KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 285/2014
af 13. februar 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder om aftalers direkte, væsentlige og forudselige virkninger i Unionen og for at forhindre omgåelse af regler og forpligtelser
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1), særlig artikel 4, stk. 4, og artikel 11, stk. 14, litra e), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der findes en lang række forskellige OTC-derivataftaler, og der bør derfor vedtages en kriteriebaseret fremgangsmåde for at afgøre, om en OTC-derivataftale kan anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, og afgøre, i hvilke tilfælde det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt at forhindre omgåelse af de regler og forpligtelser, der følger af forordning (EU) nr. 648/2012.
(2)
Da bestemmelserne i forordning (EU) nr. 648/2012 i henhold til artikel 13, stk. 3, heri vil blive anset for at være opfyldt, når mindst en af modparterne er etableret i et land, for hvilket Kommissionen har vedtaget en gennemførelsesretsakt om ækvivalens i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, bør disse reguleringsmæssige tekniske standarder finde anvendelse på aftaler, hvor begge modparter er etableret i et tredjeland, hvis retlige, tilsynsmæssige og håndhævelsesmæssige rammer endnu ikke er blevet erklæret ækvivalente med de betingelser, som er fastsat i nævnte forordning.
(3)
Visse oplysninger om aftaler, der indgås af tredjelandsenheder, vil fortsat kun være til rådighed for de kompetente myndigheder i de pågældende tredjelande. De kompetente myndigheder i EU bør derfor arbejde tæt sammen med disse myndigheder for at sikre, at de relevante bestemmelser anvendes og håndhæves.
(4)
Da det er nødvendigt med et teknisk udtryk for at tilvejebringe en overordnet forståelse af de relevante tekniske standarder, bør dette udtryk defineres.
(5)
OTC-derivataftaler indgået af enheder, som er etableret i tredjelande, og som er omfattet af en garanti, der er stillet af enheder, der er etableret i Unionen, medfører en finansiel risiko for den garantistiller, der er etableret i Unionen. Da risikoen afhænger af størrelsen af den garanti, der stilles af de finansielle modparter for at dække OTC-derivataftaler, og i betragtning af de indbyrdes forbindelser mellem finansielle modparter i forhold til mellem ikke-finansielle modparter er det desuden kun OTC-derivataftaler, der er indgået af enheder, der er etableret i tredjelande, som er dækket af en garanti, der overstiger visse kvantitative beløbsgrænser, og som stilles af finansielle modparter, som er etableret i Unionen, der bør anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen.
(6)
Finansielle modparter, der er etableret i tredjelande, kan indgå OTC-derivataftaler gennem deres EU-filialer. I betragtning af virkningen af disse filialers aktiviteter på EU-markedet, bør OTC-derivataftaler, der indgås mellem disse EU-filialer, anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen.
(7)
OTC-derivataftaler, der indgås af specifikke modparter med det primære formål at undgå anvendelsen af clearingsforpligtelsen eller de risikokontrolmekanismer, der gælder for enheder, der burde have været aftalens naturlige modparter, bør anses for at omgå de regler og forpligtelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 648/2012, eftersom de gør det vanskeligt at opfylde formålet med denne forordning, nemlig at reducere modpartskreditrisikoen.
(8)
OTC-derivataftaler, som er en del af et arrangement, som ikke har en forretningsmæssig begrundelse eller et erhvervsmæssigt indhold, og hvis primære formål er at omgå forordning (EU) nr. 648/2012, herunder reglerne om, på hvilke betingelser der kan undtages fra reglerne, bør betragtes som en overtrædelse af de regler og forpligtelser, der er fastsat i forordningen.
(9)
Situationer, hvor de enkelte dele af arrangementet er i strid med arrangementets retlige substans som helhed, når arrangementet gennemføres på en måde, som ikke normalt ville finde anvendelse inden for rammerne af det, der forventes at være rimelig erhvervsmæssig adfærd, når arrangementet eller rækken af arrangementer omfatter elementer, der har til virkning at opveje eller at annullere deres gensidige økonomiske indhold, når transaktionerne er cirkulære af karakter, bør betragtes som indikatorer for et fiktivt arrangement eller en række fiktive arrangementer.
(10)
Det er ønskeligt at skabe tekniske standarder i forbindelse med aftaler, som har en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, samt tekniske standarder til at forhindre omgåelse af regler og forpligtelser i forordning (EU) nr. 648/2012, i en enkelt retsakt, da begge sæt tekniske standarder vedrører clearingsforpligtelsen og risikokontrolmekanismerne. De har desuden visse fællestræk, f.eks. deres anvendelse på en aftale, hvis modparter ikke ville være omfattet af clearingforpligtelsen eller risikokontrolmekanismerne, hvis betingelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. v), og artikel 11, stk. 14, litra e), i forordning (EU) nr. 648/2012, der er specificeret yderligere i denne forordning, ikke er overholdt.
(11)
Da tredjelandsenheder, som er berørt af disse reguleringsmæssige tekniske standarder, har brug for tid for at sikre overensstemmelse med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012, når deres OTC-derivataftaler opfylder betingelserne i disse reguleringsmæssige tekniske standarder for at blive anset for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, er det hensigtsmæssigt at udsætte anvendelsen af den bestemmelse, der indeholder sådanne betingelser, med seks måneder.
(12)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(13)
I overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (2) har Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra ESMA's interessentgruppe for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i denne forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
»garanti«: en garantistillers udtrykkeligt dokumenterede retlige forpligtelse til over for den begunstigede at dække betalinger af de beløb, der er skyldige eller kan forfalde til betaling i henhold til OTC-derivataftaler, som er omfattet af garantien og indgået af den garanterede enhed, når der forekommer en misligholdelse som defineret i garantien, eller når den garanterede enhed ikke har gennemført nogen betaling.
Artikel 2
Aftaler med en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen
1. En OTC-derivataftale anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, når mindst én tredjelandsenhed benytter en garanti, der stilles af en finansiel modpart, der er etableret i Unionen, og som omfatter hele eller en del af dens forpligtelse i henhold til den pågældende OTC-derivataftale, i det omfang garantien opfylder følgende betingelser:
a)
den dækker en tredjelandsenheds samlede forpligtelse hidrørende fra en eller flere OTC-derivataftaler for en aggregeret nominel værdi på mindst 8 mia. EUR eller et tilsvarende beløb i den relevante udenlandske valuta, eller den dækker kun en del af en tredjelandsenheds forpligtelse hidrørende fra en eller flere OTC-derivataftaler for en aggregeret nominel værdi på mindst 8 mia. EUR eller et tilsvarende beløb i den relevante udenlandske valuta divideret med den procentdel af forpligtelsen, der dækkes
b)
den svarer mindst til 5 % af summen af de aktuelle eksponeringer, som defineret i artikel 272, nr. 17), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (3), i de OTC-derivataftaler, der er indgået af den finansielle modpart, der er etableret i Unionen, og som har stillet garantien.
Når der stilles garanti for et maksimumbeløb, der er lavere end den beløbsgrænse, som er anført i litra a) i første afsnit, har de aftaler, der er omfattet af garantien, ikke nogen direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, medmindre garantibeløbet forhøjes, i hvilket tilfælde aftalernes direkte, væsentlige og forudselige virkning i Unionen skal revurderes af garantistilleren på dagen for forhøjelsen i forhold til bestemmelserne i litra a) og b) i første afsnit.
Hvis forpligtelsen hidrørende fra en eller flere OTC-derivataftaler er lavere end den beløbsgrænse, der er anført i litra a) i første afsnit, anses sådanne aftaler ikke for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, heller ikke selv om garantiens maksimumbeløb, der dækker en sådan forpligtelse, er lig med eller større end den beløbsgrænse, der er fastsat i litra a) i første afsnit, og selv om betingelsen i litra b) i første afsnit er opfyldt.
I tilfælde af en forhøjelse af forpligtelsen hidrørende fra OTC-derivataftaler eller en nedbringelse af den aktuelle eksponering, skal garantistilleren revurdere, hvorvidt betingelserne i litra a) og b) i første afsnit er opfyldt. En sådan revurdering skal foretages henholdsvis på dagen for forhøjelse af forpligtelsen for så vidt angår betingelsen i litra a) i første afsnit og på månedsbasis for så vidt angår forpligtelsen i litra b) i første afsnit.
OTC-derivataftaler for et aggregeret nominelt beløb på mindst 8 mia. EUR eller et tilsvarende beløb i den relevante udenlandske valuta, der indgås, før garantien stilles eller forhøjes, og som efterfølgende bliver omfattet af en garanti, der opfylder betingelserne i litra a) og b) i første afsnit, anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen.
2. En OTC-derivataftale anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, når de to enheder, som er etableret i et tredjeland, indgår OTC-derivataftalen gennem deres filialer i Unionen og ville være at betragte som finansielle modparter, hvis de havde været etableret i Unionen.
Artikel 3
Tilfælde, hvor det er nødvendigt eller hensigtsmæssig at forhindre omgåelse af de regler eller forpligtelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 648/2012
1. En OTC-derivataftale anses for at være blevet indgået for at omgå en eller flere bestemmelser i forordning (EU) nr. 648/2012, hvis den måde, hvorpå denne aftale er indgået, set som helhed og under hensyntagen til alle omstændigheder, kan anses for at have til primært formål at undgå anvendelsen af en eller flere bestemmelser i denne forordning.
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 anses en aftale for at have til primært formål at omgå en eller flere bestemmelser i forordning (EU) nr. 648/2012, hvis det primære formål med et arrangement eller en række arrangementer vedrørende OTC-derivataftalen er at modvirke formålet, ånden og hensigten med en eller flere bestemmelser i forordning (EU) nr. 648/2012, som ellers ville finde anvendelse, herunder hvis den indgår i et fiktivt arrangement eller en række fiktive arrangementer.
Et arrangement, der i sig selv mangler forretningsmæssigt grundlag, erhvervsmæssigt indhold eller relevant økonomisk begrundelse og består af en hvilken som helst form for kontrakt, transaktion, ordning, handling, operation, aftale, indrømmelse, forståelse, løfte, forpligtelse eller hændelse, anses for at være et fiktivt arrangement. Et arrangement kan omfatte mere end ét trin eller én del.
Artikel 4
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 2 anvendes fra den 10. oktober 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. februar 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 285/2014
ze dne 13. února 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o regulační technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii a předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 4 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možné určit, kdy lze OTC derivátovou smlouvu považovat za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, jakož i stanovit případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům a povinnostem vyplývajícím z jakéhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, měl by být vzhledem k široké škále OTC derivátových smluv přijat přístup založený na kritériích.
(2)
Vzhledem k tomu, že podle čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012 se ustanovení uvedeného nařízení považují za splněná, pokud je alespoň jedna smluvní strana usazena v zemi, pro niž Komise přijala prováděcí akt o rovnocennosti v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, by se tyto regulační technické normy měly vztahovat na smlouvy, jejichž obě smluvní strany jsou usazeny ve třetí zemi, jejíž právní, dohledové a vynucovací předpisy dosud nebyly prohlášeny za rovnocenné požadavkům stanoveným v uvedeném nařízení.
(3)
Určité informace o smlouvách uzavřených subjekty ze třetích zemí by byly nadále přístupné pouze příslušným orgánům třetí země. Proto by příslušné orgány Unie měly s těmito orgány úzce spolupracovat, aby bylo zajištěno, že příslušná ustanovení jsou uplatňována a vymáhána.
(4)
Protože pro úplné pochopení příslušných technických norem je zapotřebí technický pojem, měl by být tento pojem definován.
(5)
OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích kryté zárukou poskytnutou subjekty usazenými v Unii vytvářejí pro ručitele usazeného v Unii finanční riziko. Vzhledem k tomu, že toto riziko závisí na velikosti záruky poskytnuté finančními smluvními stranami na krytí OTC derivátových smluv, a vzhledem k propojením mezi finančními smluvními stranami ve srovnání s nefinančními smluvními stranami by se za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii měly považovat pouze OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích, které jsou kryté zárukou, jež přesahuje určité kvantitativní limity a je poskytnuta finanční smluvní stranou usazenou v Unii.
(6)
Finanční smluvní strany usazené ve třetích zemích mohou uzavírat OTC derivátové smlouvy prostřednictvím svých poboček v Unii. Vzhledem k dopadu, jaký má činnost těchto poboček na trhu Unie, by se OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi těmito pobočkami v Unii měly považovat za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
(7)
OTC derivátové smlouvy uzavřené určitými smluvními stranami s hlavním cílem vyhnout se povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, která by se vztahovala na subjekty, jež by byly přirozenými smluvními stranami smlouvy, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012, neboť brání dosažení záměru uvedeného nařízení, konkrétně zmírnění úvěrového rizika protistrany.
(8)
OTC derivátové smlouvy, které jsou součástí ujednání, jehož povaha nemá podnikatelské odůvodnění nebo obchodní podstatu a jehož hlavním účelem je obejít použití nařízení (EU) č. 648/2012, včetně pravidel pro podmínky osvobození, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v uvedeném nařízení.
(9)
Situace, kdy jednotlivé složky ujednání neodpovídají právní podstatě ujednání jako celku, kdy je ujednání realizováno způsobem, který by obvykle nebyl použit při postupu, jenž se obecně považuje za rozumné obchodní chování, kdy ujednání nebo řada ujednání obsahují prvky, jejichž důsledkem je neutralizace nebo anulace jejich vzájemné ekonomické podstaty, nebo kdy jednotlivé transakce mají cyklickou povahu, by se měly považovat za signály fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
(10)
Technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii i technické normy týkající se předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012 je vhodné stanovit v jediném nástroji, protože oba soubory technických norem se týkají povinnosti clearingu a použití technik zmírňování rizika. Kromě toho mají společné znaky, jako je jejich použití na smlouvy, jejichž smluvní strany by nepodléhaly povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, jestliže by nebyly splněny podmínky čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu v) a čl. 11 odst. 14 písm. e) nařízení (EU) č. 648/2012 upřesněné dále v tomto nařízení.
(11)
Jelikož subjekty třetích zemí, jichž se tyto regulační technické normy dotýkají, potřebují čas k zajištění splnění požadavků nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jejich OTC derivátové smlouvy splňují podmínky stanovené v těchto regulačních technických normách a jsou považovány za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, je vhodné odložit použití ustanovení obsahujících dané podmínky o šest měsíců.
(12)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(13)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použije tato definice:
„zárukou“ se rozumí výslovně zdokumentovaný právní závazek ručitele pokrýt platby částek, které jsou nebo by mohly být splatné na základě OTC derivátových smluv krytých danou zárukou a uzavřených subjektem, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, oprávněnému subjektu, dojde-li k selhání definovanému v záruce nebo neprovede-li subjekt, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, příslušné platby.
Článek 2
Smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud alespoň jednomu subjektu ze třetí země byla finanční smluvní stranou usazenou v Unii poskytnuta záruka, která kryje celý jeho závazek plynoucí z dané OTC derivátové smlouvy nebo jeho část a splňuje obě tyto podmínky:
a)
kryje celý závazek subjektu ze třetí země vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně nebo kryje pouze část závazku subjektu ze třetí země vyplývajícího z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně vydělené procentním podílem závazku krytým zárukou;
b)
je rovna nejméně 5 % součtu stávajících expozic, jak je definuje čl. 272 bod 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3), v OTC derivátových smlouvách finanční smluvní strany usazené v Unii, která záruku poskytla.
Pokud je maximální výše záruky nižší než limit stanovený v písmenu a) prvního pododstavce, nemají smlouvy kryté touto zárukou přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, ledaže by částka záruky byla zvýšena, přičemž v takovém případě ručitel v den zvýšení záruky znovu posoudí přímý, podstatný a předvídatelný vliv smluv v Unii podle podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce.
Pokud závazek vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv nedosahuje limitu stanoveného v písmenu a) prvního pododstavce, nepovažují se tyto smlouvy za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, a to ani tehdy, jestliže se maximální výše záruky kryjící tento závazek rovná limitu stanovenému v písmenu a) prvního pododstavce nebo je vyšší, ani je-li splněna podmínka stanovená v písmenu b) prvního pododstavce.
V případě zvýšení závazku vyplývajícího z OTC derivátových smluv nebo snížení stávající expozice ručitel znovu posoudí, zda jsou podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce splněny. Posouzení se provádí v den zvýšení závazku pro podmínku stanovenou v písmenu a) prvního pododstavce a měsíčně pro podmínku stanovenou v písmenu b) prvního pododstavce.
OTC derivátové smlouvy v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně uzavřené před poskytnutím nebo zvýšením záruky a následně kryté zárukou, jež splňuje podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce, se považují za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
2. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud oba subjekty usazené ve třetí zemi uzavřou tuto smlouvu prostřednictvím svých poboček v Unii a byly by považovány za finanční smluvní strany, pokud by byly usazeny v Unii.
Článek 3
Případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům nebo povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu, jejímž účelem je obejít provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud při posouzení smlouvy jako celku a zohlednění všech okolností lze ze způsobu, jakým byla uzavřena, usuzovat, že jejím hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení uvedeného nařízení.
2. Pro účely odstavce 1 se smlouva považuje za smlouvu, jejímž hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud hlavním účelem ujednání nebo řady ujednání souvisejících s touto OTC derivátovou smlouvou je zmařit záměr, smysl a účel kteréhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, jež by se jinak použilo, včetně případů, kdy je smlouva součástí fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
Ujednání, které ve svém základu nemá podnikatelské odůvodnění, obchodní podstatu nebo relevantní ekonomické důvody a jehož součástí je jakákoli smlouva, transakce, plán, opatření, operace, dohoda, podpora, srozumění, příslib, závazek nebo událost, se považuje za fingované ujednání. Ujednání se může skládat z více než jednoho kroku nebo části.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 2 se použije ode dne 10. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. února 2014.