RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 24. marts 2014
om en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
(2014/170/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (1), særlig artikel 33, stk.1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
1. INDLEDNING
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1005/2008 (»IUU-forordningen«) fastsættes en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri).
(2)
I kapitel VI i IUU-forordningen fastlægges proceduren for identifikation af ikke-samarbejdende tredjelande, foranstaltninger over for lande, der er identificeret som ikke-samarbejdende tredjelande, opstilling af en liste over ikke-samarbejdende tredjelande, fjernelse fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande, offentliggørelse af listen over ikke-samarbejdende tredjelande samt hasteforanstaltninger.
(3)
I overensstemmelse med artikel 32 i IUU-forordningen meddelte Kommissionen ved afgørelse af 15. november 2012 (2) (»afgørelse af 15. november 2012«) otte tredjelande, at de efter Kommissionens opfattelse muligvis kan identificeres som ikke-samarbejdende tredjelande.
(4)
Kommissionen redegjorde i afgørelsen af 15. november 2012 for de vigtigste kendsgerninger og overvejelser, der ligger bag identifikationen.
(5)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 pr. brev de otte tredjelande, at den overvejede muligvis at identificere dem som ikke-samarbejdende tredjelande.
(6)
Kommissionen understregede i disse breve, at for at undgå at blive identificeret og foreslået formelt opført på listen over ikke-samarbejdende tredjelande, jf. artikel 31 og 33 i IUU-forordningen, opfordredes de pågældende tredjelande til i tæt samarbejde med Kommissionen at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, som Kommissionen havde identificeret ved afgørelsen af 15. november 2012.
(7)
Som følge deraf opfordrede Kommissionen de otte tredjelande til: i) at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre foranstaltningerne i de af Kommissionen foreslåede handlingsplaner; ii) at vurdere gennemførelsen af foranstaltningerne i de af Kommissionen foreslåede handlingsplaner; og iii) hver sjette måned at sende en detaljeret rapport til Kommissionen om vurdering af gennemførelsen af de enkelte foranstaltninger, blandt andet om hvor effektivt de enkelte eller de overordnede handlinger bidrager til at sikre en fiskerikontrolordning, der fuldt ud lever op til reglerne.
(8)
De pågældende otte tredjelande fik mulighed for at svare på skrift, for så vidt angår de i afgørelse af 15. november 2012 omhandlede forhold samt andre relevante oplysninger, således at de kunne fremlægge bevismateriale med henblik på at modbevise identifikationen eller supplere de i afgørelsen af 15. november 2012 indeholdte oplysninger eller, hvor det er passende, vedtage en handlingsplan for at forbedre situationen og træffe foranstaltninger til rette op på situationen. De otte tredjelande blev sikret retten til at anmode om eller forelægge yderligere oplysninger.
(9)
Kommissionen indledte den 15. november 2012 en dialog med de otte tredjelande, og bemærkede, at seks måneder i princippet burde være tilstrækkeligt til at nå en afgørelse om det pågældende spørgsmål.
(10)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som de otte tredjelande fremsendte i forlængelse af afgørelse af 15. november 2012, blev vurderet og taget i betragtning. Kommissionen underrettede enten mundtligt eller skriftligt de otte tredjelande om sine overvejelser.
(11)
Kommissionen identificerede ved gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013 (3) (»gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013«) Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea som ikke-samarbejdende tredjelande, for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri. Kommissionen begrundede i overensstemmelse med IUU-forordningen, hvorfor disse tre lande efter dens opfattelse ikke opfylder de folkeretlige forpligtelser, de som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat har til at træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
(12)
Derfor bør Rådet træffe en gennemførelsesafgørelse, der opstiller Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea på en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri, som led i gennemførelsen af IUU-forordningen og som resultat af de undersøgelser og dialoger, der blev foretaget i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i IUU-forordningen. Undersøgelserne og dialogerne, herunder korrespondancer og møder, samt afgørelse af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013 udgør grundlaget for og de bagvedliggende grunde til denne afgørelse. Denne afgørelse, hvorved Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea opføres på listen over ikke-samarbejdende tredjelande, for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri, bør medføre de foranstaltninger, der er anført i artikel 38 i IUU-forordningen.
(13)
I henhold til IUU-forordningens artikel 34, stk. 1, fjerner Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen et tredjeland fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande, hvis det pågældende tredjeland godtgør, at den situation, der berettigede, at det blev opført på listen, er afhjulpet. I en afgørelse om fjernelse fra listen, tages der også hensyn til, om de pågældende tredjelande, der er identificeret som ikke-samarbejdende tredjelande, har truffet konkrete foranstaltninger til varig forbedring af situationen.
2. PROCEDURE VEDRØRENDE BELIZE
(14)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Belize, at den overvejede muligvis at identificere Belize som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Belize til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til august 2013 fremsendte Belize skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Belize. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Belize fremsatte som følge af afgørelsen af 15. november 2012 blev vurderet og taget i betragtning, og Belize blev holdt underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Belize ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at de foreslåede foranstaltninger i en af Berlize fremlagt handlingsplanikke var blevet gennemført fuldt ud.
3. IDENTIFIKATION AF BELIZE SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(15)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Belizes forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Belizes overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012, de relevante oplysninger, som Belize havde fremlagt, den foreslåede handlingsplan samt de foranstaltninger, der var truffet for at rette op på situationen.
(16)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om adskillige tilfælde af manglende gennemførelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, især hvad angår manglende vedtagelse af en passende rammelovgivning, mangel på en passende og effektiv overvågning, mangel på en kontrol- og inspektionsordning, mangel på en afskrækkende sanktionsordning og på korrekt gennemførelse af ordningen for fangstattester. Andre mangler drejede sig mere overordnet om overholdelse af internationale forpligtelser, herunder regionale fiskeriforvaltningsorganisationers (RFMO's) henstillinger, beslutninger og betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af relevante organers henstillinger og beslutninger, såsom De Forenede Nationers internationale handlingsplan for bekæmpelse af ulovligt, ureguleret og urapporteret fiskeri (IPOA-UN). Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(17)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Belize som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(18)
For så vidt angår Belizes mulige begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Belizes udviklingsstatus og overordnede præstation specifikt med hensyn til fiskeri ikke er påvirket af landets generelle udviklingsniveau.
(19)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Belize og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Belize har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flagstat, ikke er tilstrækkelige til at opfylde bestemmelserne i artikel 91, 94, 117 og 118 i De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS), artikel 18, 19 og 20 i De Forenede Nationers aftale om fiskebestande (UNFSA) og artikel II, stk. 8, i FAO-overholdelsesaftalen.
(20)
Belize har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flagstat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
4. PROCEDURE VEDRØRENDE KONGERIGET CAMBODJA
(21)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Kongeriget Cambodja (Cambodja) om, at den overvejede muligvis at identificere Cambodja som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Kongeriget Cambodja til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til juni 2013 fremsendte Kongeriget Cambodja skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Cambodja. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Kongeriget Cambodja fremsatte som følge af afgørelse af 15. november 2012, blev vurderet og taget i betragtning, og Cambodja blev underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Cambodja ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at foreslåede foranstaltninger i en af Cambodia fremlagt handlingsplan ikke var blevet gennemført fuldt ud.
5. IDENTIFIKATION AF CAMBODJA SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(22)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Cambodjas forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Cambodjas overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012 og under hensyntagen til den foreslåede handlingsplan, som var videreudbygget med de oplysninger, som Cambodja havde fremlagt.
(23)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om adskillige tilfælde af manglende gennemførelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, især hvad angår manglende vedtagelse af en passende rammelovgivning, mangel på en passende og effektiv overvågning, mangel på en kontrol- og inspektionsordning og mangel på en afskrækkende sanktionsordning. Andre mangler drejede sig mere overordnet om overholdelse af internationale forpligtelser og betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af henstillinger og beslutninger fra relevante organer, såsom IPOA - UN. Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(24)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Cambodja som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(25)
For så vidt angår Cambodjas mulige begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Cambodjas udviklingsstatus og overordnede præstation specifikt med hensyn til fiskeri ikke er påvirket af landets generelle udviklingsniveau.
(26)
De foranstaltninger, som Cambodja har truffet i forhold til sine forpligtelser som flagstat, er ikke tilstrækkelige til at opfylde artikel 91 og 94 i UNCLOS. Der mindes om, at det er uvæsentligt, om Cambodja rent faktisk har ratificeret UNCLOS, eftersom bestemmelserne deri om navigering på det åbne hav (artikel 86-115 i UNCLOS) er anerkendt som folkeretlig sædvaneret. Disse bestemmelser kodificerer desuden eksisterende regler om folkeretlig sædvaneret og gentager næste ordret ordlyden i konventionen om det åbne hav og konventionen om det ydre territorialfarvand og den tilstødende zone, som begge er henholdsvis ratificeret og tiltrådt af Cambodja.
(27)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Cambodja og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Cambodja har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flagstat, ikke er tilstrækkelige til at opfylde artikel 91 og 94 i UNCLOS.
(28)
Cambodja har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flagstat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
6. PROCEDURE VEDRØRENDE REPUBLIKKEN GUINEA
(29)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 ved i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Republikken Guinea(Guinea), at den overvejede muligvis at identificere Guinea som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Guinea til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelse af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til juli 2013 fremsendte Guinea skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Guinea. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Guinea fremsatte som følge af afgørelsen af 15. november 2012 blev vurderet og taget i betragtning, og Guinea blev holdt underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Guinea ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at de foreslåede foranstaltninger i en af Guinea fremlagt handlingsplan ikke var blevet gennemført fuldt ud.
7. IDENTIFIKATION AF GUINEA SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(30)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Guineas forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Guineas overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012 og under hensyntagen til den foreslåede handlingsplan som var videreudbygget med de relevante oplysninger, som Guinea havde fremlagt.
(31)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om reformer, der stadig skal gennemføres for at sikre en tilstrækkelig og effektiv overvågning af landets fiskerflåde, en effektiv gennemførelse af national lovgivning og forordninger om fiskeri, håndhævelse af regler ved at forfølge og sanktionere IUU-fiskeriaktiviteter, styrkelse af inspektions- og overvågningsforanstaltninger, afskrækkende sanktionsordning og en fiskeripolitik i overensstemmelse med den kontrol- og overvågningskapacitet, der administrativt er til rådighed. Andre mangler handlede mere overordnet om overholdelse af forpligtelser, herunder RFMO's henstillinger og beslutninger samt betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af henstillinger og beslutninger fra relevante organer, såsom IPOA - UN. Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(32)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Guinea som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(33)
For så vidt angår Guineas begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Guineas specifikke udviklingsstatus muligvis påvirkes af landets udviklingsniveau. Under hensyntagen til arten af Guineas fastslåede mangler, Unionens og medlemsstaternes bistand samt de foranstaltninger, der er truffet for at rette op på situationen, kan landets udviklingsniveau imidlertid ikke forklare Guineas overordnede præstation som flag- eller kyststat med hensyn til fiskeri og landets utilstrækkelige foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
(34)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Guinea og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Guinea har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flag- og kyststat ikke er tilstrækkelige til at opfylde artikel 61, 62, 94, 117 og 118 i UNCLOS og artikel 18, 19 og 20 i UNFSA.
(35)
Guinea har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flag- og kyststat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
8. OPSTILLING AF EN LISTE OVER IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELANDE
(36)
I betragtning af ovenstående konklusioner om Belize, Cambodja og Guinea bør disse lande opføres på den liste over ikke-samarbejdende tredjelande, der opstilles i overensstemmelse med IUU-forordningens artikel 33.
(37)
De foranstaltninger, der bør træffes over for Belize, Cambodja og Guinea, er anført i IUU-forordningens artikel 38. Importforbuddet gælder alle bestande og arter som defineret i IUU-forordningens artikel 2, stk. 8, da identifikationen ikke er motiveret af, at landene har undladt at træffe passende foranstaltninger over for IUU-fiskeri, der berører en bestemt bestand eller art. I overensstemmelse med definitionen i IUU-forordningens artikel 2, stk. 11, forstås ved »import« indførsel af fiskevarer til Unionens område, herunder til omladning i havne på dens område.
(38)
Det bemærkes, at IUU-fiskeri nedfisker bl.a. fiskebestandene, ødelægger marine levesteder, underminerer bevarelsen og den bæredygtige udnyttelse af de havressourcer, fordrejer konkurrencen, sætter fødevaresikkerheden på spil, stiller ærlige fiskere urimeligt dårligt i konkurrencen og svækker kystsamfundene. På baggrund af omfanget af de problemer, som IUU-fiskeri medfører, er det nødvendigt, at EU hurtigt gennemfører foranstaltningerne over for Belize, Cambodja og Guinea som ikke-samarbejdende lande. I lyset af ovenstående bør denne afgørelse træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(39)
I fald Belize, Cambodja eller Guinea godtgør, at den situation, der berettigede, at det blev opført på listen, er afhjulpet, fjerner Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen det pågældende landet fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande i overensstemmelse med IUU-forordningens artikel 34, stk. 1. I en afgørelse om fjernelse fra listen, tages der også hensyn til, om Belize, Cambodja eller Guinea har truffet konkrete foranstaltninger til varig forbedring af situationen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande, jf. artikel 33 i forordning (EF) nr. 1005/2008, er opstillet i bilaget til denne afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2014.
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. března 2014,
kterým se stanoví seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu podle nařízení (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/170/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na čl. 33 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, stanovení seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Komise prostřednictvím rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 (2) (dále jen „rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012“) oznámila osmi třetím zemím, že mohou být Komisí určeny jako nespolupracující třetí země.
(4)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto určení vychází.
(5)
Rovněž dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země.
(6)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit tomu, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro formální zařazení jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, vyzývají se, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(7)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, a iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(8)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, jakož i na další relevantní informace, což jim umožnilo předložit důkazy k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(9)
Dne 15. listopadu 2012 zahájila Komise s osmi třetími zeměmi dialog a zdůraznila, že za dostatečné k tomu, aby se v této záležitosti dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(10)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi zeměmi v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(11)
Prováděcím rozhodnutím ze dne 26. listopadu 2013 (3) (dále jen „prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013“) určila Komise Belize, Kambodžské království a Republiku Guinea jako třetí země nespolupracující v boji proti rybolovu NNN. V souladu s nařízením o rybolovu NNN Komise uvedla důvody, pro které se domnívá, že tyto tři země neplní své povinnosti jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývající z mezinárodního práva a že nepodnikají kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(12)
Prováděcí rozhodnutí Rady, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by tedy mělo být přijato v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN coby výsledek šetření a dialogu, které proběhly v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v nařízení o rybolovu NNN. Tato šetření a dialog včetně vzájemné korespondence a uskutečněných setkání, jakož i rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcího rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 tvoří základ tohoto rozhodnutí, které se opírá o totožné důvody. Z tohoto rozhodnutí, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by měly vyplynout důsledky uvedené v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(13)
Podle čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN Rada na základě rozhodnutí přijatého na návrh Komise kvalifikovanou většinou vyškrtne třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí, pokud daná země prokáže, že došlo k nápravě situace, jež opodstatňovala její zařazení na seznam. V rozhodnutí o vyškrtnutí ze seznamu se rovněž zohlední, zda příslušné určené třetí země přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení této situace.
2. POSTUP VŮČI BELIZE
(14)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Belize, že zvažuje možnost jeho určení jako nespolupracující třetí země, a Belize vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovalo akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do srpna 2013 Belize vyjádřilo své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkalo se s Komisí, aby projednalo body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Belize příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Belize v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Belize bylo zároveň průběžně informováno buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Belize nevyřešilo uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Belize, nebyla provedena v plné míře.
3. URČENÍ BELIZE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(15)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Belize a hodnotila soulad s jeho mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Belize dodržovalo své mezinárodní závazky podle rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na příslušné informace, které k nim Belize poskytlo, navrhovaný akční plánem, jakož i opatření, která byla přijata k nápravě situace.
(16)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-UN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(17)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Belize jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(18)
Pokud jde o možné omezení Belize jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Belize v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny jeho obecnou úrovní rozvoje.
(19)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Belize vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Belize v souvislosti s jeho povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91, 94, 117 a 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS), články 18, 19 a 20 Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (UNSFA) a čl. II odst. 8 Dohody FAO o dodržování opatření.
(20)
Belize tedy nesplnilo své povinnosti, které pro ně jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a mělo by být zařazeno na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
4. POSTUP VŮČI KAMBODŽSKÉMU KRÁLOVSTVÍ
(21)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Kambodžské království (Kambodžu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Kambodžu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do června 2013 Kambodža vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Kambodži příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Kambodžou v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Kambodža byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Kambodža nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Kambodžou, nebyla provedena v plné míře.
5. URČENÍ KAMBODŽE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(22)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Kambodže a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Kambodža dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Kambodžou.
(23)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nesplněním povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu a odrazujícího sankčního systému. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(24)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Kambodžu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(25)
Pokud jde o možné omezení Kambodže jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Kambodže v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její obecnou úrovní rozvoje.
(26)
Opatření přijatá Kambodžou s ohledem na její povinnosti jakožto státu vlajky jsou nedostatečná pro dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS. Je třeba připomenout, že je nepodstatné, zda Kambodža úmluvu UNCLOS skutečně ratifikovala, protože ustanovení úmluvy UNCLOS o plavbě na volném moři (články 86 až 115 úmluvy UNCLOS) se uznávají jako mezinárodní zvykové právo. Tato ustanovení totiž kodifikují již existující pravidla mezinárodního zvykového práva a přejímají téměř doslovně znění Úmluvy o volném moři a Úmluvy o pobřežních vodách a pásmu přilehlém, a k nimž Kambodža přistoupila a které ratifikovala.
(27)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Kambodžou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Kambodžou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS.
(28)
Kambodža tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
6. POSTUP VŮČI GUINEJSKÉ REPUBLICE
(29)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Guinejskou republiku (Guineu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Guineu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do července 2013 Guinea vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Guineji příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Guineou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Guinea byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Guinea nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Guineou, nebyla provedena v plné míře.
7. URČENÍ GUINEJE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(30)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Guineje a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Guinea dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Guineou.
(31)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nedokončenými reformami, jejichž účelem je zajistit dostatečně přiměřené a účinné sledování jejího rybářského loďstva, účinné provádění vnitrostátního práva a právních předpisů v oblasti rybolovu, prosazování pravidel prostřednictvím stíhání a sankcionování odhalených nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností, posílení prostředků pro inspekci a dohled, odrazující sankční systém a rybářskou politiku odpovídající administrativní kapacitě, pokud jde o kontrolu a dohled. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(32)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Guineu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(33)
Pokud jde o možné omezení Guineje jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status Guineje může být nepříznivě ovlivněn její úrovní rozvoje. Nicméně s ohledem na povahu zjištěných nedostatků Guineje, pomoc poskytnutou Unií a členskými státy a kroky přijaté za účelem nápravy situace nemůže nízký stupeň rozvoje této země vysvětlit celkový postoj Guineje jako státu vlajky nebo pobřežního státu v oblasti rybolovu a nedostatečné kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(34)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Guineou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Guineou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky a pobřežního státu jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 61, 62, 94, 117 a 118 úmluvy UNCLOS a články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(35)
Guinea tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
8. STANOVENÍ SEZNAMU NESPOLUPRACUJÍCÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(36)
Vzhledem k výše uvedeným závěrům, k nimž se v případě Belize, Kambodže a Guineje dospělo, by tyto země měly být zařazeny na seznam nespolupracujících třetích zemí, který se má stanovit v souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN.
(37)
Opatření, která by měla být použita v případě Belize, Kambodže a Guineje, jsou uvedena v článku 38 nařízení o rybolovu NNN. Zákaz dovozu se vztahuje na všechny populace a živočišné druhy podle definice v čl. 2 odst. 8 nařízení o rybolovu NNN, neboť určení není odůvodněno tím, že nebyla přijata vhodná opatření v souvislosti s rybolovem NNN majícím dopad na některou populaci nebo druhy. V souladu s definicí uvedenou v čl. 2 bodu 11 nařízení o rybolovu NNN se dovozem rozumí dovezení produktů rybolovu na území Unie, a to i pro účely překládky v přístavech na jejím území.
(38)
Je třeba poznamenat, že rybolov NNN mimo jiné decimuje populace ryb, ničí mořské prostředí, ohrožuje zachování a udržitelné využívání mořských zdrojů, narušuje hospodářskou soutěž, ohrožuje zajišťování potravin, znevýhodňuje poctivé rybáře a oslabuje pobřežní komunity. Vzhledem k rozsahu problémů souvisejících s rybolovem NNN se má za to, že je nutné, aby Unie urychleně uplatnila opatření vůči Belize, Kambodži a Guineji jakožto nespolupracujícím zemím. S ohledem na výše uvedené by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
(39)
Pokud Belize, Kambodža či Guinea prokáží, že situace opravňující jejich uvedení na seznam byla napravena, Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise odstraní tuto třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí v souladu s čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN. V rozhodnutí o odstranění ze seznamu se rovněž zohlední, zda Belize, Kambodža či Guinea přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení situace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Unijní seznam nespolupracujících třetích zemí podle článku 33 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 24. března 2014.