlivé země by byla prospěšná posílená zpětná vazba o úspěšnosti provádění politik, založená na faktických poznatcích, a spolupráce mezi VSZ členských států. Síť by za tímto účelem měla provádět konkrétní iniciativy, jako jsou například společné systémy srovnávání na základě faktických poznatků, odpovídající činnosti vzájemného učení, vzájemná pomoc mezi členy sítě a provádění strategických postupů pro modernizaci VSZ. Specifické znalosti sítě a jejích jednotlivých členů by také měly sloužit jako podklady pro rozvoj politik zaměstnanosti, a to na žádost Evropského parlamentu, Rady, Komise nebo Výboru pro zaměstnanost.
(6)
Intenzivnější a cílenější spolupráce mezi VSZ by měla vést k lepšímu sdílení osvědčených postupů. Síť by měla propojit informace zjištěné na základě srovnávání a vzájemného učení tak, aby se mohl vyvinout systematický, dynamický a integrovaný proces učení na základě srovnávání.
(7)
Síť by měla fungovat v úzké spolupráci s Výborem pro zaměstnanost podle článku 150 Smlouvy a měla by přispívat k jeho práci poskytováním faktických poznatků a zpráv o politikách prováděných VSZ. Příspěvky sítě Evropskému parlamentu by měly být poskytovány prostřednictvím jejího sekretariátu a příspěvky Radě prostřednictvím Výboru pro zaměstnanost, bez jakýchkoli změn a případně s komentářem. Zejména společné znalosti sítě týkající se výsledků politik zaměstnanosti a komparativní analýzy VSZ by mohly tvůrcům politik na úrovni Unie i na vnitrostátní úrovni pomoci při posuzování a navrhování politik zaměstnanosti.
(8)
Síť by se v oblastech působnosti VSZ měla podílet na provádění politických iniciativ týkajících se zaměstnanosti, jako je například doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi (4). Síť by také měla podporovat iniciativy zaměřené na lepší sladění nabízených a požadovaných dovedností, vytváření důstojných pracovních podmínek a udržitelné zaměstnanosti, posílení dobrovolné mobility pracovní síly a usnadňování přechodu ze vzdělávání a odborné přípravy do pracovního procesu, například podporou poskytování poradenství a zlepšováním transparentnosti dovedností a kvalifikací. Tyto činnosti sítě by měly zahrnovat hodnocení a posuzování aktivních politik na trhu práce, včetně politik zaměřených na zranitelné sociální skupiny a sociální vyloučení.
(9)
Síť by měla posílit spolupráci mezi svými členy a rozvíjet společné iniciativy zaměřené na výměnu informací a osvědčených postupů ve všech oblastech, jež spadají do působnosti VSZ, na srovnávací analýzy a poskytování doporučení i na podporu inovativních přístupů při poskytování služeb zaměstnanosti. Díky vytvoření sítě bude možné provádět celkové srovnávání všech VSZ založené na faktických poznatcích a zaměřené na výsledky, což povede k určení osvědčených postupů v oblastech služeb poskytovaných VSZ. Tyto výstupy by měly přispět k lepšímu navrhování a poskytování služeb zaměstnanosti v rámci jejich konkrétních pravomocí. Iniciativy sítě by měly zlepšit účinnost VSZ a umožnit účelnější vynakládání veřejných prostředků. Síť by měla rovněž spolupracovat s dalšími poskytovateli služeb zaměstnanosti.
(10)
Síť by ve svém ročním pracovním programu měla stanovit technické podrobnosti srovnávání VSZ a souvisejícího vzájemného učení, zejména metodiku vzájemného učení na základě srovnávání podle ukazatelů srovnávání uvedených v příloze tohoto rozhodnutí pro hodnocení výkonnosti VSZ, kontextové proměnné, požadavky na poskytování údajů a vzdělávací nástroje integrovaného programu vzájemného učení. Oblasti srovnávání by měly být vymezeny v tomto rozhodnutí. Členské státy se mohou nadále rozhodnout, zda se dobrovolně zapojí do dalších procesů učení na základě srovnávání v jiných oblastech.
(11)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o změny přílohy obsahující ukazatele srovnávání. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, zejména s odborníky z VSZ. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(12)
Vzhledem k různorodosti modelů VSZ, úkolů a forem poskytování služeb je na členských státech, aby z řad řídících pracovníků VSZ nominovaly do správní rady sítě (dále jen „správní rada“) jednoho člena a jednoho náhradníka. Tento člen nebo náhradník by měl ve správní radě případně zastupovat ostatní VSZ svého členského státu. Pokud členský stát nemůže z ústavních důvodů nominovat pouze jednu VSZ, je třeba určit příslušné VSZ, jejichž počet by měl být co nejnižší, aniž by došlo ke změně pravidla, že každý členský stát má ve správní radě jeden hlas. Členové správní rady by měli vynaložit veškeré úsilí s cílem zajistit, aby názory a zkušenosti místních a regionálních orgánů byly začleněny do činností sítě a aby tyto orgány byly o těchto činnostech průběžně informovány. Členové správní rady by měli mít pravomoc přijímat rozhodnutí jménem svých VSZ. Činnosti by měly být otevřeny účasti VSZ ze všech úrovní, aby se zajistilo zapojení všech VSZ do sítě.
(13)
Síť by měla mít k dispozici nejaktuálnější údaje o nezaměstnanosti na úrovni NUTS 3, aby bylo zajištěno, že společné úkoly VSZ co nejvíce odpovídají současné situaci na trhu práce.
(14)
Síť by měla vycházet ze zkušeností stávající neformální poradní skupiny evropské sítě vedoucích představitelů VSZ, kterou Komise podporuje od roku 1997 a k jejímž názorům bylo v tomto rozhodnutí přihlédnuto, a tuto skupinu by měla nahradit. Klíčové oblasti činnosti, které uvedená poradní skupina vymezila ve svém dokumentu „Strategie VSZ 2020“, by měly přispět k modernizaci a posílení VSZ.
(15)
Síť by měla zprostředkovat vzájemnou pomoc ve prospěch svých členů a pomáhat svým členům při poskytování vzájemné podpory při modernizaci organizačních struktur a poskytování služeb, a to posílením spolupráce zejména v oblasti předávání poznatků, studijních návštěv a výměny pracovníků.
(16)
Financování sítě a jejích iniciativ by mělo být zajišťováno prostřednictvím oddílu Progress/zaměstnanost programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“), zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 (5), do výše rozpočtových prostředků stanovených Evropským parlamentem a Radou.
(17)
U projektů navržených sítí nebo identifikovaných v rámci činností vzájemného učení a následně prováděných v jednotlivých VSZ by členské státy měly mít přístup k financování z Evropského sociálního fondu (ESF), Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a programu Horizont 2020 - rámcového programu Unie pro výzkum a inovace (2014-2020), zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (6).
(18)
Síť by měla zajistit, aby doplňovala, a nikoli nahrazovala nebo zdvojovala činnosti prováděné v rámci evropské strategie zaměstnanosti ve smyslu hlavy IX Smlouvy, zejména činnost Výboru pro zaměstnanost a jeho nástroje, jako je společný hodnotící rámec, jakož i program vzájemného učení. Komise by dále měla zajistit, aby v zájmu součinnosti spolu úzce spolupracovaly sekretariát sítě a sekretariát Výboru pro zaměstnanost.
(19)
Toto rozhodnutí ctí základní práva a dodržuje zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). Cílem tohoto rozhodnutí je především zajistit plné dodržování práva na přístup k bezplatným službám zaměstnanosti a podpořit uplatňování článku 29 Listiny,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zřízení sítě
Na období od 17. června 2014 do 31. prosince 2020 se tímto zřizuje celounijní síť veřejných služeb zaměstnanosti (VSZ) (dále jen „síť“). Síť provádí iniciativy stanovené v článku 4.
Síť tvoří:
a)
VSZ nominované členskými státy;
b)
Komise.
Výbor pro zaměstnanost má status pozorovatele.
Členské státy, v nichž působí nezávislé VSZ na nižší než celostátní úrovni, zajistí jejich odpovídající zastoupení v konkrétních iniciativách sítě.
Článek 2
Definice učení na základě srovnávání
Pro účely tohoto rozhodnutí a činností sítě se „učením na základě srovnávání“ rozumí proces vytváření systematického a integrovaného propojení mezi činnostmi srovnávání a vzájemného učení, jež spočívá v identifikaci dobrých výsledků pomocí systémů srovnávání vycházejících z ukazatelů, včetně shromažďování údajů, jejich validace, konsolidace a posuzování, v souladu s příslušnou metodikou, a ve využívání takto zjištěných informací k vzájemnému učení, jež bude konkrétní a podložené faktickými poznatky, včetně modelů osvědčených postupů.
Článek 3
Cíle
Cílem tohoto rozhodnutí je prostřednictvím sítě podpořit spolupráci mezi členskými státy na poli zaměstnanosti, v oblastech působnosti VSZ, s cílem přispět ke strategii Evropa 2020 a k provádění příslušných politik Unie, a podpořit tak:
a)
nejzranitelnějším sociální skupiny s vysokými mírami nezaměstnanosti, obzvláště starší pracovníky a mladé lidi, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy;
b)
vytváření důstojných pracovních podmínek a udržitelné zaměstnanosti;
c)
lepší fungování trhů práce v EU;
d)
identifikaci nedostatků v oblasti dovedností a poskytování informací o jejich rozsahu a lokalitě, jakož i lepší sladění dovedností uchazečů o zaměstnání s potřebami zaměstnavatelů;
e)
lepší integraci trhů práce;
f)
větší dobrovolnou geografickou a profesní mobilitu na spravedlivém základě za účelem naplnění konkrétních potřeb trhů práce;
g)
začlenění osob vyloučených z trhu práce jako součást boje proti sociálnímu vyloučení;
h)
hodnocení a posuzování aktivních iniciativ na trhu práce a jejich účinné a účelné provádění.
Článek 4
Iniciativy sítě
1. V oblastech působnosti VSZ provádí síť zejména tyto iniciativy:
a)
rozvíjení a zavádění celounijního učení na základě srovnávání mezi VSZ založeného na faktických poznatcích, jehož se účastní VSZ, s cílem porovnat pomocí vhodné metodiky výsledky jejich činností v těchto oblastech:
i)
přínos ke snížení nezaměstnanosti u všech věkových skupin a u zranitelných skupin,
ii)
přínos ke zkrácení doby trvání nezaměstnanosti a snížení neaktivity s cílem řešit dlouhodobou a strukturální nezaměstnanost a sociální vyloučení,
iii)
obsazování volných pracovních míst (včetně dobrovolnou mobilitou pracovníků),
iv)
spokojenost klientů se službami VSZ;
b)
poskytování vzájemné pomoci v podobě „peer-to-peer“ nebo skupinových činností, prostřednictvím spolupráce, výměny informací, zkušeností a pracovníků mezi členy sítě, včetně podpory při provádění doporučení vydaných Radou pro jednotlivé země souvisejících s VSZ, jež je poskytována na žádost daného členského státu nebo dané VSZ;
c)
přispívání k modernizaci a posílení VSZ v klíčových oblastech, v souladu s cíli strategie Evropa 2020 v oblasti zaměstnanosti a v sociální oblasti;
d)
příprava zpráv na žádost Evropského parlamentu, Rady nebo Komise či z vlastního podnětu;
e)
podílení se na provádění příslušných politických iniciativ;
f)
přijímání a provádění ročního pracovního programu sítě, v němž jsou stanoveny její pracovní metody, očekávané výsledky a podrobnosti související s prováděním systémů učení na základě srovnávání;
g)
podpora a sdílení osvědčených postupů zaměřených na identifikaci mladých lidí, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, a na rozvoj iniciativ k zajištění toho, že tito mladí lidé získají dovednosti nezbytné k tomu, aby vstoupili na trh práce a udrželi se na něm.
Pokud jde o iniciativu stanovenou v prvním pododstavci písm. a), použijí se při srovnávání ukazatele stanovené v příloze. Síť se na provádění těchto činností také aktivně podílí sdílením údajů, poznatků a postupů. Členské státy se mohou nadále rozhodnout, zda se dobrovolně zapojí do dalších systémů učení na základě srovnávání v jiných oblastech než uvedených v prvním pododstavci písm. a) bodech i) až iv).
2. Síť zřídí mechanismus podávání zpráv v souvislosti se všemi iniciativami uvedenými v odstavci 1. Při uplatňování tohoto mechanismu podávají členové sítě jednou ročně zprávy správní radě.
Článek 5
Spolupráce
Síť navazuje spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami na trhu práce včetně dalších poskytovatelů služeb zaměstnanosti a případně se sociálními partnery, organizacemi zastupujícími nezaměstnané osoby nebo zranitelné skupiny, nevládními organizacemi působícími v oblasti zaměstnanosti, regionálními a místními orgány, s Evropskou sítí pro rozvoj politiky celoživotního poradenství a se soukromými službami zaměstnanosti tak, že je přizve k příslušným činnostem a na příslušná zasedání sítě a sdílí s nimi informace a údaje.
Článek 6
Fungování sítě
1. Řídícím orgánem sítě je správní rada. Členské státy do správní rady nominují z řad řídících pracovníků svých VSZ jednoho člena a jednoho náhradníka. Komise do správní rady rovněž jmenuje jednoho člena a jednoho náhradníka. Členy správní rady v případě potřeby zastupují jejich náhradníci.
Výbor pro zaměstnanost nominuje, v souladu se svým jednacím řádem, jednoho ze svých členů jako zástupce, který bude mít ve správní radě status pozorovatele, s výjimkou uzavřených zasedání správní rady. Správní rada se může scházet na uzavřených zasedáních, kterých se účastní jeden člen za každý členský stát a jeden člen za Komisi, s výjimkou projednávání těch bodů pořadu jednání, které se týkají ročního pracovního programu. Jednací řád správní rady stanoví další podrobná pravidla pro konání uzavřených zasedání.
2. Správní rada jmenuje ze svých členů nominovaných členským státem předsedu a dva místopředsedy. Předseda zastupuje síť navenek. Předsedu v případě potřeby zastupují místopředsedové.
3. Správní rada jednomyslným rozhodnutím přijme svůj jednací řád. Tento jednací řád musí obsahovat mimo jiné ustanovení o přijímání rozhodnutí správní rady a o jmenování a délce funkčního období předsedy a místopředsedů správní rady.
4. Správní rada většinovým rozhodnutím přijímá:
a)
roční pracovní program sítě včetně ustavení pracovních skupin a stanovení jazykového režimu zasedání sítě;
b)
technický rámec pro provádění činností v rámci srovnávání a vzájemného učení jakožto součást ročního pracovního programu sítě, včetně metodiky učení na základě srovnávání podle ukazatelů srovnávání uvedených v příloze tohoto rozhodnutí za účelem porovnávání výsledků VSZ, kontextových proměnných, požadavků na poskytování údajů a vzdělávacích nástrojů integrovaného programu vzájemného učení;
c)
výroční zprávu sítě. Tato zpráva se zašle Evropskému parlamentu a Radě a zveřejní se.
5. Správní radě je nápomocen sekretariát zajištěný Komisí, která mu poskytuje zázemí. Sekretariát ve spolupráci s předsedou a místopředsedy připravuje zasedání správní rady, roční pracovní program a výroční zprávu sítě. Sekretariát úzce spolupracuje se sekretariátem Výboru pro zaměstnanost.
Článek 7
Finanční podpora tohoto stimulačního opatření
Celkové finanční zdroje přidělené na provádění tohoto rozhodnutí se stanoví v rámci oddílu Progress/zaměstnanost EaSI, jehož roční rozpočtové prostředky schvalují Evropský parlament a Rady v mezích finančního rámce.
Článek 8
Změna přílohy obsahující ukazatele srovnávání
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9, kterými se mění příloha stanovící ukazatele srovnávání.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 8 je Komisi svěřena na dobu od 17. června 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 8 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Přezkum
Komise do 18. června 2017 předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí. Ve zprávě se zejména posoudí, nakolik síť přispívá k dosahování cílů uvedených v článku 3 a zda splnila své úkoly. Zpráva rovněž posoudí, jak síť vytvořila a prováděla srovnávání v oblastech uvedených v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodech i) až iv).
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 12
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 15. května 2014.