KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 815/2012
af 13. september 2012
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 for så vidt angår særordninger for ikke-etablerede afgiftspligtige personer, der leverer teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser til ikke-afgiftspligtige personer
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
Under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 af 7. oktober 2010 om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift (1), særlig artikel 44, stk. 1, artikel 44, stk. 2, andet afsnit, artikel 45, stk. 1 og 2, og artikel 51, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EU) nr. 904/2010 er der fastsat regler om administrativt samarbejde og bekæmpelse af svig vedrørende merværdiafgift (moms). Artikel 44 og 45 i forordning (EF) nr. 904/2010 vedrører specifikt udveksling af oplysninger i forbindelse med særordningerne for teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser, der er omhandlet i afsnit XII, kapitel 6, i direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (2). Disse særordninger omfatter en afgiftspligtig person, der er etableret uden for forbrugsmedlemsstaten, og som angiver den skyldige moms på det relevante salg i forbrugsmedlemsstaten via et elektronisk interface i identifikationsmedlemsstaten ("one-stop-shop").
(2)
Visse oplysninger i forbindelse med transaktioner, der udføres som led i disse særordninger, skal indsamles og udveksles mellem medlemsstaterne. Det vedrører specifikt udveksling af identifikation og indsamling og udveksling mellem medlemsstaterne af oplysninger i momsangivelser, herunder korrektioner af de pågældende momsangivelser.
(3)
For at sikre, at der udveksles oplysninger på en ensartet måde, er det nødvendigt at vedtage de tekniske detaljer for udvekslingen, herunder en ensartet elektronisk meddelelse. Dette vil også muliggøre en ensartet udvikling af de tekniske og funktionelle specifikationer, eftersom de så følge en reguleret ramme.
(4)
Visse oplysninger om ændringer af identifikationsoplysninger såsom udelukkelse fra særordninger, frivilligt ophør eller ændring af identifikationsmedlemsstat bør også udveksles hurtigst muligt og på en ensartet måde, således at medlemsstaterne kan overvåge den korrekte anvendelse af særordningerne og bekæmpe svig. Med henblik herpå bør der fastlægges fælles ordninger for elektronisk udveksling af sådanne oplysninger.
(5)
For at holde den administrative byrde nede på et minimum er det nødvendigt at opstille visse krav til den elektroniske grænseflade, der letter de afgiftspligtige personers indsendelse af identifikationsoplysninger og momsangivelser. Medlemsstaterne bør ikke forhindres i at etablere supplerende funktioner til yderligere at reducere de administrative byrder.
(6)
For at sikre, at de oplysninger, der vedrører registrering i ordningen, og de momsangivelser, der indsendes som led i ordningen, kan overføres og behandles effektivt, bør medlemsstaterne udvikle deres elektroniske grænseflade på en ensartet måde. Det er derfor nødvendigt at fastlægge den ensartede elektroniske meddelelse for fremsendelse af disse oplysninger.
(7)
Det er nødvendigt at præcisere de oplysninger, der skal indgives i de tilfælde, hvor der ikke finder salg sted under særordningerne i en bestemt periode i én eller alle medlemsstater.
(8)
For at sætte medlemsstaterne og afgiftspligtige personer i stand til at henvise til momsangivelserne på en utvetydig måde i deres efterfølgende meddelelser, herunder om betaling af afgiften, bør identifikationsmedlemsstaten tildele hver momsangivelse et individuelt referencenummer.
(9)
Denne forordning bør anvendes fra den dato, fra hvilken artikel 44 og 45 i forordning (EF) nr. 904/2010 finder anvendelse.
(10)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Administrativt Samarbejde -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "ikke-EU-ordning": den i direktiv 2006/112/EF, afsnit XII, kapitel 6, afdeling 2, fastlagte særordning for teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser leveret af afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i Fællesskabet
2) "EU-ordning": den i direktiv 2006/112/EF, afsnit XII, kapitel 6, afdeling 3, fastlagte særordning for teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser leveret af afgiftspligtige personer, der er etableret i Fællesskabet, men ikke i forbrugsmedlemsstaten
3) "særordninger": ikke-EU-ordning og EU-ordning.
Artikel 2
Den elektroniske grænseflades funktioner
Den elektroniske grænseflade i identifikationsmedlemsstaten, hvormed en afgiftspligtig person registrerer anvendelsen af en af særordningerne, og via hvilken den pågældende person indgiver merværdiafgiftsangivelser (momsangivelser) under ordningen til identifikationsmedlemsstaten, skal have følgende funktioner:
a)
den skal give mulighed for at gemme identifikationsoplysningerne i henhold til artikel 361 i direktiv 2006/112/EF eller momsangivelsen i henhold til artikel 365 og 369g i direktiv 2006/112/EF, før de indgives
b)
den skal gøre det muligt for den afgiftspligtige person at indgive de relevante oplysninger om momsangivelser via en elektronisk filoverførsel på de betingelser, er fastlagt af identifikationsmedlemsstaten.
Artikel 3
Fremsendelse af identifikationsoplysninger
1. Identifikationsmedlemsstaten fremsender følgende til de andre medlemsstater via CCN/CSI-netværket:
a)
oplysninger til identifikation af den afgiftspligtige person, der anvender ikke-EU-ordningen
b)
lignende oplysninger til identifikation af den afgiftspligtige person, der anvender EU-ordningen
c)
det tildelte identifikationsnummer.
Den ensartede elektroniske meddelelse i bilag I anvendes til at sende de oplysninger, der er nævnt i første afsnit. Kolonne B i den ensartede elektroniske meddelelse i bilag I anvendes for ikke-EU-ordningen, og kolonne C i samme ensartede elektroniske meddelelse anvendes for EU-ordningen.
2. Identifikationsmedlemsstaten underretter via CCN/CSI-netværket, ved hjælp af den ensartede elektroniske meddelelse i bilag II til denne forordning, straks de andre medlemsstater, hvis den afgiftspligtige person:
a)
er udelukket fra en af særordningerne
b)
frivilligt ophører med at anvende en af særordningerne
c)
ændrer identifikationsmedlemsstat inden for rammerne af EU-ordningen.
Artikel 4
Den afgiftspligtige persons indgivelse af momsangivelser
1. Den afgiftspligtige person indgiver momsangivelser med de oplysninger, der er angivet i artikel 365 og 369g i direktiv 2006/112/EF, til identifikationsmedlemsstaten ved hjælp af den ensartede elektroniske meddelelse i bilag III til denne forordning. Kolonne B i den ensartede elektroniske meddelelse i bilag III anvendes for ikke-EU-ordningen, og kolonne C i samme ensartede elektroniske meddelelse anvendes for EU-ordningen.
2. Når en afgiftspligtig person ikke foretager leveringer af tjenesteydelser under særordningerne i nogen medlemsstat i løbet af en angivelsesperiode, skal der udfyldes en nulmomsangivelse. Til dette formål udfyldes kun rubrik 1, 2 og 21 i den ensartede elektroniske meddelelse i bilag III for EU-ordningen og rubrik 1, 2 og 11 for ikke-EU-ordningen.
3. Den afgiftspligtige person skal kun anføre leveringer i forbindelse med en forbrugsmedlemsstat og fra en etableringsmedlemsstat, hvis der i løbet af angivelsesperioden er foretaget leveringer af tjenesteydelser under særordningerne henholdsvis i eller fra den pågældende medlemsstat.
Artikel 5
Fremsendelse af oplysninger i momsangivelser
Oplysningerne i de momsangivelser, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, fremsendes af identifikationsmedlemsstaten til hver af de forbrugs- og etableringsmedlemsstater, der er anført i momsangivelserne, via CCN/CSI-netværket ved hjælp af den ensartede elektroniske meddelelse i bilag III til denne forordning.
I forbindelse med stk. 1 skal identifikationsmedlemsstaten tilsende den forbrugsmedlemsstat og den etableringsmedlemsstat, hvori eller hvorfra der er foretaget leveringer, de generelle oplysninger i del 1 i den ensartede elektroniske meddelelse i bilag III sammen med oplysningerne i del 2 i samme ensartede elektroniske meddelelse vedrørende den pågældende forbrugsmedlemsstat eller etableringsmedlemsstat.
Identifikationsmedlemsstaten fremsender kun oplysningerne i momsangivelsen til de medlemsstater, der har angivet i den pågældende momsangivelse.
Artikel 6
Individuelt referencenummer
De oplysninger, der fremsendes i henhold til artikel 5, skal indeholde et af identifikationsmedlemsstaten tildelt referencenummer, der er individuelt for den specifikke momsangivelse.
Artikel 7
Korrektioner af momsangivelser
Identifikationsmedlemsstaten giver den afgiftspligtige person mulighed for at korrigere enhver momsangivelse via den elektroniske grænseflade, der er omhandlet i artikel 2. Identifikationsmedlemsstaten fremsender oplysninger om korrektioner til den eller de forbrugs- og etableringsmedlemsstater, der er berørt, i overensstemmelse med artikel 5, og forsyner disse oplysninger med et tidsstempel.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. september 2012.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 815/2012
ze dne 13. září 2012,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EU) č. 904/2010, pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 904/2010 ze dne 7. října 2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 44 odst. 1, čl. 44 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 45 odst. 1 a 2 a čl. 51 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 904/2010 stanoví pravidla pro správní spolupráci a boj proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (DPH). Články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010 se konkrétně týkají výměny informací týkajících se zvláštních úprav pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby uvedených v kapitole 6 hlavy XII směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném režimu daně z přidané hodnoty (2). Uvedené zvláštní režimy se týkají toho, že osoba povinná k dani usazená mimo členský stát spotřeby přiznává DPH z příslušného prodeje v členském státě spotřeby prostřednictvím elektronického rozhraní v členském státě identifikace (jedno správní místo).
(2)
Některé informace týkající se transakcí provedených v rámci uvedených zvláštních režimů se mezi členskými státy shromažďují a vyměňují. Konkrétně se to týká výměny identifikačních údajů a shromažďování a výměny údajů z přiznání k DPH, včetně oprav uvedených daňových přiznání k DPH mezi členskými státy.
(3)
Ve snaze zajistit, aby se informace vyměňovaly jednotným způsobem, je nutno přijmout technické podrobnosti pro tuto výměnu včetně jednotné elektronické zprávy. To umožní jednotný rozvoj technických a funkčních specifikací, protože se budou řídit regulovaným rámcem.
(4)
Některé informace týkající se změn identifikačních údajů, jako například vynětí ze zvláštních režimů, dobrovolné ukončení nebo změna členského státu identifikace, by se také měly bezodkladně vyměňovat jednotným způsobem, aby členské státy mohly kontrolovat správné uplatňování zvláštních režimů a bojovat proti podvodům. Pro tento účel by měla být zajištěna společná opatření týkající se elektronické výměny uvedených informací.
(5)
S cílem udržet administrativní zátěž na minimální úrovni je třeba stanovit určité požadavky na elektronické rozhraní, které umožní osobám povinným k dani předkládat identifikační informace a přiznání k DPH. Členským státům by nemělo být bráněno v poskytnutí dodatečných funkcí umožňujících další snížení administrativní zátěže.
(6)
S cílem zajistit, aby se informace týkající se registrace k režimu a přiznání k DPH podávané v rámci režimu mohly účinně přenášet a zpracovávat, by členské státy měly vyvinout svá elektronická rozhraní jednotným způsobem. Je proto nezbytné vypracovat jednotnou elektronickou zprávu pro přenos těchto informací.
(7)
Je nutné vyjasnit informace, které se předkládají v případech, kdy se v určitém období v jednom nebo ve všech členských státech neuskuteční žádný prodej v rámci zvláštních režimů.
(8)
Ve snaze umožnit členským státům a osobám povinným k dani, aby se ve svých následných sděleních mohly jednoznačně odkazovat na přiznání k DPH včetně platby daně, by členské státy identifikace měly každému daňovému přiznání k DPH přidělit jedinečné referenční číslo.
(9)
Toto nařízení se použije od stejného dne, od kterého se použijí články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro správní spolupráci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„režimem mimo Unii“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani neusazené ve Společenství, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 2 směrnice 2006/112/ES;
2)
„režimem Unie“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani usazené ve Společenství, avšak neusazené ve státě spotřeby, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 3 směrnice 2006/112/ES;
3)
„zvláštními režimy“ pak režim mimo Unii a režim Unie.
Článek 2
Funkce elektronického rozhraní
Elektronické rozhraní v členském státě identifikace, pomocí kterého se osoba povinná k dani registruje k používání jednoho ze zvláštních režimů a jehož prostřednictvím uvedená osoba předkládá přiznání k dani z přidané hodnoty (DPH) v rámci uvedeného režimu členskému státu identifikace, má tyto funkce:
a)
musí poskytovat nástroj pro ukládání identifikačních údajů podle článku 361 směrnice 2006/112/ES nebo přiznání k DPH podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES před jejich podáním;
b)
musí umožňovat osobě povinné k dani předkládat příslušné informace týkající se daňových přiznání k DPH prostřednictvím systému pro elektronický přenos souborů zasílaného v souladu s podmínkami stanovenými členským státem identifikace.
Článek 3
Přenos identifikačních údajů
1. Členský stát identifikace prostřednictvím sítě CCN/CSI ostatním členským státům zasílá
a)
informace pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim mimo Unii;
b)
obdobně údaje pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim Unie;
c)
přidělené identifikační číslo.
Pro přenos informací uvedených v prvním pododstavci se použije jednotná elektronická zpráva uvedená v příloze I. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze I se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. Členský stát identifikace bezodkladně informuje ostatní členské státy prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze II tohoto nařízení v případě, že osoba povinná k dani
a)
je vyňata z jednoho ze zvláštních režimů;
b)
dobrovolně přestane používat jeden ze zvláštních režimů;
c)
mění členský stát identifikace v rámci režimu Unie.
Článek 4
Předložení přiznání k DPH osobou povinnou k dani
1. Osoba povinná k dani předkládá přiznání k DPH s údaji podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES členskému státu identifikace prostřednictvím jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. V případě, že osoba povinná k dani během zdaňovacího období neposkytne žádné služby v rámci zvláštních režimů v žádném členském státě, vyplní se nulové přiznání k DPH. Pro uvedený účel se vyplňují pro režim Unie jen pole 1, 2 a 21 jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III a v případě režimu mimo Unii pole 1, 2 a 11.
3. Osoba povinná k dani je povinna uvést jen služby poskytnuté do členského státu spotřeby a z členského státu usazení, pokud služby v rámci zvláštních režimů byly poskytnuty v daném členském státě nebo z něj v rámci zdaňovacího období.
Článek 5
Přenos informací uvedených v přiznání k DPH
Informace uvedené v přiznání k DPH, na které se odkazuje v čl. 4 odst. 1, zasílá členský stát identifikace každému členskému státu spotřeby a usazení uvedenému v přiznání k DPH prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení.
Pro účely prvního pododstavce členský stát identifikace zašle členskému státu spotřeby a usazení, v němž nebo z něhož byly poskytnuty služby, obecné informace uvedené v části 1 jednotné elektronické zprávy stanovené v příloze III spolu s informacemi v části 2 uvedené jednotné elektronické zprávy, které se týkají daného konkrétního členského státu spotřeby nebo usazení.
Členský stát identifikace zašle informace uvedené v přiznání k DPH pouze těm členským státům, které jsou uvedeny v daném přiznání k DPH.
Článek 6
Jedinečné referenční číslo
Informace předávané podle článku 5 obsahují referenční číslo přidělené členským státem identifikace, které je pro dané přiznání k DPH jedinečné.
Článek 7
Opravy přiznání k DPH
Členský stát identifikace umožní osobě povinné k dani opravit přiznání k DPH prostřednictvím elektronického rozhraní uvedeného v článku 2. Členský stát identifikace zašle v souladu s článkem 5 informace o opravách dotyčnému členskému státu (státům) spotřeby a usazení a přidělí daným informacím časové razítko.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. září 2012.