KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 404/2014
af 17. februar 2014
om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011 for så vidt angår overvågningen af CO2-emissionerne fra nye lette erhvervskøretøjer, der er typegodkendt ved en etapevis typegodkendelsesproces
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 510/2011 af 11. maj 2011 om fastsættelse af præstationsnormer for nye lette erhvervskøretøjers emissioner inden for Unionens integrerede tilgang til nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer (1), særlig artikel 8, stk. 9, andet afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I bilag XII til Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 (2) fastsættes en ny metode til bestemmelse af CO2-emissionerne fra og brændstofforbruget for N1-køretøjer, der er typegodkendt ved en etapevis typegodkendelsesproces (i det følgende benævnt »etapevise køretøjer«). Den nye metode finder anvendelse fra den 1. januar 2014, men er muligvis allerede anvendt på frivillig basis siden den 1. januar 2013.
(2)
I bilag II, del B, punkt 7, til forordning (EU) nr. 510/2011 fastsættes det, at de specifikke CO2-emissioner fra etapevist færdigopbyggede køretøjer tildeles fabrikanten af basiskøretøjet. Dette kræver, at et etapevist færdigopbygget køretøj kan genkendes i overvågningsprocessen, og at fabrikanten af basiskøretøjet kan identificeres. Det kræver også, at visse data om basiskøretøjet bestemmes i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i bilag XII til forordning (EF) nr. 692/2008.
(3)
Fabrikanterne af basiskøretøjet har i henhold til artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 510/2011 ret til at efterprøve de data for et etapevist køretøj, som deres specifikke CO2-emissionsmål er beregnet efter. Det er derfor hensigtsmæssigt at stille de relevante dataparametre til rådighed, for at sikre at en sådan kontrol kan foretages på effektiv vis.
(4)
Den metode, der er opført i bilag XII til forordning (EF) nr. 692/2008, finder anvendelse, for så vidt angår delvist opbyggede og færdigopbyggede køretøjer. Hvis et færdigopbygget køretøj omdannes yderligere forud for den første registrering, bør det dog præciseres, at det er massen i køreklar stand og CO2-emissioner af det færdigopbyggede køretøj, der anvendes som basiskøretøj, der bør overvåges og tages i betragtning ved beregningen af de specifikke emissionsmål.
(5)
Det er nødvendigt at præcisere, hvilke data der skal fremlægges, for at sikre, at CO2-emissionsværdierne for etapevise køretøjer kan overvåges og kontrolleres effektivt og hensigtsmæssigt.
(6)
Et køretøj identificeres ved et køretøjsidentifikationsnummer (i det følgende benævnt »VIN«), dvs. en alfanumerisk kode, som fabrikanten har tildelt køretøjet i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 19/2011 (3). I afsnit 4 i bilag XVII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (4) fastsættes det, at basiskøretøjets identifikationsnummer som hovedregel skal anvendes på alle de efterfølgende trin af typegodkendelsesprocessen for at sikre, at processen kan spores. Ved hjælp af VIN-nummeret bør det derfor være muligt at knytte det færdigopbyggede køretøj til et basiskøretøj og dermed identificere den fabrikant af basiskøretøjet, der har ansvaret for CO2-emissionerne. Desuden bør VIN-nummeret gøre det muligt for fabrikanten af basiskøretøjet at kontrollere de relevante data i forbindelse med basiskøretøjet. Eftersom der ikke er andre parametre, der kan skabe denne forbindelse, er det hensigtsmæssigt at kræve, at medlemsstaterne overvåger og rapporterer VIN-numre for nyregistrerede N1-køretøjer til Kommissionen gennem Det Europæiske Miljøagenturs (EEA) dataindsamlingssystem.
(7)
For at beregne de specifikke emissionsmål for etapevise køretøjer er det i overensstemmelse med punkt 7 i del B i bilag II til forordning (EU) nr. 510/2011 nødvendigt at tage hensyn til den tilføjede standardmasse, der er beregnet i overensstemmelse med punkt 5.3 i bilag XII til forordning (EF) nr. 692/2008. Dette vil kræve overvågning og rapportering af basiskøretøjets masse i køreklar tilstand og den teknisk tilladte totalmasse af det pågældende køretøj, hvorigennem den tilføjede standardmasse kan bestemmes, eller alternativt overvågning og rapportering af selve den tilføjede standardmasse. For at afgøre om et etapevist køretøj falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 510/2011, er det desuden nødvendigt at kontrollere, at referencemassen af det færdigopbyggede køretøj ikke overstiger de lofter, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, i den pågældende forordning.
(8)
Hvis medlemsstaterne ikke er i stand til at fremlægge alle de parametre, der kræves i henhold til bilag II til forordning (EU) nr. 510/2011 som følge af udformningen af deres system til registrering af data vedrørende nye lette erhvervskøretøjer, kan disse parametre fremlægges af de berørte fabrikanter i den meddelelse, der er omhandlet i artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 510/2011.
(9)
Af samme årsag kan fabrikanterne i overensstemmelse med Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 293/2012 (5) meddele Kommissionen og EEA de VIN-numre, som de har tildelt de køretøjer, der er solgt i det foregående kalenderår, eller for hvilke der er udstedt en garanti i det pågældende år.
(10)
VIN-numre kan efter registrering af et køretøj til ibrugtagning i vejtrafikken tilknyttes datasæt, der gør det muligt at identificere køretøjets ejer. VIN-nummeret i sig selv indeholder imidlertid ikke personoplysninger, og behandlingen af oplysninger med henblik på forordning (EU) nr. 510/2011 kræver ikke adgang til eller behandling af tilknyttede personoplysninger. Overvågningen og rapporteringen af VIN-numre betragtes derfor ikke som behandling af personoplysninger, der er omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (6) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (7). Det erkendes dog, at VIN-numre kan betragtes som følsomme oplysninger, bl.a. med hensyn til forebyggelse af tyveri af køretøjer, og det bør derfor sikres, at VIN-numre, der indberettes til Kommissionen og Det Europæiske Miljøagentur, ikke offentliggøres.
(11)
Ved at sammenholde VIN-numre, som medlemsstaterne har indberettet, med de oplysninger, som fabrikanterne har afgivet, bør Kommissionen med støtte fra EEA kunne identificere fabrikanterne og de pågældende køretøjer samt forberede de foreløbige datasæt i overensstemmelse med artikel 10b i gennemførelsesforordning (EU) nr. 293/2012.
(12)
For at sikre at overvågningskravene i henhold til forordning (EU) nr. 510/2011 er fuldstændig parallelle med dem, der gælder for personbiler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009 (8), er det hensigtsmæssigt at tilpasse kravene i bilag II til forordning (EU) nr. 510/2011 om levering af aggregerede data og metoden til fastsættelse af CO2-overvågningsdata for lette erhvervskøretøjer.
(13)
Bilag II til forordning (EU) nr. 510/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II til forordning (EU) nr. 510/2011 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 2014.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 404/2014
ze dne 17. února 2014,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011, pokud jde o sledování emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel, jejichž typ byl schválen v rámci vícestupňového schvalování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 9 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V příloze XII nařízení Komise (ES) č. 692/2008 (2) jsou stanoveny nové metody stanovení emisí CO2 a spotřeby paliva pro vozidla N1, která prošla postupem vícestupňového schválení typu (dále jen „vozidla vyráběná ve více fázích“). Tato nová metoda se bude používat od 1. ledna 2014, ale dobrovolně se může používat již od 1. ledna 2013.
(2)
Bod 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 stanoví, že specifické emise CO2 dokončených vozidel jsou připsány výrobci základního vozidla. Proto je třeba, aby se dokončená vozidla vyráběná ve více fázích v rámci sledování rozlišovala a aby bylo možné identifikovat výrobce základního vozidla. Rovněž je zapotřebí podle metodiky uvedené v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 vymezit určité údaje, které se vztahují k základnímu vozidlu.
(3)
Výrobci základních vozidel mají v souladu s čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011 právo ověřovat údaje o vozidlech vyráběných ve více fázích, na jejichž základě jim byl vypočítán cíl pro specifické emise CO2. Proto je vhodné stanovit příslušné údaje parametrů a zajistit, aby takové ověření mohlo být účinně provedeno.
(4)
Metodika stanovená v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 se uplatní na nedokončená nebo dokončená vozidla. Pokud se však dokončené vozidlo před první registrací dále upravuje, mělo by být upřesněno, že při výpočtu cíle pro specifické emise jsou sledovány a vzaty v úvahu hmotnost vozidla v provozním stavu a emise CO2 pro úplné vozidlo, které se používá jako vozidlo základní.
(5)
Je nezbytné dále upřesnit údaje, které by měly být poskytovány, s cílem zajistit, aby emise CO2 vozidel vyráběných ve více fázích mohly být adekvátně a účinně sledovány a ověřovány.
(6)
Vozidlo je identifikováno identifikačním číslem vozidla (dále jen „VIN“), tedy alfanumerickým kódem přiděleným vozidlu výrobcem v souladu s nařízením Komise (EU) č. 19/2011 (3). Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (4) v oddíle 4 přílohy XVII stanoví jako základní pravidlo, že identifikační číslo základního vozidla musí být zachováno ve všech dalších stupních procesu schvalování typu, aby se zajistila sledovatelnost procesu. Prostřednictvím VIN by proto mělo být možné propojit dokončené vozidlo s vozidlem základním s cílem určit výrobce základního vozidla, který je odpovědný za emise CO2. Kromě toho by VIN mělo umožnit výrobci základního vozidla ověřit příslušné údaje týkající se základního vozidla. Poněvadž neexistují žádné jiné parametry, které mohou poskytnout tento druh propojení, je vhodné požadovat, aby členské státy sledovaly čísla VIN nově registrovaných vozidel N1 a podávaly o nich zprávu Komisi prostřednictvím systému shromažďování údajů Evropské agentury pro životní prostředí (EEA).
(7)
Za účelem výpočtu cílů pro specifické emise, pokud jde o vozidla vyráběná ve více fázích, je třeba v souladu s bodem 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 posoudit standardní přidanou hmotnost stanovenou podle bodu 5.3 přílohy XII nařízení (ES) č. 692/2008. To bude vyžadovat sledování a hlášení hmotnosti v provozním stavu základního vozidla a technicky přípustné maximální hmotnosti naloženého vozidla, prostřednictvím čehož může být stanovena standardní přidaná hmotnost, nebo případně sledování a hlášení vlastní standardní přidané hmotnosti. Kromě toho, aby bylo možné určit, zda vozidlo vyrobené ve více fázích spadá do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 510/2011, je nezbytné ověřit, že referenční hmotnost dokončeného vozidla nepřekročí limity uvedené v čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení.
(8)
Jestliže členské státy nejsou schopny poskytnout všechny parametry požadované podle přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 kvůli koncepci svého systému pro registraci údajů týkajících se nových lehkých užitkových vozidel, mohou být tyto parametry poskytnuty dotyčnými výrobci v oznámení uvedeném v čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011.
(9)
Ze stejného důvodu mohou výrobci podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 293/2012 (5) poskytnout Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí čísla VIN, která přidělili vozidlům prodaným v předchozím kalendářním roce nebo vozidlům, kterým byla v uvedeném roce poskytnuta záruka.
(10)
Po registraci vozidla s cílem jeho uvedení do provozu na pozemních komunikacích, může být číslo VIN propojeno se soubory údajů, které umožňují identifikaci vlastníka vozidla. VIN však samo o sobě není nositelem osobních údajů a zpracování údajů pro účely nařízení (EU) č. 510/2011 nevyžaduje přístup k jakýmkoli propojeným osobním údajům nebo jejich zpracování. Sledování a hlášení čísel VIN není proto považováno za zpracování osobních údajů spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) ani nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7). Uznává se však, že čísla VIN mohou být považována za citlivé údaje, mimo jiné s ohledem na prevenci krádeží vozidel, a proto je vhodné zajistit, aby čísla VIN oznámená Komisi a EHP nebyla zveřejňována.
(11)
Porovnáním čísel VIN ohlášených členskými státy s údaji poskytnutými výrobci by Komise, za podpory EHP, měla určit dotyčné výrobce a vozidla a připravit předběžný datový soubor v souladu s článkem 10b prováděcího nařízení (EU) č. 293/2012.
(12)
S cílem zajistit úplný soulad požadavků na sledování podle nařízení (EU) č. 510/2011 s požadavky uplatňovanými na osobní automobily podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (8) je vhodné přizpůsobit požadavky uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 510/2011 týkající se poskytování souhrnných údajů a metodiky pro stanovení údajů o sledování emisí CO2 pro lehká užitková vozidla.
(13)
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. února 2014.