DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1374/2014
af 28. november 2014
om statistiske rapporteringskrav for forsikringsselskaber
(ECB/2014/50)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Europa-Kommissionens udtalelse (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 har Den Europæiske Centralbank (ECB), med henblik på opfyldelse af sine statistiske rapporteringskrav og med støtte fra de nationale centralbanker, ret til at indsamle statistisk information inden for grænserne af referencerapporteringspopulationen og af, hvad der er nødvendigt for at udføre Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) opgaver. Det følger af artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 2533/98, at forsikringsselskaber udgør en del af referencerapporteringspopulationen med henblik på opfyldelse af ECB's statistiske rapporteringskrav, bl.a. inden for monetær og finansiel statistik. Endvidere fremgår det af artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2533/98, at ECB i behørigt begrundede tilfælde, har ret til at indsamle statistisk information på et konsolideret grundlag. I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal ECB specificere den faktiske rapporteringspopulation inden for referencerapporteringspopulationen, og ECB gives beføjelse til helt eller delvist at fritage nærmere angivne klasser af rapporteringsenheder fra sine statistiske rapporteringskrav.
(2)
Formålet med at pålægge forsikringsselskaber statistiske rapporteringskrav er at give ECB et fyldestgørende statistisk billede af de finansielle aktiviteter i forsikringsselskabs-delsektoren i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »medlemsstaterne i euroområdet«), der betragtes som ét økonomisk område. Indsamlingen af statistisk information om forsikringsselskaber er nødvendig for at kunne opfylde regelmæssige og ad hoc-baserede analytiske behov for derved at støtte ECB's udarbejdelse af monetære og finansielle analyser og ESCB's bidrag til det finansielle systems stabilitet.
(3)
De nationale centralbanker bør have beføjelse til at indsamle oplysninger om forsikringsselskaber fra den faktiske rapporteringspopulation inden for rammerne af en bredere statistisk rapportering, så længe opfyldelsen af ECB's statistiske krav ikke sættes på spil. I sådanne tilfælde er det hensigtsmæssigt at sikre gennemsigtighed ved at informere rapporteringsenhederne om de forskellige statistiske formål, der ligger til grund for indsamlingen af dataene.
(4)
For at minimere indberetningsbyrden for forsikringsselskaber bør de nationale centralbanker have beføjelse til at kombinere deres rapporteringskrav i henhold til denne forordning med deres rapporteringskrav i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1011/2012 (ECB/2012/24) (3).
(5)
Der er en tæt forbindelse mellem data, som de nationale centralbanker indsamler til statistiske formål i henhold til denne forordning, og data, som de kompetente nationale myndigheder indsamler til tilsynsmæssige formål inden for de rammer, som er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (4). På grundlag af ECB's generelle mandat i henhold til artikel 5.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) til at samarbejde med andre organer på statistikområdet, og for at lette den administrative byrde og undgå dobbeltarbejde, kan de nationale centralbanker udlede de data, som kræves indberettet i henhold til denne forordning, fra de data, som indsamles i henhold til direktiv 2009/138/EF, herunder den nationale lovgivning, som gennemfører dette direktiv, under behørig iagttagelse af betingelserne for et eventuelt samarbejde mellem den pågældende nationale centralbank og den pågældende kompetente nationale myndighed. I henhold til artikel 70 i direktiv 2009/138/EF kan de kompetente nationale myndigheder videregive oplysninger med henblik på udførelsen af deres opgaver i henhold til dette direktiv til nationale centralbanker og andre organer med tilsvarende opgaver i deres egenskab af pengepolitiske myndigheder.
(6)
I henhold til det europæiske nationalregnskabssystem, der blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (5) (herefter »ENS 2010«) skal institutionelle enheders aktiver og passiver indberettes i det land, hvor enheden har sit hjemsted. Hvis de nationale centralbanker udleder de data, som kræves indberettet i henhold til denne forordning, af data, som indsamles i henhold til direktiv 2009/138/EF, kan aktiverne og passiverne i filialer af forsikringsselskaber, som har hovedkontor i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), aggregeres med dataene for hovedkontoret for at minimere indberetningsbyrden. Der bør indsamles begrænsede oplysninger om filialer af forsikringsselskaber med henblik på at overvåge deres størrelse og eventuelle afvigelser fra ENS 2010.
(7)
Standarderne for beskyttelse og anvendelse af fortrolige statistiske oplysninger, som er fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2533/98, bør finde anvendelse på indsamlingen af statistiske oplysninger i henhold til denne forordning.
(8)
Det erkendes, at forordninger, som er vedtaget i henhold til artikel 34.1 i ESCB-statutten, ikke medfører rettigheder eller forpligtelser for medlemsstater, der ikke har indført euroen (herefter »medlemsstater uden for euroområdet«), men ESCB-statuttens artikel 5 finder anvendelse på medlemsstater både i og uden for euroområdet. Ifølge betragtning 17 i forordning (EF) nr. 2533/98 indebærer artikel 5 i ESCB-statutten, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union en forpligtelse for medlemsstaterne til på nationalt plan at udforme og gennemføre alle de foranstaltninger, de anser for nødvendige for at gennemføre indsamlingen af den statistiske information, der er nødvendig for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, og de rettidige forberedelser på statistikområdet, for at de kan blive medlemsstater i euroområdet.
(9)
I henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge rapporteringsenheder, som ikke opfylder forpligtelserne i ECB-forordninger eller -beslutninger, sanktioner.
(10)
Senest i år 2020 bør Styrelsesrådet vurdere de fordele og omkostninger, som er forbundet med a) en stigning i dækningen af den kvartalsvise indberetning fra 80 % til 95 % af forsikringsselskabernes samlede markedsandel i hver medlemsstat i euroområdet, b) separat indberetning af aktiver og passiver i filialer af forsikringsselskaber, hvis filialen er resident i en medlemsstat i euroområdet, og moderselskabsenheden til den pågældende filial er resident i EØS, og c) en yderligere nedsættelse af tidsfristen for rapporteringsenhedernes overførsel af data til fire uger efter udgangen af det kvartal, som dataene vedrører -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1. »forsikringsselskab« og i tabellerne »IC« (»insurance corporation«) (delsektor 128 i ENS 2010): et finansielt selskab eller kvasiselskab, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling som følge af sammenlægning af risici i puljer, primært i form af direkte forsikring eller genforsikring.
Nedenstående er omfattet af definitionen:
a)
et finansielt selskab eller kvasiselskab, der yder livsforsikringstjenester, hvor forsikringstageren foretager regelmæssige eller enkeltstående indbetalinger til et forsikringsselskab, til gengæld for hvilke forsikringsselskabet garanterer forsikringstageren at udbetale et aftalt beløb eller en livrente til denne på et fastlagt tidspunkt eller tidligere
b)
et finansielt selskab eller kvasiselskab, der yder skadesforsikringstjenester til dækning af risici som ulykker, sygdom, brand eller misligholdelse af kredit
c)
et finansielt selskab eller kvasiselskab, der yder genforsikringstjenester, hvor et forsikringsselskab tegner en forsikring for at beskytte sig mod et uventet stort antal krav eller usædvanligt store krav.
Nedenstående er ikke omfattet af definitionen:
a)
investeringsforeninger som defineret i artikel 1, i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) (6)
b)
financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner som defineret i artikel 1, i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) (7)
c)
monetære finansielle institutioner som defineret i artikel 1, i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (8)
d)
pensionskasser som defineret i afsnit 2.105 i ENS 2010.
2. »filial« (branch): en afdeling eller filial, som ikke er etableret i selskabsform, men ikke hovedsædet, af et forsikrings- eller genforsikringsselskab
3. »datterselskab« (subsidiary): et indregistreret selskab, som er majoritets- eller helejet af en anden enhed
4. »rapporteringsenhed« (reporting agent): har samme betydning som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98
5. »resident« (resident): har samme betydning som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98. I denne forordning og i mangel af en fysisk egenskab ved en juridisk enhed, bestemmes dennes hjemsted ved det økonomiske område, i henhold til hvis lovgivning den er registeret. Hvis enheden ikke er registreret, fastsættes dens hjemsted ud fra dens retlige hjemsted, dvs. det land, hvis retssystem regulerer enhedens oprettelse og fortsatte beståen
6. »relevant national centralbank« (relevant NCB): den nationale centralbank i den medlemsstat i euroområdet, hvor det pågældende forsikringsselskab er resident
7. »relevant kompetent national myndighed« (relevant NCA): den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat i euroområdet, hvor det pågældende forsikringsselskab er resident
8. »indsamlingsdata, værdipapir for værdipapir« (security-by-security data): data opdelt efter individuelle værdipapirer
9. »data for de enkelte poster« (item-by-item data): data opdelt efter individuelle aktiver eller passiver
10. »aggregerede data« (aggregated data): data, som ikke er opdelt efter individuelle aktiver eller passiver
11. »finansielle transaktioner« (financial transactions): transaktioner, der opstår som følge af etablering, afvikling eller ændring af ejendomsret til finansielle aktiver eller passiver, som yderligere beskrevet i Del 5 i bilag II
12. »pris- og valutakursomvurderinger« (price and exchange rate revaluations): ændringer i værdiansættelsen af aktiver og passiver, som skyldes ændringer i prisen på aktiverne og passiverne og/eller valutakursændringer, der påvirker værdierne udtrykt i euro af aktiver og passiver denomineret i fremmed valuta, som yderligere beskrevet i Del 5 i bilag II.
Artikel 2
Faktisk rapporteringspopulation
1. Hvis de nationale centralbanker indsamler data i henhold til ENS 2010, hvorefter institutionelle enheders aktiver og passiver skal indberettes i det land, hvor enheden er resident, skal den faktiske rapporteringspopulation bestå af de forsikringsselskaber, der er residente på den pågældende medlemsstat i euroområdets område.
2. Hvis de nationale centralbanker udleder de data, der skal indberettes i henhold til denne forordning, af data, som er indsamlet i henhold til bestemmelserne i direktiv 2009/138/EF eller national lovgivning, der gennemfører dette direktiv, skal den faktiske rapporteringspopulation bestå af:
a)
forsikringsselskaber, der er registrerede og residente på den pågældende medlemsstat i euroområdets område, herunder datterselskaber, hvis moderselskab er beliggende uden for det pågældende område
b)
filialer af de i litra a) nævnte forsikringsselskaber, som er residente uden for den pågældende medlemsstat i euroområdets område, og
c)
filialer af forsikringsselskaber, der er residente på den pågældende medlemsstat i euroområdets område, men hvis hovedkontor er beliggende uden for EØS.
Filialer af forsikringsselskaber, der er residente på en medlemsstat i euroområdets område, og hvis hovedkontor er beliggende inden for EØS, udgør ikke en del af den faktiske rapporteringspopulation.
3. Forsikringsselskaberne i den faktiske rapporteringspopulation er underlagt alle statistiske rapporteringskrav, medmindre en undtagelse i henhold til artikel 7 finder anvendelse.
Artikel 3
Liste over forsikringsselskaber til statistiske formål
1. Direktionen i ECB opretter og vedligeholder til statistiske formål en liste over de forsikringsselskaber, der udgør den faktiske rapporteringspopulation som omhandlet i denne forordning. Listen kan baseres på de lister over forsikringsselskaber, som de nationale myndigheder har udfærdiget, såfremt sådanne lister foreligger, og suppleres af andre lister over forsikringsselskaber, der er omfattet af definitionen af »forsikringsselskab« i artikel 1.
2. Den pågældende nationale centralbank kan anmode en rapporteringsenhed, som specificeret i artikel 2, stk. 2, litra a), om at fremsende de nødvendige oplysninger om sine filialer, såfremt disse oplysninger er nødvendige af hensyn til listen.
3. De nationale centralbanker og ECB stiller denne liste og opdateringer heraf til rådighed på en hensigtsmæssig måde, herunder ad elektronisk vej, via internettet eller, på forespørgsel fra vedkommende rapporteringsenhed, i papirform.
4. Hvis den seneste elektroniske version af listen i henhold til denne artikel er ukorrekt, pålægger ECB ikke sanktioner over for en enhed, som ikke har opfyldt sin indberetningspligt korrekt, for så vidt som den har henholdt sig til listen i god tro.
Artikel 4
Statistiske indberetningskrav
1. Rapporteringsenhederne fremsender til den relevante kompetente nationale myndighed, enten direkte eller via den pågældende kompetente nationale myndighed alt efter de lokale samarbejdsordninger, og i overensstemmelse med bilag I og II:
a)
hvert kvartal, beholdningsdata ultimo kvartalet om aktiver og passiver for forsikringsselskaber og, i overensstemmelse med artikel 5, hvert kvartal justeringer for omvurderinger eller finansielle transaktioner, hvor det er relevant
b)
hvert kvartal, beholdningsdata ultimo kvartalet om skadesforsikringstekniske reserver opdelt efter branche
c)
hvert år, beholdningsdata ultimo året om skadesforsikringstekniske reserver opdelt efter branche og geografisk område.
2. I tillæg til kravene i stk. 1 fremsender rapporteringsenheder, som er forsikringsselskaber, der er registrerede og residente på en medlemsstat i euroområdets område, til den pågældende nationale centralbank, direkte eller via den pågældende kompetente nationale myndighed alt efter de lokale samarbejdsordninger, oplysninger om opkrævede præmier, forfaldne erstatninger og betalte provisioner. Disse oplysninger fremsendes en gang årligt i overensstemmelse med bilag I og II.
3. De nationale centralbanker kan indhente de oplysninger, der kræves indberettet i henhold til denne forordning, fra følgende data, som indsamles inden for de i direktiv 2009/138/EF fastsatte rammer:
a)
data indeholdt i kvantitative indberetningsmodeller til brug i forbindelse med tilsynsrapportering, som de kompetente nationale myndigheder fremsender til de nationale centralbanker, uanset om den nationale centralbank og den kompetente nationale myndighed er etableret hver for sig eller integreret i den samme institution, i overensstemmelse med betingelserne i de lokale samarbejdsordninger mellem de to organer, eller
b)
data indeholdt i kvantitative indberetningsmodeller til brug i forbindelse med tilsynsrapportering, som rapporteringsenhederne fremsender direkte og samtidigt til en national centralbank og en kompetent national myndighed.
Hvis den kvantitative indberetningsmodel til tilsynsrapportering indeholder de data, der er nødvendige for at opfylde de statistiske rapporteringskrav i henhold til denne forordning, skal de nationale centralbanker have adgang til hele modellen samt alle tilknyttede modeller, der kræves i datakvalitetsøjemed.
Medlemsstaterne kan etablere samarbejdsordninger, der skal gøre det muligt for den pågældende kompetente nationale myndighed at foretage en centraliseret indsamling af oplysninger, som både omfatter kravene til dataindsamling i henhold til de ved direktiv 2009/138/EF fastsatte rammer og de yderligere krav til dataindsamling, som er defineret i denne forordning, i overensstemmelse med national lovgivning og de harmoniserede referencebestemmelser som defineret af ECB.
4. De nationale centralbanker oplyser rapporteringsenhederne om de forskellige formål, hvortil deres data indsamles.
Artikel 5
Justeringer for omvurderinger og finansielle transaktioner
Oplysninger om justeringer for omvurderinger og finansielle transaktioner, som yderligere specificeret i bilag I og beskrevet i bilag II, indhentes som følger:
a)
rapporteringsenhederne indberetter aggregerede data om justeringer for omvurderinger og/eller finansielle transaktioner afhængig af den relevante nationale centralbanks instrukser
b)
de nationale centralbanker udleder enten en tilnærmet værdi af værdipapirtransaktionerne af data, værdipapir for værdipapir, eller indsamler direkte data om sådanne transaktioner fra rapporteringsenhederne, værdipapir for værdipapir. De nationale centralbanker kan følge en tilsvarende fremgangsmåde for så vidt angår aktiver, undtagen værdipapirer, ved indsamling af data for de enkelte poster
c)
tilnærmede værdier af finansielle transaktioner vedrørende forsikringstekniske reserver hos forsikringsselskaber udledes således:
i)
af rapporteringsenhederne, i overensstemmelse med den relevante nationale centralbanks vejledning baseret på bedste praksis som defineret inden for euroområdet, eller
ii)
af den relevante nationale centralbank baseret på data fremsendt af forsikringsselskaberne.
Artikel 6
Regnskabsregler
1. Medmindre andet følger af denne forordning, følger forsikringsselskaberne med henblik på indberetning i henhold til denne forordning de regnskabsregler, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, der gennemfører direktiv 2009/138/EF, eller i andre nationale eller internationale standarder, der skal følges af forsikringsselskaber i henhold til de nationale centralbankers instrukser.
2. I tillæg til de krav, som måtte fremgå af de regnskabsregler, som forsikringsselskaberne følger i overensstemmelse med stk. 1, indberettes indskud og lån hos forsikringsselskaber, som er angivet til »nominel værdi« i Tabel 2.1 og Tabel 2.2 i bilag I, som det udestående nominelle beløb ultimo kvartalet. Afskrivninger og nedskrivninger som defineret i den gældende regnskabspraksis er ikke indeholdt i dette beløb.
3. Uden at berøre gældende regnskabs- og nettingpraksis i medlemsstaterne i euroområdet indberettes alle finansielle aktiver og passiver på bruttobasis til statistiske formål.
Artikel 7
Undtagelser
1. Små forsikringsselskaber kan undtages som følger:
a)
De nationale centralbanker kan undtage de mindste forsikringsselskaber for så vidt angår den i artikel 35, stk. 6, i direktiv 2009/138/EF nævnte markedsandel, såfremt forsikringsselskaberne, der bidrager til den kvartalsvise konsoliderede balance, tegner sig for mindst 80 % af forsikringsselskabernes samlede markedsandel i hver enkelt medlemsstat i euroområdet.
b)
Et forsikringsselskab, der er indrømmet en undtagelse i henhold til litra a), skal opfylde rapporteringskravene i artikel 4 en gang om året, således at forsikringsselskaberne, der bidrager til den årlige konsoliderede balance, tegner sig for mindst 95 % af forsikringsselskabernes samlede markedsandel i hver enkelt medlemsstat i euroområdet.
c)
Et forsikringsselskab, der ikke er underlagt et krav om indberetning af data i henhold til litra a) og b), indberetter en begrænset datamængde som defineret af den pågældende nationale centralbank.
d)
De nationale centralbanker undersøger en gang årligt og i god tid, at betingelserne, som er angivet under litra a) og b), er overholdt, således at en undtagelse om nødvendigt kan gives eller annulleres med virkning fra starten af det følgende kalenderår.
2. De nationale centralbanker kan undtage forsikringsselskaber for så vidt angår indberetning af beholdningen af sedler og mønt samt indskud til nominel værdi.
Hvis data, som er indsamlet på et højere aggregeringsniveau, viser, at residente forsikringsselskabers beholdning af sedler og mønt samt indskud beløber sig til mindre end 10 % af den nationale samlede konsoliderede balance for forsikringsselskaber og mindre end 10 % af den samlede beholdning af sedler og mønt samt indskud hos forsikringsselskaberne i euroområdet, kan den pågældende nationale centralbank vælge ikke at kræve indberetning af beholdningen af sedler og mønt samt indskud til nominel værdi. Den nationale centralbank skal underrette rapporteringsenhederne om en sådan beslutning.
3. Forsikringsselskaberne kan vælge ikke at gøre brug af en sådan undtagelse, men i stedet opfylde alle de statistiske rapporteringskrav i artikel 4. Hvis et forsikringsselskab træffer et sådant valg, skal den indhente forudgående samtykke fra den pågældende nationale centralbank, før den eventuelt senere gør brug af undtagelsen.
Artikel 8
Tidsfrist
1. For året 2016 fremsender rapporteringsenhederne de krævede kvartalsvise data til den relevante nationale centralbank eller den relevante kompetente nationale myndighed, eller begge, i overensstemmelse med de lokale samarbejdsordninger, senest otte uger efter udgangen af det kvartal, som de vedrører. Denne tidsfrist fremrykkes herefter med en uge om året og er fem uger for kvartalerne, der slutter i 2019.
2. For året 2016 fremsender rapporteringsenhederne de krævede årlige data til den relevante nationale centralbank eller den relevante kompetente nationale myndighed, eller begge, i overensstemmelse med de lokale samarbejdsordninger, senest 20 uger efter udgangen af det år, som de vedrører. Denne tidsfrist fremrykkes herefter med to uger om året og er 14 uger for året 2019.
Artikel 9
Mindstestandarder og nationale indberetningssystemer
1. Rapporteringsenhederne skal efterleve de statistiske rapporteringskrav i henhold til de mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag III.
2. De nationale centralbanker definerer og indfører de rapporteringssystemer, som rapporteringsenhederne skal anvende i overensstemmelse med de nationale krav. De nationale centralbanker sikrer, at indberetningssystemerne tilvejebringer de krævede statistiske informationer og giver mulighed for at føre nøje kontrol med, at de i bilag III fastsatte mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, er opfyldt.
Artikel 10
Fusion, spaltning og reorganisering
I tilfælde af en fusion, spaltning eller reorganisering, som kan påvirke opfyldelsen af en rapporteringsenheds statistiske forpligtelser, skal den pågældende rapporteringsenhed, så snart planen om at gennemføre den pågældende ændring er offentliggjort, og inden den får virkning, underrette den pågældende nationale centralbank direkte eller via den relevante kompetente nationale myndighed i overensstemmelse med de lokale samarbejdsordninger om de procedurer, der er planlagt for at opfylde de i denne forordning fastsatte statistiske indberetningskrav.
Artikel 11
Verifikation og tvungen indsamling
De nationale centralbanker udøver retten til at verificere eller foretage tvungen indsamling af de oplysninger, som rapporteringsenhederne skal fremsende i henhold til denne forordning, uden at det berører ECB's ret til selv at verificere eller foretage en tvungen indsamling af disse oplysninger. De nationale centralbanker udøver navnlig denne ret, hvis en rapporteringsenhed ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastsat i bilag III.
Artikel 12
Første indberetning
1. Den første indberetning påbegyndes med kvartalsvise data for det første kvartal i 2016 og årlige data for 2016.
2. De i artikel 7, stk. 1, litra b), nævnte forsikringsselskaber indberetter årlige data fra referenceåret 2016. For at udarbejde statistik over delsektoren forsikringsselskaber fra starten af 2016 indberetter disse forsikringsselskaber i tillæg hertil et komplet datasæt i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a), for det første kvartal i 2016.
Artikel 13
Afsluttende bestemmelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 28. november 2014.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1374/2014
ze dne 28. listopadu 2014
o statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacích společností
(ECB/2014/50)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že pro splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči Evropské centrální bance (ECB) má ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami právo shromažďovat statistické informace v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a v mezích toho, co je nutné k provádění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB). Z čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98 vyplývá, že pojišťovací společnosti jsou součástí referenčního souboru zpravodajských jednotek pro účely plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB mimo jiné v oblasti měnové a finanční statistiky. Čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98 kromě toho stanoví, že v řádně odůvodněných případech má ECB právo shromažďovat statistické informace na konsolidovaném základě. Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek, a opravňuje ji, aby některé kategorie zpravodajských jednotek zčásti nebo zcela zprostila statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB.
(2)
Účelem uložení statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacím společnostem je poskytnout ECB přiměřenou statistiku o finanční činnosti subsektoru pojišťovacích společností v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Shromažďování statistických informací o pojišťovacích společnostech je nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz, k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému.
(3)
Národní centrální banky by měly mít pravomoc shromažďovat informace o pojišťovacích společnostech od skutečného souboru zpravodajských jednotek v rámci širšího statistického zpravodajského rámce, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. V těchto případech je vhodné v zájmu transparentnosti informovat zpravodajské jednotky o různých statistických účelech, pro něž jsou údaje shromažďovány.
(4)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž pro pojišťovací společnosti by národní centrální banky měly být oprávněny sloučit zpravodajskou povinnost podle tohoto nařízení se zpravodajskou povinností podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (3).
(5)
Údaje, které národní centrální banky na základě tohoto nařízení shromažďují pro statistické účely, úzce souvisejí s údaji, které shromažďují příslušné vnitrostátní orgány pro účely dohledu na základě rámce zavedeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4). S ohledem na obecný mandát ECB, zakotvený v článku 5.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), spolupracovat v oblasti statistiky s ostatními orgány a s cílem omezit administrativní zatížení a zamezit duplicitnímu provádění úkolů mohou národní centrální banky odvozovat údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES (včetně vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí), a to s náležitým ohledem na podmínky jakékoli dohody o spolupráci mezi příslušnou národní centrální bankou a příslušným vnitrostátním orgánem. Podle článku 70 směrnice 2009/138/ES mohou příslušné vnitrostátní orgány předávat informace potřebné pro plnění svých úkolů na základě uvedené směrnice národním centrálním bankám nebo jiným subjektům s funkcí podobnou měnovým institucím.
(6)
Evropský systém účtů zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5) (dále jen „ESA 2010“) vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž jsou tyto jednotky rezidenty. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES, mohou být aktiva a pasiva poboček pojišťovacích společností, jejichž ústředí se nachází v Evropském hospodářském prostoru (EHP), v zájmu minimalizace zpravodajské zátěže sloučena s aktivy a pasivy ústředí. O pobočkách pojišťovacích společností by měly být shromažďovány omezené informace pro účely sledování jejich velikosti a případných odchylek od systému ESA 2010.
(7)
Na shromažďování statistických informací podle tohoto nařízení by se měla vztahovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(8)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se uvádí, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(9)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které poruší statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(10)
Rada guvernérů by měla nejpozději do roku 2020 posoudit přínosy a náklady: a) zvýšení pokrytí čtvrtletního vykazování z 80 % na 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny; b) odděleného vykazování aktiv a pasiv poboček pojišťovacích společností v případech, kdy jsou pobočky rezidenty členských států eurozóny, a mateřské společnosti těchto poboček jsou rezidenty v EHP, a c) dalšího zkrácení lhůty pro předávání údajů zpravodajskými jednotkami na čtyři týdny po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„pojišťovací společností“ (S.128, ESA 2010) se rozumí finanční instituce nebo kvazikorporace, která se převážně zabývá finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění.
Tato definice zahrnuje:
a)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby životního pojištění, v jejichž rámci pojistníci poukazují pravidelné nebo jednorázové platby pojistiteli a výměnou za to pojistitel zaručuje, že pojistníkům poskytne dohodnutou částku nebo anuitu, a to k určitému datu nebo dříve;
b)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby neživotního pojištění na krytí takových rizik, jako jsou např. nehody, nemoc, požár nebo neschopnost splácet úvěr;
c)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby zajištění, v jejichž rámci si pojištění kupuje pojistitel, aby se ochránil před neočekávaně vysokým počtem nároků na náhrady nebo mimořádně vysokými náhradami.
Tato definice nezahrnuje:
a)
investiční fondy ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) (6);
b)
účelové finanční společnosti pro sekuritizaci ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40) (7);
c)
měnové finanční instituce ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (8);
d)
penzijní fondy ve smyslu odstavce 2.105 ESA 2010.
2.
„pobočkou“ se rozumí v obchodním rejstříku nezapsané zastoupení nebo pobočka (nikoli však ústředí) pojišťovací společnosti nebo zajišťovny;
3.
„dceřinou společností“ se rozumí subjekt zapsaný v obchodním rejstříku, v němž jiný subjekt drží většinový podíl nebo všechny podíly;
4.
„zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98. Pro účely tohoto nařízení se rezidentská příslušnost právnické osoby, která nemá fyzický rozměr, určí podle hospodářského prostoru, podle jehož práva je zapsána do obchodního rejstříku. Není-li právnická osoba zapsána do obchodního rejstříku, její rezidentská příslušnost se určí podle jejího sídla, a to země, jejímž právním řádem se řídí vznik a pokračující existence této osoby;
6.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
7.
„příslušným vnitrostátním orgánem“ se rozumí příslušný vnitrostátní orgán členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
8.
„údaji podle jednotlivých cenných papírů“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů;
9.
„údaji podle jednotlivých položek“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
10.
„agregovanými údaji“ se rozumí údaje, které nejsou členěny podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
11.
„finančními transakcemi“ se rozumí transakce, které vyplývají ze vzniku, zániku nebo změny vlastnictví finančních aktiv nebo pasiv, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II;
12.
„přeceněním v důsledku změn cen a směnných kurzů“ se rozumí změny ocenění aktiv a pasiv, k nimž dochází v důsledku změn v cenách aktiv a pasiv a/nebo vlivu směnných kurzů na hodnoty aktiv a pasiv denominovaných v cizí měně, vyjádřené v eurech, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Shromažďují-li národní centrální banky údaje podle systému ESA 2010, který vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž je daná jednotka rezidentem, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny.
2. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromážděných na základě ustanovení směrnice 2009/138/ES nebo vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z:
a)
pojišťovacích společností, které jsou zapsány v obchodním rejstříku v příslušném členském státě eurozóny a které jsou rezidenty na tomto území, včetně dceřiných společností, jejichž mateřské společnosti se nacházejí mimo toto území;
b)
poboček pojišťovacích společností uvedených v písmenu a), které jsou rezidenty mimo území příslušného členského státu eurozóny, a
c)
poboček pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny, avšak jejichž ústředí se nachází mimo EHP.
Pobočky pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území členského státu eurozóny a jejichž ústředí se nachází v EHP, nejsou součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek.
3. Pojišťovací společnosti ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají úplnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 7.
Článek 3
Seznam pojišťovacích společností pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede pro statistické účely seznam pojišťovacích společností, které tvoří skutečný soubor zpravodajských jednotek podle tohoto nařízení. Tento seznam může vycházet ze seznamů pojišťovacích společností, které v současné době sestavují vnitrostátní orgány (pokud jsou takové seznamy k dispozici), a mohou jej doplňovat další seznamy pojišťovacích společností spadajících pod definici „pojišťovací společnosti“ v článku 1.
2. Příslušná národní centrální banka může po zpravodajské jednotce uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) požadovat poskytnutí nezbytných informací o jejích pobočkách, pokud jsou tyto informace zapotřebí pro účely seznamu.
3. Národní centrální banky a ECB tento seznam a jeho aktualizace vhodným způsobem zpřístupní, zejména pomocí elektronických prostředků, prostřednictvím internetu nebo pokud o to dotčené zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
4. Je-li nejnovější elektronická verze seznamu podle tohoto článku nesprávná, ECB neuloží sankci zpravodajské jednotce, která řádně nesplnila zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhala na tento nesprávný seznam.
Článek 4
Statistická zpravodajská povinnost
1. Zpravodajské jednotky poskytují příslušné národní centrální bance přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu podle místních ujednání o spolupráci a v souladu s přílohami I a II:
a)
čtvrtletně údaje o stavech aktiv a pasiv pojišťovacích společností ke konci čtvrtletí a v souladu s článkem 5 případně údaje o čtvrtletních úpravách z přecenění nebo finančních transakcích;
b)
čtvrtletně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci čtvrtletí v členění podle druhu pojištění;
c)
ročně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci roku v členění podle druhu pojištění a zeměpisné oblasti;
2. Kromě požadavků uvedených v odstavci 1 zpravodajské jednotky, které jsou pojišťovacími společnostmi zapsanými v obchodním rejstříku v členském státě eurozóny a rezidenty na jeho území, poskytují příslušné národní centrální bance (buď přímo, nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci) informace o předepsaném pojistném, nákladech na pojistná plnění a zaplacených provizích. Tyto informace se poskytují jednou ročně v souladu s přílohami I a II.
3. Národní centrální banky mohou údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, získat z následujících údajů shromažďovaných na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES:
a)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které příslušné vnitrostátní orgány předávají národním centrálním bankám (ať už jsou národní centrální banka a příslušný vnitrostátní orgán zřízeny samostatně nebo integrovány v rámci téže instituce) v souladu s podmínkami místních ujednání o spolupráci mezi oběma subjekty; nebo
b)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které zpravodajské jednotky předávají přímo a současně národní centrální bance a příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
Jestliže kvantitativní výkaz pro účely dohledu obsahuje údaje nezbytné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, mají národní centrální banky přístup k celému výkazu a ke všem souvisejícím výkazům potřebným pro účely zajištění kvality údajů.
Členské státy mohou zavést mechanismy spolupráce, které umožní, aby příslušný vnitrostátní orgán centralizovaně shromažďoval informace jak v souvislosti s požadavky na shromažďování údajů na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES, tak i v souvislosti s dodatečnými požadavky na shromažďování údajů stanovenými tímto nařízením, a to v souladu s vnitrostátním právem a harmonizovanými podmínkami, které může vymezit ECB.
4. Národní centrální banky uvědomí zpravodajské jednotky o různých účelech, pro něž jsou jejich údaje shromažďovány.
Článek 5
Úpravy z přecenění a finanční transakce
Informace o úpravách z přecenění a finančních transakcích, které jsou podrobně vymezeny v příloze I a popsány v příloze II, se získávají takto:
a)
zpravodajské jednotky vykazují agregované údaje o úpravách z přecenění a/nebo finančních transakcích podle pokynů příslušné národní centrální banky;
b)
Národní centrální banky buď odvozují přibližné odhady hodnoty obchodů s cennými papíry z údajů podle jednotlivých cenných papírů, nebo shromažďují údaje o těchto obchodech přímo od zpravodajských jednotek podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou postupovat obdobně v případě aktiv, která nejsou cennými papíry, shromažďují-li údaje podle jednotlivých položek;
c)
přibližné odhady hodnoty finančních transakcí týkajících se pojistných technických rezerv v držení pojišťovacích společností odvozují:
i)
zpravodajské jednotky podle pokynů příslušné národní centrální banky na základě společných osvědčených postupů, které mohou být vymezeny na úrovni eurozóny, nebo
ii)
příslušná národní centrální banka na základě údajů poskytnutých pojišťovacími společnostmi.
Článek 6
Účetní pravidla
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, používají pojišťovací společnosti pro účely vykazování podle tohoto nařízení účetní pravidla stanovená v příslušných vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice 2009/138/ES, nebo v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, kterými se mají pojišťovací společnosti řídit na základě pokynů poskytnutých národními centrálními bankami.
2. Kromě požadavků na používání účetních pravidel pojišťovacími společnostmi v souladu s odstavcem 1 se vklady a úvěry v držení pojišťovacích společností, které jsou v tabulce 2.1 a 2.2 přílohy I označeny jako vedené v „nominální hodnotě“, vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci čtvrtletí. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
Článek 7
Výjimky
1. Výjimky lze udělit malým pojišťovacím společnostem, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimky nejmenším pojišťovacím společnostem z hlediska podílu na trhu ve smyslu čl. 35 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, a to za předpokladu, že pojišťovací společnosti přispívající ke čtvrtletní agregované rozvaze představují alespoň 80 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
b)
pojišťovací společnost, které byla udělena výjimka podle písmene a), plní zpravodajskou povinnost stanovenou v článku 4 na roční bázi, tak aby pojišťovací společnosti přispívající k roční agregované rozvaze představovaly alespoň 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
c)
pojišťovací společnost, která není povinna vykazovat žádné údaje podle písmen a) a b), vykazuje omezený soubor informací, který vymezí příslušná národní centrální banka.
d)
národní centrální banky každoročně kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a b), a to včas tak, aby mohly udělit nebo v případě nutnosti zrušit výjimku s účinností od počátku následujícího kalendářního roku.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimky pojišťovacím společnostem, pokud jde o vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že rezidentské pojišťovací společnosti drží oběživo a vklady představující méně než 10 % celkového národního úhrnu rozvah pojišťovacích společností a méně než 10 % celkového objemu oběživa a vkladů držených pojišťovacími společnosti eurozóny z hlediska stavů, může příslušná národní centrální banka rozhodnout, že nebude vyžadovat vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě. Příslušná národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí zpravodajským jednotkám.
3. Pojišťovací společnosti se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou namísto toho plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v článku 4. Pokud pojišťovací společnost zvolí tuto možnost, musí před každým následným využitím této výjimky obdržet souhlas příslušné národní centrální banky.
Článek 8
Lhůty
1. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované čtvrtletní údaje nejpozději osm týdnů po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o jeden týden a v případě čtvrtletí končících v roce 2019 činí pět týdnů.
2. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované roční údaje nejpozději 20 týdnů po skončení roku, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o dva týdny a v v roce 2019 činí 14 týdnů.
Článek 9
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze III.
Článek 10
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění jejich statistických povinností, informují dotčené zpravodajské jednotky příslušnou národní centrální banku, buď přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci, jakmile byl záměr takovou operaci provést zveřejněn a před jejím uskutečněním, o postupech, které plánují použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 11
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB ověřovat nebo vynuceně shromažďovat tyto informace sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá zpravodajská jednotka neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu nebo opravy stanovené v příloze III.
Článek 12
První vykazování
1. Poprvé se vykazují čtvrtletní údaje za první čtvrtletí roku 2016 a roční údaje za rok 2016.
2. Pojišťovací společnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b) vykazují roční údaje od referenčního roku 2016. Kromě toho tyto pojišťovací společnosti vykáží úplný soubor údajů v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) za první čtvrtletí roku 2016, aby bylo možné sestavovat statistické informace o subsektoru pojišťovacích společností od počátku roku 2016.
Článek 13
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. listopadu 2014.