KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1396/2014
af 20. oktober 2014
om fastsættelse af en udsmidsplan for Østersøen
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 15, stk. 6, og artikel 18, stk. 1 og 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Målet med forordning (EU) nr. 1380/2013 er gradvis at bringe udsmid til ophør i alle fiskerier i EU, ved at der indføres en landingsforpligtelse for fangster af arter, der er omfattet af fangstbegrænsninger.
(2)
Ved artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage udsmidsplaner ved hjælp af en delegeret retsakt for en periode på højst tre år på grundlag af fælles henstillinger, som medlemsstaterne udarbejder i samråd med de relevante rådgivende råd.
(3)
Danmark, Tyskland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland og Sverige har direkte interesse i spørgsmål vedrørende fiskeriforvaltning i Østersøen. Disse medlemsstater har fremlagt en fælles henstilling (2) for Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Råd for Østersøen. Der blev indhentet videnskabelige bidrag fra relevante videnskabelige organer. De foranstaltninger, som den fælles henstilling omfatter, er i overensstemmelse med artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013, og de bør derfor i overensstemmelse med 18, stk. 3, indgå i nærværende forordning.
(4)
I henhold til artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør landingsforpligtelsen gælde for fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger, og som er fanget i fiskeri efter små pelagiske arter, dvs. fiskeriet efter sild og brisling, og i fiskeri til industriformål i Østersøen fra den 1. januar 2015. Den bør også gælde for sådanne fangster i fiskeriet efter laks senest fra samme dato. Torsk anses for at være en art, der karakteriserer visse fiskerier i Østersøen. Rødspætte fanges primært som bifangst i visse fiskerier efter torsk og er underlagt fangstbegrænsninger. I henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør landingsforpligtelsen derfor gælde for torsk senest fra den 1. januar 2015 og for rødspætte senest fra den 1. januar 2017. I overensstemmelse med den fælles henstilling bør udsmidsplanen derfor dække alle fangster af sild, brisling, laks, torsk og rødspætte i fiskeriet i Østersøen fra den 1. januar 2015 eller i givet fald fra den 1. januar 2017.
(5)
Den fælles henstilling omfatter en undtagelse fra landingsforpligtelsen for laks og torsk, der er fanget med fælder, tejner/kurve, ruser og bundgarn. Denne undtagelse er baseret på videnskabelig dokumentation af høje overlevelsesrater, som det regionale forum for fiskeri i Østersøen (Baltfish) har leveret, og som Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) har gennemgået. STECF bemærkede, at de fleste oplysninger, der er nødvendige for at berettige sådanne undtagelser, er omfattet af den fælles henstilling fra Baltfish (3). STECF konkluderede, at fordi sådanne redskaber fungerer ved at fange fisk i et faststående net, modsat fangst ved hjælp af indfiltring eller ved anvendelse af kroge, er det rimeligt at antage, at dødeligheden ved anvendelse af disse redskaber også vil være lav, typisk under 10 %. Dog anbefalede STECF, at der bør foretages yderligere undersøgelser for at bekræfte, hvorvidt denne antagelse er gyldig, og se nærmere på forskellige aspekter i forbindelse med håndteringspraksis og fremherskende miljøforhold. Derfor bør den pågældende undtagelse omfattes af nærværende forordning.
(6)
I henhold til artikel 15, stk. 10, i forordning (EU) nr. 1380/2013 kan den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse fastsættes med det mål for øje at beskytte unge marine organismer. I øjeblikket anvendes en mindstestørrelse på 38 cm for torsk i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 (4). Den videnskabelige dokumentation, som STECF har gennemgået, understøtter en fastsættelse af den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse for torsk på 35 cm. STECF konkluderede navnlig, at der kan være fornuftige biologiske grunde til at reducere den nuværende mindstestørrelse på 38 cm med henblik på at reducere det nuværende omfang af udsmid. Det blev også konkluderet, at med indførelsen af landingsforpligtelsen vil en bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse for torsk på 35 cm reducere omfanget af fangster, som ikke må sælges til konsum, og at der ikke var argumenter vedrørende første gydning, som kunne understøtte en bevarelsesmæssig referencestørrelse på 38 cm i Østersøen. Derfor bør den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse for torsk i Østersøen fastsættes til 35 cm.
(7)
Nærværende forordning bør anvendes fra den 1. januar 2015 for at overholde den frist, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013. I henhold til artikel 15, stk. 6, i nævnte forordning, bør den anvendes i højst tre år -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af den landingsforpligtelse, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, for Østersøen, som defineret i artikel 4, stk. 2, litra b), i nævnte forordning:
a)
fra 1. januar 2015 for så vidt angår fiskeriet efter sild, brisling, laks og torsk
b)
fra 1. januar 2017 for så vidt angår rødspætte fanget i alle fiskerier.
Artikel 2
Undtagelse begrundet i en høj overlevelsesrate
Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendes landingsforpligtelsen ikke for torsk og laks, der er fanget i net, tejner/kurve, ruser og bundgarn. Alle sådanne torsk og laks kan genudsættes i havet.
Artikel 3
Bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelser
Den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse for torsk i Østersøen er 35 cm.
Artikel 4
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2017.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1396/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů v Baltském moři
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je postupně odstranit výměty z veškerého rybolovu v Unii zavedením povinnosti vykládky úlovků druhů, na něž se vztahují omezení odlovu.
(2)
Podle čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 je Komise zmocněna přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci plány výmětů pro období nepřevyšující tři roky na základě společných doporučení, jež členské státy vypracovaly v konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Přímý zájem na řízení rybolovu v Baltském moři má Dánsko, Německo, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Polsko, Finsko a Švédsko. Tyto členské státy předložily Komisi společné doporučení (2), jež vypracovaly na základě konzultací s poradním sborem pro Baltské moře. Příslušné vědecké subjekty předložily vědecké podklady. Opatření uvedená ve společném doporučení jsou v souladu s čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a podle čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 by tedy měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
V souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 by se povinnost vykládky měla vztahovat na úlovky druhů podléhajících omezení odlovu ulovené v rámci drobného pelagického rybolovu, tedy rybolovu sledě obecného a šprota obecného, a komerčního rybolovu v Baltském moři od 1. ledna 2015. Nejpozději od uvedeného data by se měla vztahovat i na úlovky v rámci rybolovu lososa obecného. Treska obecná je považována za druh, jenž určuje některé druhy rybolovu v Baltském moři. V některém rybolovu tresky obecné jsou úlovky platýse velkého většinou považovány za vedlejší úlovky a podléhají omezení odlovu. V souladu s čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013 by se tak povinnost vykládky měla vztahovat na tresku obecnou nejpozději od 1. ledna 2015 a platýse velkého nejpozději od 1. ledna 2017. V souladu se společným doporučením by tak tento plán výmětů měl zahrnovat všechny úlovky sledě obecného, šprota obecného, lososa obecného, tresky obecné a platýse velkého ulovené v rámci rybolovu v Baltském moři, a to od 1. ledna 2015, případně od 1. ledna 2017.
(5)
Společné doporučení zahrnuje výjimku z povinnosti vykládky pro lososa obecného a tresku obecnou lovené pomocí vězencových sítí, košů/krytých vrší, keserů a lapadlových sítí. Výjimka se zakládá na vědeckých důkazech o vysoké míře přežití, které poskytlo fórum pro rybolov v Baltském moři (BALTFISH) a přezkoumal Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR) na svém plenárním zasedání. Výbor konstatoval, že většina informací nutná pro odůvodnění takových výjimek je součástí společného doporučení fóra BALTFISH (3). Výbor VTHVR dospěl k závěru, že vzhledem k tomu, že tato lovná zařízení chytají ryby do pevné struktury ze síťoviny, a nedochází tak například k jejich zapletení do sítě ani chycení na háček, je zřejmě přiměřené předpokládat, že úmrtnost ryb bude u těchto lovných zařízení také nízká, obvykle pod 10 %. Výbor však doporučil pokračovat v práci s cílem ověřit, zda je předpoklad nižší úmrtnosti správný, a dále se zabývat postupy zacházení a převládajícími environmentálními podmínkami.
(6)
Podle čl. 15 odst. 10 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze stanovit minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů s cílem zajistit ochranu nedospělých mořských organismů. V souladu s nařízením Rady (ES) č. 2187/2005 platí v současnosti pro tresku obecnou minimální velikost 38 cm (4). Vědecké důkazy, které výbor VTHVR přezkoumal, se vyslovují ve prospěch stanovení minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů tresky obecné na 35 cm. Výbor VTHVR dospěl zejména k závěru, že v zájmu snížení současné míry výmětů mohou existovat dostatečné biologické důvody pro snížení současné minimální velikosti 38 cm. Rovněž dospěl k závěru, že v souladu s povinností vykládky by stanovení minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů na 35 cm u tresky obecné snížilo objem úlovků, jež nesmí být prodávány k lidské spotřebě, a že v souvislosti s otázkou první reprodukce ryb neexistuje žádný důvod, proč by minimální referenční velikost pro zachování zdrojů v Baltském moři musela činit 38 cm. Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů pro tresku obecnou v Baltském moři by proto měla být stanovena na 35 cm.
(7)
Toto nařízení by mělo být použitelné od 1. ledna 2015, aby byl zajištěn soulad s časovým rámcem stanoveným v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by mělo být použitelné nejvýše tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti pro provádění povinnosti vykládky, vymezené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, v Baltském moři, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení:
a)
od 1. ledna 2015 u rybolovu sledě obecného, šprota obecného, lososa obecného a tresky obecné,
b)
od 1. ledna 2017 u platýse velkého uloveného v rámci veškerého rybolovu.
Článek 2
Výjimka z důvodu přežití
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky tresky obecné a lososa obecného ulovené pomocí vězencových sítí, košů/krytých vrší, keserů a lapadlových sítí. Veškeré takové úlovky tresky obecné a lososa obecného lze vrátit zpět do moře.
Článek 3
Minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů tresky obecné v Baltském moři činí 35 cm.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 do dne 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014