DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1333/2014
af 26. november 2014
om pengemarkedsstatistik
(ECB/2014/48)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Europa-Kommissionens udtalelse (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at kunne varetage sine opgaver har Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) behov for at udarbejde statistik over pengemarkedstransaktioner, navnlig over sikrede og usikrede pengemarkedstransaktioner samt pengemarkedstransaktioner med visse derivater, som nærmere specificeret i denne forordning, som monetære finansielle institutter (MFI'er), undtagen centralbank og pengemarkedsforeninger (MMF'er), har indgået med andre MFI'er og mellem MFI'er og andre finansielle institutter, offentlig forvaltning og service eller ikke-finansielle selskaber, dog undtagen gruppeinterne transaktioner.
(2)
Hovedformålet med indsamlingen af sådanne statistikker er at forsyne Den Europæiske Centralbank (ECB) med omfattende, detaljerede og harmoniserede statistiske oplysninger om pengemarkederne i euroområdet. De data, der udledes af de indsamlede transaktioner vedrørende de ovenfor nævnte markedssegmenter, tilvejebringer oplysninger om de pengepolitiske afgørelsers transmissionsmekanisme. Dataene udgør derfor et vigtigt statistiksæt til pengepolitiske formål i euroområdet.
(3)
Indsamlingen af statistiske data er også nødvendig for at gøre det muligt for ECB at yde analytisk og statistisk støtte til Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism, SSM) i overensstemmelse med Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (3). Inden for disse rammer er indsamlingen af statistiske data også nødvendig for at støtte ECB's opgaver vedrørende den finansielle stabilitet.
(4)
De nationale centralbanker bør underrette ECB, såfremt de beslutter ikke at indsamle de krævede data i henhold til denne forordning, hvorefter ECB overtager opgaven med at indsamle dataene direkte fra rapporteringsenhederne.
(5)
I overensstemmelse med traktaterne og i henhold til betingelserne i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) skal ECB vedtage forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at udføre ESCB's opgaver som defineret i ESCB-statutten og i visse tilfælde fastsat i Rådets bestemmelser i henhold til artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(6)
For at mindske rapporteringsbyrden for MFI'erne, samtidig med, at tilgængeligheden af rettidige statistikker af høj kvalitet sikres, vil ECB indledningsvis kræve indberetning af data fra de største MFI'er i euroområdet på grundlag af størrelsen af deres samlede hovedbalanceposter i forhold til de samlede hovedbalanceposter for alle MFI'er i euroområdet. Fra den 1. januar 2017 kan ECB's Styrelsesråd udvide antallet af indberettende MFI'er ved også at tage højde for andre kriterier, som f.eks. hvor væsentlige MFI'ens aktiviteter på pengemarkederne er og dens relevans i forhold til det finansielle systems stabilitet og funktion. ECB sikrer, at der er mindst tre indberettende MFI'er per medlemsstat, der har euroen som valuta, (herefter »medlemsstat i euroområdet«) for at sikre et mindsteniveau af geografisk repræsentation. De nationale centralbanker kan også indsamle data fra MFI'er, som ikke udgør en del af den faktiske rapporteringspopulation på grundlag af deres nationale statistiske rapporteringskrav, hvorefter sådanne data indberettes og kontrolleres i henhold til denne forordning.
(7)
For at mindske rapporteringsbyrden for MFI'erne yderligere, således at de ikke underlægges dobbelte rapporteringskrav, samtidig med at tilgængeligheden af rettidige statistikker af høj kvalitet sikres, bør ECB kunne undtage dem fra indberetningen af data vedrørende værdipapirfinansieringstransaktioner eller derivatkontrakter, hvis sådanne data allerede er blevet indberettet til et transaktionsregister, forudsat at ECB har effektiv adgang til rettidige og standardiserede data i overensstemmelse med de krav, der er specificeret i denne forordning.
(8)
I henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB vedtage forordninger vedrørende definition og pålæggelse af de statistiske rapporteringskrav over for den faktiske rapporteringspopulation i medlemsstaterne i euroområdet. Ifølge artikel 6, stk. 4, kan ECB vedtage forordninger med nærmere angivelse af betingelserne for udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen indsamling af statistisk information.
(9)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal medlemsstaterne organisere sig inden for statistikområdet og samarbejde med ESCB i fuldt omfang med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i medfør af ESCB-statuttens artikel 5.
(10)
Hvis data, der er indsamlet i henhold til denne forordning, indeholder fortrolige statistiske oplysninger, vil de gældende standarder for beskyttelse og anvendelse af sådanne oplysninger i artikel 8 og 8c i forordning (EF) nr. 2533/98 blive anvendt.
(11)
I medfør af artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i ECB's forordninger eller afgørelser, sanktioner.
(12)
Selv om forordninger udstedt af ECB i henhold til ESCB-statuttens artikel 34.1 ikke medfører rettigheder eller forpligtelser for de medlemsstater, der ikke har euroen som valuta (herefter »medlemsstater uden for euroområdet«), finder ESCB-statuttens artikel 5 anvendelse for medlemsstater både i og uden for euroområdet. Forordning (EF) nr. 2533/98 præciserer, at ESCB-statuttens artikel 5, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, indebærer en forpligtelse til på nationalt niveau at udforme og gennemføre alle de foranstaltninger, som medlemsstaterne uden for euroområdet finder passende for at udføre indsamlingen af den statistiske information, der er nødvendig for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav og træffe de rettidige forberedelser på statistikområdet, for at de kan blive medlemsstater i euroområdet.
(13)
Rapporteringskravene i henhold til denne forordning berører ikke rapporteringskravene i andre ECB retsakter og instrumenter, som også, i det mindste delvist, omfatter rapportering, transaktion for transaktion, eller aggregeret rapportering af statistisk information om pengemarkederne -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »rapporteringsenhed«, »resident« og »med hjemsted i«: har samme betydning som i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98
2) »monetær finansiel institution« (MFI): har samme betydning som i artikel 1 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) og skal forstås som omfattende alle MFI'ens filialer med hjemsted i EU og EFTA, medmindre andet udtrykkeligt fremgår af bestemmelserne i denne forordning
3) »OFI«: andre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser i henhold til det reviderede europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (herefter »ENS 2010«), som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (5)
4) »forsikringsselskaber«: alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling som følge af sammenlægning af risici i puljer, hovedsagelig i form af direkte forsikring eller genforsikring, jf. ENS 2010
5) »pensionskasser«: alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling som følge af sammenlægning af sociale risici og de forsikrede personers behov (socialforsikring) i puljer, jf. ENS 2010
6) »ikke-finansielle selskaber«: sektoren for ikke-finansielle selskaber som fastsat i ENS 2010
7) »offentlig forvaltning og service«: de institutionelle enheder, som er ikke-markedsproducenter, hvis produktion er bestemt for individuelt og kollektivt forbrug og finansieret af obligatoriske betalinger foretaget af enheder, som henhører under andre sektorer, og institutionelle enheder, der hovedsagelig beskæftiger sig med omfordeling af nationalindkomsten og -formuen, jf. ENS 2010
8) »samlede hovedbalanceposter«: samlede aktiver med fradrag af øvrige aktiver, således som disse begreber er defineret i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33)
9) »pengemarkedsstatistik«: statistik vedrørende sikrede og usikrede transaktioner samt derivattransaktioner i pengemarkedsinstrumenter, der er indgået mellem MFI'er og mellem MFI'er og OFI'er, forsikringsselskaber, pensionskasser, centralbanker, offentlig forvaltning og service og ikke-finansielle selskaber, men undtagen gruppeinterne transaktioner i den pågældende indberetningsperiode
10) »pengemarkedsinstrument«: de instrumenter, der er opregnet i bilag I, II og III
11) »pengemarkedsforening«: et institut for kollektiv investering, der skal godkendes som et institut for kollektiv investering i værdipapirer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF (6), eller en alternativ investeringsfond i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU (7), investerer i kortfristede aktiver og har som særligt eller overordnet mål at give et afkast svarende til pengemarkedsrenten eller at bevare værdien af investeringen
12) »centralbank«: alle centralbanker uanset deres beliggenhed
13) »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat i EU
14) »referencerapporteringspopulation«: MFI'er, der er residente i euroområdet, undtagen centralbanker og pengemarkedsforeninger, som modtager euro-denominerede indlån fra og/eller udsteder andre gældsinstrumenter og/eller yder euro-denominerede udlån, der er opregnet i bilag I, II eller III, til andre MFI'er og/eller fra/til OFI'er, forsikringsselskaber, pensionskasser, offentlig forvaltning og service, centralbanker i investeringsøjemed, eller ikke-finansielle selskaber
15) »koncern«: en gruppe af virksomheder, herunder men ikke begrænset til en bankkoncern, som består af en modervirksomhed og dens dattervirksomheder, og hvis regnskaber er konsoliderede med henblik på Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (8)
16) »filial«: en afdeling, som udgør en retligt afhængig del af et institut, og som direkte foretager alle eller nogle af de transaktioner, der er forbundet med virksomheden som institut
17) »EU- og EFTA-filial«: en filial, som er beliggende og registreret i en EU-medlemsstat eller et EFTA-land
18) »Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA)«: den mellemstatslige organisation til fremme af frihandel og økonomisk integration til fordel for dens medlemsstater
19) »koncernintern transaktion«: en transaktion i pengemarkedsinstrumenter, der er indgået mellem en rapporteringsenhed og en anden virksomhed, som i fuldt omfang er omfattet af det samme konsoliderede regnskab. De virksomheder, der er parter i transaktionen, anses for at være omfattet i fuldt omfang af den »samme konsolidering«, hvis begge enten er:
a)
omfattet af en konsolidering i overensstemmelse med direktiv 2013/34/EU eller internationale finansielle rapporteringsstandarder (IFRS), som vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (9), eller for så vidt angår en koncern, hvis moderselskab har sit hovedsæde i et tredjeland, i overensstemmelse med tredjelandets almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, som vurderes at svare til IFRS i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (10) (eller et tredjelands regnskabsstandarder, hvis anvendelse er tilladt i henhold til denne forordnings artikel 4), eller
b)
dækket af det samme konsoliderede tilsyn i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (11), eller for så vidt angår en koncern, hvis moderselskab har sit hovedsæde i et tredjeland, det samme konsoliderede tilsyn foretaget af tredjelandets kompetente myndighed, der er godkendt som værende ækvivalent til det tilsyn, som er omfattet af principperne i artikel 127 i direktiv 2013/36/EU
20) »forretningsdag«: for så vidt angår alle datoer, som er specificeret i en aftale eller bekræftelse om en transaktion i et pengemarkedsinstrument, den dag på hvilken forretningsbanker og valutamarkeder er åbne for almindelig virksomhed (herunder handel med det pågældende pengemarkedsinstrument) og afvikler betalinger i samme valuta som betalingsforpligtelsen, som skal betales eller beregnes ud fra den pågældende dag. Hvis en transaktion i et pengeinstrument er omfattet af en standard masteraftale, der er udstedt af European Banking Federation (EBF), Loan Market Association (LMA), International Swaps and Derivatives Association, Inc. (ISDA) eller andre førende europæiske eller internationale markedsorganisationer, anvendes den definition, der fremgår deraf. For så vidt angår afviklingen af en transaktion i et pengemarkedsinstrument, som skal afvikles gennem et udvalgt afviklingssystem, den dag på hvilken afviklingssystemet er åbent for afvikling af en sådan transaktion
21) »TARGET2-afviklingsdag«: en dag, på hvilken TARGET2 (Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system) er åben
22) »genkøbsforretning«: en aftale, under hvilken aftaleparterne kan indgå transaktioner, hvori den ene part (»sælger«) aftaler at sælge specifikke »aktiver« (»værdipapirer«, »råvarer« eller »andre finansielle aktiver«) til den anden part (»køber«) på et tidspunkt i nær fremtid mod købers betaling af købsprisen til sælger, og hvor køber samtidig accepterer at sælge aktiverne tilbage til sælger på et fastsat tidspunkt i fremtiden eller på anfordring mod sælgers betaling af genkøbsprisen til køber. Sådanne transaktioner kan være genkøbstransaktioner eller buy/sell back-transaktioner. En »genkøbsforretning« kan også være en aftale om at pantsætte aktiver og kan medføre en generel ret til genanvendelse mod kontantlån på et tidspunkt i nær fremtid og tilbagebetaling af lånet samt renter på et tidspunkt i fjern fremtid mod tilbagelevering af aktiverne. Genkøbstransaktioner kan også indgås med en på forhånd fastsat forfaldsdato (genkøbstransaktioner »med fast løbetid«) eller uden en på forhånd fastsat forfaldsdato, der giver parterne mulighed for at aftale, at forretningen kan forlænges eller bringes til ophør på en hvilken som helst dag (»open basis« genkøbstransaktioner).
23) »triparty-genkøbstransaktion«: en genkøbstransaktion, i hvilken en tredjepart er ansvarlig for at udvælge og forvalte sikkerhedsstillelsen i transaktionens levetid
24) »valutaswap«: en swaptransaktion, i hvilken en part sælger et specifikt beløb i en specifik valuta til en anden part mod betaling af et aftalt beløb i en specifik anden valuta på grundlag af en aftalt valutakurs (den såkaldte spotkurs) med en aftale om at tilbagekøbe den solgte valuta på et tidspunkt i fremtiden (forfaldsdagen) mod at den valuta, der indledningsvis blev købt, sælges til en anden valutakurs (den såkaldte terminskurs).
25) »dag-til-dag indeksswap« (overnight index swap, OIS): en renteswap, hvor den variable rente for perioden svarer til det geometriske gennemsnit af en dag-til-dag rente (eller et dag-til-dag renteindeks) for en vis løbetid. Den endelige betaling beregnes som forskellen mellem den faste rente og den sammensatte dag-til-dag rente, der er noteret i indeksswappens levetid, anvendt på transaktionens nominelle beløb. Da denne forordning kun behandler euro-denominerede dag-til-dag indeksswap, udgør EONIA dag-til-dag renten.
26) »Basel III LCR-regelsættet«: den likviditetsdækningsgrad (liquidity coverage ratio, LCR), som Baselkomitéen fremlagde, og som Gruppen af Centralbankchefer og Finanstilsynschefer, Baselkomitéen for Banktilsyns overvågningsorgan, godkendte den 7. januar 2013 som en global reguleringsmæssig mindstestandard for kortfristede likviditetsforanstaltninger i banksektoren.
Artikel 2
Faktisk rapporteringspopulation
1. Den faktiske rapporteringspopulation udgøres af residente MFI'er i euroområdet fra referencerapporteringspopulationen, der er identificeret af Styrelsesrådet som rapporteringsenheder i henhold til stykke 2 eller 3, alt efter omstændighederne, eller MFI'er, der er blevet identificeret som rapporteringsenheder i henhold til stykke 4, på grundlag af kriterierne deri, og som er blevet underrettet om deres rapporteringsforpligtelser i henhold til stykke 5 (herefter »rapporteringsenheder«).
2. På datoen for denne forordnings ikrafttræden kan Styrelsesrådet beslutte, at en MFI er en rapporteringsenhed, hvis MFI'en har samlede hovedbalanceposter, der udgør mere end 0,35 % af de samlede hovedbalanceposter for alle MFI'er i euroområdet på grundlag af de seneste data, der er tilgængelige for ECB, dvs.:
a)
data, som refererer til udgangen af december i kalenderåret forud for underretningen i henhold til stk. 5, eller
b)
hvis dataene under a) ikke er tilgængelige, data, der refererer til udgangen af december i det forudgående år.
I forbindelse med denne forordning indgår den pågældende MFI's filialer uden for værtslandet ikke i beregningen af de samlede hovedbalanceposter for den pågældende MFI.
3. Fra den 1. januar 2017 kan Styrelsesrådet beslutte at klassificere enhver anden MFI som rapporteringsenhed på grundlag af størrelsen af dens samlede hovedbalanceposter i forhold til de samlede hovedbalanceposter for alle MFI'er i euroområdet, væsentligheden af MFI'ens aktiviteter i forbindelse med handel med pengemarkedsinstrumenter og dens relevans i forhold til det finansielle systems stabilitet og funktion i euroområdet og/eller i de enkelte medlemsstater.
4. Fra den 1. januar 2017 kan Styrelsesrådet også beslutte, at der for hver medlemsstat i euroområdet identificeres mindst tre MFI'er som rapporteringsenheder. Hvis der på grundlag af Styrelsesrådets beslutninger truffet i henhold til stk. 2 eller 3 udvælges færre end tre MFI'er i den pågældende medlemsstat i euroområdet, skal den faktiske rapporteringspopulation således også omfatte andre MFI'er fra medlemsstaterne i euroområdet, som den relevante nationale centralbank vurderer er repræsentative (herefter »repræsentative rapporteringsenheder«), således at der identificeres mindst tre rapporteringsenheder for den pågældende medlemsstat i euroområdet.
De repræsentative rapporteringsenheder udvælges blandt de største kreditinstitutter, der er residente i den pågældende medlemsstat i euroområdet, på grundlag af institutternes samlede hovedbalanceposter, medmindre de nationale centralbanker har foreslået alternative kriterier, som ECB har godkendt skriftligt.
5. ECB eller den relevante nationale centralbank underretter de pågældende MFI'er om alle Styrelsesrådets beslutninger truffet i henhold til stk. 2, 3 eller 4, og om deres forpligtelser i henhold til denne forordning. Underretning fremsendes skriftligt mindst fire måneder før den første rapportering indledes.
6. Uanset beslutninger truffet af Styrelsesrådet i henhold til stk. 2, 3 eller 4, kan de nationale centralbanker også indsamle pengemarkedsstatistikker fra MFI'er der er residente i deres medlemsstat, men som ikke er rapporteringsenheder i henhold til stk. 2, 3 eller 4, på grundlag af deres nationale statistik rapporteringskrav (herefter »yderligere rapporteringsenheder«). Hvis en national centralbank identificerer yderligere rapporteringsenheder på denne måde, skal den straks underrette dem derom.
Artikel 3
Statistiske rapporteringskrav
1. For at kunne producere regelmæssige pengemarkedsstatistikker, skal rapporteringsenhederne rapportere daglige statistiske oplysninger om pengemarkedsinstrumenter til den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor de er residente, på et konsolideret grundlag, herunder for alle deres filialer beliggende i EU eller EFTA. De statistiske oplysninger, der kræves indberettet, fremgår af bilag I, II og III. Den nationale centralbank videresender de statistiske oplysninger, den modtager fra rapporteringsenhederne, til ECB i overensstemmelse med denne forordnings artikel 4, stk. 2.
2. De nationale centralbanker definerer og gennemfører de rapporteringsordninger vedrørende pengemarkedsinstrumenter, som rapporteringsenhederne skal følge. Disse rapporteringsordninger har til formål at sikre, at de krævede statistiske oplysninger rapporteres og gør det muligt at føre nøje kontrol med, om de minimumsstandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag IV, er opfyldt.
3. Uanset de rapporteringskrav, der er specificeret i stk. 1, kan en national centralbank beslutte, at de rapporteringsenheder, der er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, 3 og 4, og som er residente i den nationale centralbanks medlemsstat, skal rapportere de statistiske oplysninger, der er specificeret i bilag I, II og III, til ECB. Den nationale centralbank underretter ECB og rapporteringsenhederne herom, hvorefter ECB definerer og indfører de rapporteringsordninger, som rapporteringsenhederne skal følge, og overtager opgaven med at indsamle de krævede data direkte fra rapporteringsenhederne.
4. Hvis en national centralbank har udvalgt yderligere rapporteringsenheder og underrettet dem i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, rapporterer de daglige statistiske oplysninger vedrørende pengemarkedsinstrumenter til den nationale centralbank. De nationale centralbanker videresender de statistiske oplysninger, de modtager fra de yderligere rapporteringsenheder, til ECB på dennes anmodning i overensstemmelse med denne forordnings artikel 4, stk. 2.
5. De nationale centralbanker definerer og indfører de rapporteringsordninger, som de yderligere rapporteringsenheder skal anvende i overensstemmelse med deres nationale statistiske rapporteringskrav. De nationale centralbanker sikrer, at de nationale rapporteringsordninger stiller krav om, at de yderligere rapporteringsenheder overholder krav, der svarer til kravene i denne forordnings artikel 6-8, 10, stk. 3, 11 og 12. De nationale centralbanker sikrer, at disse rapporteringsordninger tilvejebringer de krævede statistiske oplysninger, og at de gør det muligt at føre nøje kontrol med, at de minimumsstandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag IV, er opfyldt.
Artikel 4
Tidsfrist
1. Hvis en national centralbank i henhold til artikel 3, stk. 3, beslutter, at rapporteringsenhederne skal rapportere de statistiske oplysninger, der er specificeret i bilag I, II og III, direkte til ECB, videresender rapporteringsenhederne disse oplysninger til ECB på følgende måde:
a)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, videresendes en gang dagligt til ECB mellem kl. 18 på handelsdagen og kl. 7 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
b)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 og 4, videresendes en gang dagligt til ECB mellem kl. 18 på handelsdagen og kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
c)
Data, for hvilke den nationale centralbank har en undtagelse i henhold til artikel 5, videresendes til ECB en gang om ugen mellem kl. 18 på handelsdagen og kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører.
2. I alle andre tilfælde videresender de nationale centralbanker de daglige pengemarkedsstatistiske oplysninger, som specificeret i bilag I, II og III, som de modtager fra rapporteringsenhederne, til ECB på følgende måde:
a)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, videresendes en gang dagligt til ECB før kl. 7 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
b)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 og 4, videresendes en gang dagligt til ECB før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
c)
Data, der er indsamlet fra yderligere rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 6, videresendes til ECB en gang dagligt før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen, en gang om ugen før kl. 13 (CET) på den første TARGET2- afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører, eller en gang om måneden før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den måned, som dataene vedrører. De nationale centralbanker træffer beslutning om rapporteringshyppigheden og underretter straks ECB herom. De nationale centralbanker kan årligt revidere rapporteringshyppigheden.
d)
Data, for hvilke den nationale centralbank har en undtagelse i henhold til artikel 5, videresendes til ECB en gang om ugen før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører.
3. De nationale centralbanker beslutter, hvornår rapporteringsenhederne skal indsende data, for at de kan overholde deres rapporteringsfrister, som anført i stk. 2, og underretter rapporteringsenhederne herom.
4. Hvor en frist nævnt i stk. 1 eller 2, falder på en TARGET2-lukkedag, skal fristen forlænges til den følgende TARGET2-åbningsdag, som offentliggjort på ECB's websted.
Artikel 5
Undtagelser
Hvis rapporteringsenhederne er blevet udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 eller 4, kan en national centralbank beslutte, at rapporteringsenhederne kan videresende daglige pengemarkedsstatistikker til den nationale centralbank en gang om ugen før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører, hvis enhederne af operationelle årsager ikke kan opfylde kravet om daglig rapportering. ECB kan betinge de nationale centralbankers anvendelse af undtagelsen.
Artikel 6
Fusioner, spaltninger, rekonstruktion og insolvens
1. I tilfælde af en fusion, spaltning, udskillelse eller anden rekonstruktion, som kan påvirke opfyldelsen af en rapporteringsenheds statistiske forpligtelser, skal den pågældende rapporteringsenhed, så snart planen om at gennemføre den pågældende ændring er offentliggjort, og inden for en rimelig frist inden den får virkning, underrette ECB og den pågældende nationale centralbank om de procedurer, der er planlagt til at opfylde de i denne forordning fastsatte statistiske indberetningskrav. Rapporteringsenheden skal også underrette ECB og den pågældende nationale centralbank senest 14 dage efter fuldførelsen af en sådan ændring.
2. Hvis en rapporteringsenhed fusionerer med en anden enhed ved overtagelse som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/35/EU (12), og en af de fusionerende enheder var en rapporteringsenhed, fortsætter den fusionerede enhed med at rapportere i henhold til denne forordning.
3. Hvis en rapporteringsenhed fusionerer med en anden enhed ved stiftelse af et nyt selskab som defineret i direktiv 2011/35/EU, og en af de fusionerende enheder var en rapporteringsenhed, fortsætter den stiftede enhed med at rapportere i henhold til denne forordning, hvis den opfylder definitionen for en rapporteringsenhed.
4. Hvis en rapporteringsenhed spaltes i to eller flere enheder ved overtagelse eller stiftelse af nye selskaber som defineret i Rådets sjette direktiv 82/891/EØF (13), og en af de nye enheder er en rapporteringsenhed, fortsætter den nye enhed med at rapportere i henhold til denne forordning. Spaltning omfatter også en udskillelse, hvorved en rapporteringsenhed overfører alle eller en del af sine aktiver og passiver til et nyt selskab mod at få aktier i det nye selskab.
5. Hvis en rapporteringsenhed bliver insolvent, mister sin tilladelse til at drive bankvirksomhed eller på anden måde ophører med at drive bankvirksomhed, og dette bekræftes af den kompetente tilsynsmyndighed, er den ikke længere forpligtet til at rapportere i henhold til denne forordning.
6. Med henblik på stk. 5, vurderes en rapporteringsenhed at være insolvent, hvis en eller flere af følgende situationer opstår:
a)
Enheden foretager en afståelse af sine aktiver og passiver til fordel for kreditorerne eller med henblik på en rekonstruktion, ordning eller akkord med kreditorerne,
b)
Enheden erkender skriftligt, at den ikke er i stand til at betale sin gæld, efterhånden som den forfalder til betaling,
c)
Enheden indgiver, giver samtykke til eller godkender stiltiende, at der udpeges en forvalter, administrator, likvidator eller tilsvarende person for enheden eller for alle eller væsentlige dele af dennes ejendom,
d)
Der fremsættes en konkursbegæring ved en domstol eller indgives en insolvensbegæring til et andet kompetent organ eller en anden kompetent myndighed (med undtagelse af begæringer, som en modpart har indgivet vedrørende forpligtelser, som rapporteringsenheden har over for denne)
e)
Enheden afvikles eller bliver insolvent (eller lignende behandlinger indledes), eller den selv eller en offentlig myndighed eller anden enhed eller person indgiver begæring om enhedens rekonstruktion, ordning, akkord, omstrukturering, administration, likvidation, opløsning eller lignende foranstaltninger i henhold til gældende eller fremtidige regler eller lovgivning, og begæringen ikke er blevet givet opsættende virkning eller afvist inden for 30 dage fra indgivelsen (med undtagelse af begæringer om afvikling eller tilsvarende behandlinger, hvor fristen på 30 dage ikke finder anvendelse)
f)
Der udpeges en forvalter, administrator, likvidator eller lignende embede for enheden eller for alle eller væsentlige dele af dens ejendom, eller
g)
Der indkaldes til møde med enhedens kreditorer med henblik på at finde en frivillig ordning (eller tilsvarende behandling).
Artikel 7
Fortrolighedsbestemmelser
1. I forbindelse med modtagelse og behandling af data, som indeholder fortrolige oplysninger, i henhold til denne forordning, herunder udveksling af sådanne data med andre nationale centralbanker i euroområdet, anvender ECB og de nationale centralbanker de standarder for beskyttelse og anvendelse af fortrolige statistiske oplysninger, som er fastsat i artikel 8 og 8c i forordning (EF) nr. 2533/98.
2. Med forbehold af stk. 1 må fortrolige oplysninger, der indgår i statistiske data, der er indsamlet af ECB eller en national centralbank i henhold til denne forordning, ikke videresendes eller på anden måde udveksles med andre myndigheder eller tredjeparter end ECB og de nationale centralbanker i euroområdet, medmindre den pågældende rapporteringsenhed på forhånd har givet ECB eller den relevante nationale centralbank sit udtrykkelige, skriftlige samtykke, og ECB, eller efter omstændighederne den relevante nationale centralbank, har underskrevet en passende aftale om fortrolighed med den pågældende rapporteringsenhed.
Artikel 8
Verifikation og tvungen indsamling
ECB, og alt efter omstændighederne de nationale centralbanker, er berettiget til at verificere og om nødvendigt foranstalte en tvungen indsamling af de oplysninger, som rapporteringsenhederne tilvejebringer til opfyldelse af de statistiske rapporteringskrav i denne forordnings artikel 3, samt bilag I, II og III. Denne ret kan navnlig udøves, hvis en rapporteringsenhed ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner omhandlet i bilag IV. Artikel 6, i forordning (EF) nr. 2533/98 finder også anvendelse.
Artikel 9
Forenklet ændringsprocedure
Under hensyntagen til ESCB's Statistiske Komités synspunkter kan ECB's direktion foretage tekniske ændringer af bilagene til denne forordning, forudsat at de hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker indberetningsbyrden for rapporteringsenhederne. Direktionen underretter uden ophold Styrelsesrådet om alle sådanne ændringer.
Artikel 10
Første indberetning
1. For så vidt angår rapporteringsenheder, der er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, påbegyndes den første rapportering i henhold til denne forordning, med forbehold af overgangsbestemmelserne i artikel 12, med data for den 1. april 2016.
2. For så vidt angår rapporteringsenheder, der er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 og 4, påbegyndes den første rapportering i henhold til denne forordning på den dato, som ECB eller den relevante nationale centralbank i henhold til artikel 2, stk. 5, har meddelt rapporteringsenheden, og under alle omstændigheder tidligst 12 måneder efter vedtagelsen af Styrelsesrådets afgørelse i henhold til artikel 2, stk. 3 eller 4.
3. Hvis repræsentative rapporteringsenheder udvælges i henhold til artikel 2, stk. 4, kan en repræsentativ rapporteringsenhed endvidere skriftligt anmode ECB eller den relevante nationale centralbank om en midlertidig udsættelse af den første rapporteringsdato, med angivelse af årsagerne til en sådan udsættelse. En anmodet udsættelse kan gives for op til seks måneder med mulighed for yderligere forlængelser af op til seks måneder. ECB eller den relevante nationale centralbank kan aftale at udsætte den første rapporteringsdato for den repræsentative rapporteringsenhed, der har anmodet derom, hvis de finder en sådan udsættelse berettiget. Hvis de repræsentative rapporteringsenheder ikke har data at rapportere eller kun har data, som både ECB og den nationale centralbank vurderer ikke vil være repræsentative på den første rapporteringsdag, kan den nationale centralbank aftale at undtage enheden fra den første rapporteringsdato. Den nationale centralbank kan kun meddele en sådan undtagelse i samarbejde med ECB, hvis både ECB og den nationale centralbank vurderer, at anmodningen er berettiget og at denne ikke udgør en fare for rapporteringsstikprøvens repræsentative status.
4. Hvis MFI'er er blevet udvalgt som yderligere rapporteringsenheder i henhold til artikel 2, stk. 6, påbegyndes den første rapportering i henhold til denne forordning på den dato, som den nationale centralbank har meddelt den yderligere rapporteringsenhed i henhold til artikel 2, stk. 6.
Artikel 11
Bestemmelse om regelmæssig revision
ECB reviderer denne forordnings anvendelse 12 måneder efter den første rapportering og udsteder en rapport derom. På baggrund af rapportens anbefalinger kan ECB øge eller reducere antallet af rapporteringsenheder og/eller statistiske rapporteringskrav. Efter den første indledende revision finder regelmæssige opdateringer af den faktiske rapporteringspopulation sted hvert andet år.
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
I perioden fra 1. april 2016 til 1. juli 2016 kan rapporteringsenhederne vælge at rapportere pengemarkedsstatistik for nogle, men ikke alle relevante dage til ECB eller den relevante nationale centralbank. ECB eller den relevante nationale centralbank kan specificere de dage, for hvilke der kræves rapportering.
Artikel 13
Afsluttende bestemmelser
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i henhold til traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 26. november 2014.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1333/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o statistice peněžních trhů
(ECB/2014/48)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje pro plnění svých úkolů vypracovávání statistiky transakcí peněžního trhu, zejména o zajištěných, nezajištěných a určitých derivátových transakcích peněžního trhu, jak je dále uvedeno v tomto nařízení, které uzavírají měnové finanční instituce s výjimkou centrálních bank a fondů peněžního trhu s jinými měnovými finančními institucemi a které uzavírají měnové finanční instituce s jinými finančními institucemi, vládními institucemi nebo nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny.
(2)
Hlavním účelem shromažďování této statistiky je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) komplexní, podrobné a harmonizované statistické informace o peněžních trzích v eurozóně. Údaje odvozené z transakcí shromažďovaných ve vztahu ke shora uvedeným segmentům trhu poskytují informace o transmisním mechanismu rozhodnutí měnové politiky. Jsou proto statistickým souborem, který je nezbytný pro účely měnové politiky v eurozóně.
(3)
Shromažďování statistických údajů je rovněž nezbytné s cílem umožnit ECB, aby poskytovala analytickou a statistickou podporu jednotnému mechanismu dohledu v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 (3). V tomto rámci je shromažďování statistických údajů nezbytné rovněž pro podporu úkolů ECB v oblasti finanční stability.
(4)
Pokud národní centrální banka rozhodne, že nebude shromažďovat údaje vyžadované na základě tohoto nařízení, měla by o tom informovat ECB, přičemž ECB převezme úkol shromažďovat údaje přímo od zpravodajských jednotek.
(5)
ECB je povinna v souladu se Smlouvami a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(6)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí a současně zajistit dostupnost včasné a vysoce kvalitní statistiky bude ECB zpočátku vyžadovat, aby údaje vykazovaly největší měnové finanční instituce eurozóny, určené podle velikosti jejich celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy za všechny měnové finanční instituce eurozóny. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů ECB rozšířit počet vykazujících měnových finančních institucí tak, že zohlední rovněž další kritéria, kterými jsou například význam činnosti měnové finanční instituce na peněžních trzích a její význam pro stabilitu a fungování finančního systému. S cílem zajistit minimální úroveň geografického zastoupení ECB zajistí, aby v každém členském státě, jehož měnou je euro (dále jen „členský stát eurozóny“), byly alespoň tři zpravodajské měnové finanční instituce. Na základě národních statistické zpravodajské povinnosti mohou národní centrální banky údaje shromažďovat i od měnových finančních institucí, které nepatří do skutečného souboru zpravodajských jednotek; v tomto případě se údaje budou vykazovat a ověřovat podle tohoto nařízení.
(7)
S cílem ještě více minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí tím, že jim nebude uložena dvojí zpravodajská povinnost, při současném zajištění dostupnosti včasné a vysoce kvalitní statistiky by ECB měla být oprávněna měnovým finančním institucím udělit výjimku z povinnosti vykazovat údaje o transakcích týkajících se financování cenných papírů nebo derivátových smluv, pokud tyto údaje již byly vykázány registru obchodních údajů a pokud má ECB k včasným a standardizovaným údajům účinný přístup v souladu s požadavky vymezenými v tomto nařízení.
(8)
Podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2533/98 může ECB přijímat nařízení k vymezení a ukládání statistické zpravodajské povinnosti skutečnému souboru zpravodajských jednotek členských států eurozóny. Čl. 6 odst. 4 stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(9)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že členské státy si musí samy řídit organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovat s ESCB, aby zajistily plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(10)
Pokud údaje shromažďované na základě tohoto nařízení obsahují důvěrné statistické informace, uplatní se pravidla ochrany a využití těchto informací obsažená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
(11)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(12)
Uznává se, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), nicméně článek 5 se vztahuje na členské státy eurozóny i na členské státy mimo eurozónu. Nařízení (ES) č. 2533/98 poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s článkem 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která členské státy mimo eurozónu považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(13)
Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení není dotčena zpravodajská povinnost stanovená v jiných právních aktech a nástrojích ECB, která může alespoň částečně pokrývat vykazování podle jednotlivých transakcí nebo agregované vykazování statistických informací o peněžních trzích,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„zpravodajské jednotky“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
2.
„měnová finanční instituce“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) a nestanoví-li některé ustanovení tohoto nařízení jinak, zahrnuje všechny pobočky měnové finanční instituce nacházející se v Unii a ESVO;
3.
„ostatním finančním zprostředkovatelem“ se rozumí ostatní finanční zprostředkovatelé kromě pojišťovacích společností a penzijních fondů ve smyslu revidovaného Evropského systému účtů (dále jen „ESA 2010“), který je stanoven v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5);
4.
„pojišťovacími společnostmi“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění, jak je uvedeno v ESA 2010;
5.
„penzijními fondy“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení sociálních rizik a potřeb pojištěnců (sociální pojištění), jak je uvedeno v ESA 2010;
6.
„nefinančními podniky“ se rozumí sektor nefinančních podniků, jak je vymezen v ESA 2010;
7.
„vládními institucemi“ se rozumí institucionální jednotky, které jsou netržními výrobci, jejichž produkce je určena pro individuální a kolektivní spotřebu a které jsou financovány z povinných plateb jednotek patřících do jiných sektorů, a rovněž institucionální jednotky, které se převážně zabývají přerozdělováním národního důchodu a bohatství, jak je uvedeno v ESA 2010;
8.
„celkovými hlavními rozvahovými aktivy“ se rozumí celková aktiva minus ostatní aktiva ve smyslu nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33);
9.
„statistikou peněžního trhu“ se rozumí statistika týkající se zajištěných, nezajištěných a derivátových transakcí s nástroji peněžního trhu, které spolu v příslušném vykazovaném období uzavírají měnové finanční instituce a které uzavírají měnové finanční instituce s ostatními finančními zprostředkovateli, pojišťovacími společnostmi, penzijními fondy, centrálními bankami, vládními institucemi a nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny;
10.
„nástrojem peněžního trhu“ se rozumí jakýkoli nástroj uvedený v příloze I, II a III;
11.
„fondem peněžního trhu“ se rozumí subjekt kolektivního investování, který musí mít povolení působit jako subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (6), nebo se jedná o alternativní investiční fond podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (7), investuje do krátkodobých aktiv a jako zvláštní nebo kumulativní cíle má nabízení výnosů v souladu se sazbami peněžního trhu nebo zachování hodnoty investice;
12.
„centrální bankou“ se rozumí centrální banka bez ohledu na to, kde se nachází;
13.
„národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banky členských států Unie;
14.
„referenčním souborem zpravodajských jednotek“ se rozumí měnové finanční instituce, které jsou rezidenty eurozóny (kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu) a které přijímají vklady v eurech a/nebo vydávají jakékoli jiné dluhové nástroje a/nebo poskytují úvěry v eurech, jak je uvedeno v přílohách I, II nebo III, od jiných měnových finančních institucí nebo jiným měnovým finančním institucím a/nebo od ostatních finančních zprostředkovatelů, pojišťovacích společností, penzijních fondů, vládních institucí, centrálních bank pro investiční účely či nefinančních podniků nebo těmto subjektům;
15.
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, která mimo jiné zahrnuje bankovní skupinu, jež se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, jejichž účetní závěrky jsou konsolidovány pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (8);
16.
„pobočkou“ se rozumí provozovna, která je právně závislou částí instituce a která přímo provádí všechny nebo některé transakce tvořící podstatu činnosti instituce;
17.
„pobočkou v Unii a ESVO“ se rozumí pobočka, která se nachází a je zapsána v rejstříku v členském státě Unie nebo v zemi ESVO;
18.
„Evropským sdružením volného obchodu“ se rozumí mezivládní organizace založená za účelem podpory volného obchodu a ekonomické integrace ve prospěch svých členských států;
19.
„transakcí v rámci skupiny“ se rozumí transakce s nástroji peněžního trhu, kterou zpravodajská jednotka uzavřela s jiným podnikem, jenž je zcela zahrnut ve stejné konsolidované účetní závěrce. Podniky, které jsou stranami transakce, se považují za zcela zahrnuté do „téže konsolidace“, pokud jsou oba buď:
a)
zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí 2013/34/EU nebo mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) přijatých podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (9), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami této třetí země, které jsou určeny jako rovnocenné s IFRS v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1569/2007 (10) (nebo účetními standardy třetí země, jejichž užívání je povoleno v souladu s článkem 4 uvedeného nařízení); nebo
b)
podléhají stejnému konsolidovanému dohledu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (11), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, stejnému konsolidovanému dohledu ze strany příslušného orgánu třetí země, který byl ověřen jako rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v článku 127 směrnice 2013/36/EU;
20.
„obchodním dnem“ se ve vztahu ke dni, který je uveden ve smlouvě nebo v potvrzení o transakci s nástrojem peněžního trhu, rozumí den, v němž jsou obchodní banky a devizové trhy otevřeny pro všeobecný obchod (včetně obchodování s příslušným nástrojem peněžního trhu) a provádějí vypořádání plateb ve stejné měně jako platební závazek, který je splatný v tento den nebo který je vypočten odkazem na tento den. V případě transakce s nástrojem peněžního trhu, jež se řídí standardní rámcovou smlouvou vydanou Evropskou bankovní federací (European Banking Federation - EBF), Sdružením pro úvěrový trh (Loan Market Association - LMA), Mezinárodním sdružením pro swapy a deriváty (International Swaps and Derivatives Association, Inc. - ISDA) nebo jinými předními evropskými nebo mezinárodními tržními sdruženími, se formou odkazu použije definice uvedená nebo zakotvená v takové smlouvě. Ve vztahu k vypořádání transakce s nástrojem peněžního trhu, jež má být vypořádána prostřednictvím určeného vypořádacího systému, se tímto dnem rozumí den, kdy je tento vypořádací systém otevřen pro vypořádání této transakce;
21.
„dnem zúčtování v TARGET2“ se rozumí den, kdy je otevřen TARGET2 (transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase);
22.
„repem“ se rozumí dohoda, na jejímž základě mohou smluvní strany uzavírat transakce, v nichž se jedna strana („prodávající“) zaváže druhé smluvní straně („kupujícímu“) v blízký budoucí den proti zaplacení kupní ceny kupujícím prodávajícímu prodat určitá „aktiva“ („cenné papíry“, „komodity“ nebo „jiná finanční aktiva“) se současným závazkem kupujícího prodávajícímu tato aktiva znovu prodat v pevně stanovený budoucí den nebo na požádání proti zaplacení ceny zpětného odkupu prodávajícím kupujícímu. Tato transakce může být repo obchodem nebo dohodou o operacích typu „buy/sell back“. „Repo“ může rovněž znamenat dohodu o zástavě aktiv a udělení obecného práva na opětovné užívání výměnou za poskytnutí hotovostního úvěru v blízký budoucí den a splacení úvěru a úroků ve vzdálený budoucí den oproti vrácení aktiv. Repo obchody mohou být prováděny s předem definovaným dnem splatnosti (repo obchody „s pevně stanoveným datem“) nebo bez předem definovaného dne splatnosti, což oběma stranám ponechává možnost každý den se dohodnout na prodloužení nebo ukončení této dohody („otevřené“ repo obchody);
23.
„třístranným repem“ se rozumí repo obchod, v němž za výběr a správu zajištění po dobu životnosti transakce odpovídá třetí osoba;
24.
„měnovým swapem“ se rozumí swapová transakce, v níž jedna strana prodává druhé straně určitou částku určité měny proti zaplacení dohodnuté částky určité jiné měny na základě sjednaného směnného kurzu (který je znám jako spotový směnný kurz) s dohodou prodanou měnu v budoucí den (známý jako den splatnosti) odkoupit oproti prodeji měny původně nakoupené za rozdílný směnný kurz (známý jako forwardový směnný kurz);
25.
„jednodenním indexovým swapem“ („Overnight index swap - OIS“) se rozumí úrokový swap, jehož pravidelná proměnlivá úroková sazba se rovná geometrickému průměru jednodenní sazby (nebo sazby jednodenního indexu) po určité období. Konečná platba se vypočte jako rozdíl mezi pevnou úrokovou sazbou a složenou jednodenní sazbou zaznamenanou v průběhu životnosti OIS a uplatněnou na nominální hodnotu transakce. Jelikož se toto nařízení soustředí pouze na OIS v eurech, bude jednodenní sazbou EONIA;
26.
„Rámcem Basel III LCR“ se rozumí ukazatel krytí likvidity (Liquidity Coverage Ratio - LCR), který navrhl Basilejský výbor a který dne 7. ledna 2013 schválila skupina guvernérů a vedoucích orgánů dohledu, která je orgánem dohledu Basilejského výboru pro bankovní dohled, jako minimální globální regulatorní standard pro opatření krátkodobé likvidity v bankovním sektoru.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek sestává z měnových finančních institucí, které jsou rezidenty eurozóny, které pocházejí z referenčního souboru zpravodajských jednotek, které Rada guvernérů určila jako zpravodajské jednotky podle odstavce 2, případně 3, nebo z měnových finančních institucí určených jako zpravodajské jednotky podle odstavce 4 na základě kritérií v daném odstavci uvedených, a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (dále jen „zpravodajské jednotky“).
2. Po vstupu tohoto nařízení v platnost může Rada guvernérů rozhodnout, že měnová finanční instituce je zpravodajskou jednotkou, pokud má celková hlavní rozvahová aktiva větší než 0,35 % celkových hlavních rozvahových aktiv všech měnových finančních institucí eurozóny na základě nejaktuálnějších údajů, které má ECB k dispozici, tj.:
a)
údaje ke konci prosince kalendářního roku, který předchází oznámení podle odstavce 5; nebo
b)
nejsou-li údaje podle písmene a) k dispozici, údaje ke konci prosince předchozího roku.
Pro účely tohoto rozhodnutí se do výpočtu celkových hlavních rozvahových aktiv příslušné měnové finanční instituce nezahrnují pobočky mimo hostitelský stát příslušné měnové finanční instituce.
3. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rozhodnout o klasifikaci jiné měnové finanční instituce jako zpravodajské jednotky na základě velikosti jejích celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy všech měnových finančních institucí eurozóny, významu činnosti měnové finanční instituce při obchodování nástrojů peněžního trhu a jejího významu pro stabilitu a fungování finančního systému eurozóny a/nebo jednotlivých členských států.
4. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rovněž rozhodnout, že pro každý členský stát eurozóny budou jako zpravodajské jednotky určeny alespoň tři měnové finanční instituce. Budou-li tedy na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatých podle odstavce 2 nebo 3 vybrány méně než tři měnové finanční instituce v určitém členském státě eurozóny, bude skutečný soubor zpravodajských jednotek zahrnovat rovněž jiné měnové finanční instituce z tohoto členského státu eurozóny, které příslušná národní centrální banka považuje za reprezentativní (dále jen „reprezentativní zpravodajské jednotky“), tak aby pro tento členský stát eurozóny byly jako zpravodajské jednotky určeny minimálně tři zpravodajské jednotky.
Reprezentativní zpravodajské jednotky se vyberou z největších úvěrových institucí, které jsou rezidenty v dotčeném členském státě eurozóny, na základě celkových hlavních rozvahových aktiv těchto institucí, pokud národní centrální banky nenavrhnou alternativní kritéria a ECB je písemně nepotvrdí.
5. ECB nebo příslušná národní centrální banka dotčené měnové finanční instituce vyrozumí o rozhodnutí Rady guvernérů přijatém podle odstavců 2, 3 nebo 4 a o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení. Toto oznámení se zasílá písemně alespoň čtyři měsíce před zahájením prvního vykazování.
6. Bez ohledu na rozhodnutí Rady guvernérů přijatá podle odstavců 2, 3 nebo 4 mohou národní centrální banky na základě národní statistické zpravodajské povinnosti shromažďovat statistiku peněžního trhu rovněž od měnových finančních institucí, které jsou rezidenty v jejich členském státě a které nejsou zpravodajskými jednotkami podle odstavců 2, 3 nebo 4 (dále jen „dodatečné zpravodajské jednotky“). Pokud národní centrální banka tímto způsobem určí dodatečné zpravodajské jednotky, neprodleně je o tom vyrozumí.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Pro účely pravidelného sestavování statistiky peněžního trhu vykazují zpravodajské jednotky národní centrální bance členského státu, v němž jsou rezidenty, na konsolidovaném základě včetně všech svých poboček, které se nacházejí v Unii a ESVO, denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I, II a III. Statistické informace, které obdrží od zpravodajských jednotek, národní centrální banka předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají zpravodajské jednotky řídit ve vztahu k nástrojům peněžního trhu. Tyto zpravodajské postupy zajistí, aby byly poskytovány požadované statistické informace, a umožňují přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
3. Bez ohledu na zpravodajskou povinnost uvedenou v odstavci 1 může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky vybrané podle čl. 2 odst. 2, 3 a 4, které jsou rezidenty členského státu národní centrální banky, vykazují statistické informace uvedené v přílohách I, II a III ECB. Národní centrální banka přiměřeně informuje ECB a zpravodajské jednotky, načež ECB vymezí a provede zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, a převezme úkol požadované údaje shromažďovat přímo od zpravodajských jednotek.
4. Pokud národní centrální banka vybrala dodatečné zpravodajské jednotky a vyrozuměla je, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 6, vykazují tyto jednotky národní centrální bance denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Statistické informace, které obdrží od dodatečných zpravodajských jednotek, národní centrální banka na žádost ECB předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit dodatečné zpravodajské jednotky, v souladu s národní statistickou zpravodajskou povinností. Národní centrální banky zajistí, aby vnitrostátní zpravodajské postupy vyžadovaly, aby dodatečné zpravodajské jednotky splňovaly požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům obsaženým v článcích 6 až 8, čl. 10 odst. 3 a článcích 11 a 12 tohoto nařízení. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
Článek 4
Lhůty
1. Pokud národní centrální banka podle čl. 3 odst. 3 rozhodne, že zpravodajské jednotky budou statistické informace uvedené v přílohách I, II a III vykazovat přímo ECB, předávají zpravodajské jednotky tyto informace ECB takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 19:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
2. Ve všech ostatních případech s výjimkou odstavce 1 předávají národní centrální banky ECB denní statistické informace o peněžním trhu podle příloh I, II a III, které obdržely od zpravodajských jednotek, takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně před 7:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje shromážděné od dodatečných zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 6 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu, jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, ke kterému se údaje vztahují, nebo jednou měsíčně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci měsíce, ke kterému se údaje vztahují. Národní centrální banky rozhodnou o periodicitě vykazování a neprodleně o tom vyrozumí ECB. Národní centrální banky mohou periodicitu vykazování každoročně přezkoumávat.
d)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
3. Národní centrální banky rozhodují o tom, dokdy musí od zpravodajských jednotek obdržet údaje, aby byly schopny splnit lhůty pro vykazování, které musí dodržet podle odstavce 2, a přiměřeně o tom vyrozumí zpravodajské jednotky.
4. Připadá-li termín uvedený v odstavci 1 nebo 2 na den, kdy je systém TARGET2 uzavřen, prodlužuje se termín do následujícího provozního dne systému TARGET2, jak je oznámeno na internetových stránkách ECB.
Článek 5
Výjimka
Pokud byly zpravodajské jednotky vybrány podle čl. 2 odst. 3 nebo 4, může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky mohou denní statistiku peněžního trhu národní centrální bance předávat jednou týdně před 13:00 h (SEČ) v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují, pokud z provozních důvodů nemohou splnit požadavek na denní periodicitu vykazování. ECB může k uplatňování výjimky ze strany národních centrálních bank uložit podmínky.
Článek 6
Fúze, rozdělení, reorganizace a insolvence
1. V případě fúze, rozdělení, vyčlenění nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informuje dotčená zpravodajská jednotka ECB a příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánuje použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením. Zpravodajská jednotka vyrozumí rovněž ECB a příslušnou národní centrální banku do 14 dnů od dokončení této operace.
2. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky sloučením s jinou jednotkou ve smyslu směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2011/35/EU (12) a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, ve vykazování podle tohoto nařízení pokračuje sloučený subjekt.
3. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky splynutím s jinou jednotkou ve smyslu směrnice 2011/35/EU a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, vykazování podle tohoto nařízení provádí výsledný subjekt, pokud splňuje definici zpravodajské jednotky.
4. Dojde-li k rozdělení zpravodajské jednotky na dvě či více jednotek, a to formou rozdělení mezi stávající společnosti nebo se založením nových společností ve smyslu šesté směrnice Rady 82/891/EHS (13), a jedním z nových subjektů je zpravodajská jednotka, provádí vykazování podle tohoto nařízení nový subjekt. Rozdělení zahrnuje rovněž vyčlenění, při němž zpravodajská jednotka převede veškerá svá aktiva a pasiva či jejich část na novou společnost výměnou za akcie nové společnosti.
5. Ocitne-li se zpravodajská jednotka v úpadku, ztratí svou bankovní licenci nebo jinak přestane vyvíjet bankovní činnost, což potvrdí příslušný orgán dohledu, není nadále povinna provádět vykazování podle tohoto nařízení.
6. Pro účely odstavce 5 se má za to, že zpravodajská jednotka je v úpadku, nastane-li jedna či více těchto skutečností:
a)
učiní všeobecné postoupení ve prospěch věřitelů nebo pro účely uzavření reorganizace, soudní dohody nebo vyrovnání s věřiteli;
b)
písemně uzná, že není schopna platit své dluhy ve lhůtě splatnosti;
c)
podá návrh na jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí, nebo s tímto jmenováním souhlasí nebo jej tiše akceptuje;
d)
předložení insolvenčního návrhu ve vztahu k této jednotce (s výjimkou návrhu protistrany, pokud se týká povinnosti zpravodajské jednotky vůči této protistraně) k soudu či podání tohoto návrhu k jinému příslušnému orgánu nebo instituci;
e)
nastane-li její likvidace nebo se ocitne v úpadku (nebo vstoupí do jiného obdobného řízení) nebo tato jednotka či jiný veřejný orgán nebo jiný subjekt či osoba podá návrh na její reorganizaci, soudní dohodu, vyrovnání, dobrovolné vyrovnání, nucenou správu, likvidaci, zánik či obdobné podpůrné opatření na základě stávajícího či budoucího právního či správního předpisu, přičemž tento návrh (s výjimkou návrhu na likvidaci nebo jiné obdobné řízení, kdy se neuplatní třicetidenní lhůta) nebyl odložen ani zamítnut ve lhůtě 30 dnů od jeho podání;
f)
jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí; nebo
g)
svolání jakékoli schůze věřitelů pro účely zvážení dobrovolné dohody (nebo jiného obdobného řízení).
Článek 7
Ustanovení o důvěrnosti
1. Při přijímání a nakládání s údaji podle tohoto nařízení, jež obsahují důvěrné informace, včetně sdílení těchto údajů s jinými národními centrálními bankami eurozóny, ECB a národní centrální banky uplatňují pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
2. S výhradou odstavce 1 se důvěrné informace obsažené ve statistických údajích, které ECB nebo národní centrální banka shromažďuje podle tohoto nařízení, nesmí předávat jinému orgánu nebo jiné třetí osobě s výjimkou ECB a národních centrálních bank eurozóny či je s těmito subjekty sdílet, pokud dotčená zpravodajská jednotka ECB nebo dotčené národní centrální bance předem neudělila výslovný písemný souhlas a pokud ECB, případně příslušná národní centrální banka s touto zpravodajskou jednotkou nepodepsala náležitou dohodu o zachovávání důvěrnosti.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
ECB a případně národní centrální banky mají právo ověřovat a v případě nutnosti vynuceně shromažďovat informace, které zpravodajské jednotky poskytují v souladu se statistickou zpravodajskou povinností vymezenou v článku 3 a v přílohách I, II a III tohoto nařízení. Toto právo lze vykonat zejména tehdy, pokud zpravodajská jednotka nesplňuje standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedené v příloze IV. Uplatňuje se rovněž článek 6 nařízení (ES) č. 2533/98.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení zpravodajských jednotek. Výkonná rada o takové změně bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
1. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 2 se podle tohoto nařízení (s výhradou přechodných ustanovení obsažených v článku 12) poprvé vykazují údaje za 1. duben 2016.
2. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 3 a 4 se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který ECB nebo příslušná národní centrální banka zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 5, v každém případě však nejdříve 12 měsíců po přijetí rozhodnutí Rady guvernérů podle čl. 2 odst. 3 nebo 4.
3. Dochází-li k výběru reprezentativních zpravodajských jednotek podle čl. 2 odst. 4, může reprezentativní zpravodajská jednotka ECB nebo příslušnou národní centrální banku písemně požádat o dočasné odložení prvního dne vykazování, přičemž uvede důvody takového odkladu. První den vykazování lze odložit po dobu až šesti měsíců s tím, že tuto dobu lze prodloužit o dalších až šest měsíců. ECB nebo příslušná národní centrální banka mohou souhlasit s odložením prvního dne vykazování pro reprezentativní zpravodajskou jednotku, která o odklad požádala, považují-li tento odklad za důvodný. Pokud reprezentativní zpravodajská jednotka v první den vykazování nemá k vykázání žádné údaje nebo pouze údaje, které ECB i národní centrální banka nepovažují za reprezentativní, může národní centrální banka souhlasit s tím, že na tuto jednotku se první den vykazování neuplatňuje. Tuto výjimku může národní centrální banka udělit pouze ve spolupráci s ECB, mají-li ECB i národní centrální banka za to, že žádost je důvodná a neohrožuje reprezentativnost zpravodajského výběrového souboru.
4. V případě měnových finančních institucí, které byly vybrány jako dodatečné zpravodajské jednotky podle čl. 2 odst. 6, se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který národní centrální banka dodatečné zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 6.
Článek 11
Ustanovení o pravidelném přezkumu
ECB přezkoumá fungování tohoto nařízení 12 měsíců po prvním vykazování a vydá o tom zprávu. Podle doporučení obsažených v této zprávě může ECB zvýšit nebo snížit počet zpravodajských jednotek a/nebo statistickou zpravodajskou povinnost. Po tomto úvodním přezkumu se každé dva roky bude provádět pravidelná aktualizace skutečného souboru zpravodajských jednotek.
Článek 12
Přechodné ustanovení
V období od 1. dubna 2016 do 1. července 2016 bude zpravodajským jednotkám dovoleno ECB nebo příslušné národní centrální bance vykazovat statistiku peněžního trhu za některé, a nikoli všechny relevantní dny. ECB nebo příslušná národní centrální banka může určit dny, za které bude vykazování vyžadováno.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 26. listopadu 2014.