EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1022/2013
af 22. oktober 2013
om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) for så vidt angår overdragelsen af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 29. juni 2012 anmodede stats- og regeringscheferne fra euroområdet Kommissionen om at fremsætte forslag om indførelse af en fælles tilsynsmekanisme, som omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB). Det Europæiske Råd opfordrede i sine konklusioner af 29. juni 2012 sin formand til i tæt samarbejde med formanden for Kommissionen, formanden for Eurogruppen og formanden for ECB at udarbejde en specifik og tidsbunden køreplan for gennemførelsen af en egentlig økonomisk og monetær union, som indeholder konkrete forslag til bevarelse af enheden og integriteten i det indre marked for finansielle tjenesteydelser.
(2)
Indførelsen af en fælles tilsynsmekanisme er det første skridt i retning af at skabe en europæisk bankunion, som bygger på et egentligt fælles regelsæt for finansielle tjenesteydelser og nye rammer for indskudsgaranti og for afvikling.
(3)
Med henblik på indførelse af en fælles tilsynsmekanisme overdrages ECB ved Rådets forordning nr. 1024/2013 (4) specifikke opgaver i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter i de medlemsstater, der har euroen som valuta, og andre medlemsstater har mulighed for at indlede et tæt samarbejde med ECB.
(4)
Overdragelsen af tilsynsopgaver til ECB vedrørende kreditinstitutioner i nogle af EU-medlemsstaterne bør ikke på nogen måde hindre det indre marked for finansielle tjenesteydelser i at fungere. Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) ("EBA") oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (5) bør derfor bevare sin rolle og alle sine eksisterende beføjelser og opgaver: den bør fortsat udvikle og bidrage til en konsekvent anvendelse af det fælles regelsæt, som finder anvendelse på alle medlemsstater, og øge konvergensen mellem tilsynspraksis i hele Unionen.
(5)
Det er afgørende, at bankunionen indeholder mekanismer for demokratisk ansvarlighed.
(6)
EBA bør i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som den får overdraget, og under behørig hensyntagen til formålet om at sikre kreditinstitutters sikkerhed og soliditet, tage fuldstændig hensyn til de mange forskellige typer kreditinstitutter samt deres størrelse og forretningsmodeller og til de systemiske fordele ved en diversificeret europæisk banksektor.
(7)
For at fremme den bedste tilsynspraksis i det indre marked er det afgørende vigtigt, at det fælles regelsæt ledsages af en europæisk tilsynshåndbog om tilsyn med finansielle institutioner, som er udarbejdet af EBA efter samråd med de kompetente myndigheder. Tilsynshåndbogen bør fastlægge den bedste praksis i Unionen inden for tilsynsmetoder og -processer, for at opnå, at centrale internationale principper og EU-principper overholdes. Håndbogen bør ikke udformes som retligt bindende akter eller begrænse tilsyn baseret på bedømmelse. Den bør omfatte alle forhold inden for EBA’s ansvarsområde, herunder, hvor det er relevant, områderne forbrugerbeskyttelse og bekæmpelse af hvidvaskning af penge. Den bør fastlægge måleenheder og metoder til risikovurdering, identificering af tidlige advarselssignaler og kriterier for tilsynsforanstaltninger. De kompetente myndigheder bør anvende håndbogen. Anvendelse af håndbogen bør betragtes som et væsentligt led i vurderingen af konvergens med hensyn til tilsynspraksis og i forbindelse med peerevalueringer som omhandlet i forordning (EU) nr. 1093/2010.
(8)
EBA bør kunne anmode om oplysninger fra finansielle institutioner i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1093/2010 vedrørende enhver form for oplysninger, som disse finansielle institutioner har retmæssig adgang til, herunder oplysninger fra personer, der udfører relevante opgaver for den pågældende finansielle institution mod vederlag, eksterne revisorers udførelse af revision for disse finansielle institutioner, kopier af relevant dokumenter, bøger og optegnelser.
(9)
EBA’s anmodninger om oplysninger bør være berettigede og behørigt begrundede. Indsigelser mod specifikke anmodninger om oplysninger på grund af manglende overholdelse af forordning (EU) nr. 1093/2010 bør fremsættes i overensstemmelse med de relevante procedurer. Fremsætter en modtager af en anmodning om oplysninger sådanne indsigelser, bør dette ikke fritage denne fra at forelægge de oplysninger, der er anmodet om. Den Europæiske Unions Domstol bør have kompetence til i overensstemmelse med procedurerne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at træffe afgørelse om, hvorvidt en specifik anmodning fra EBA om oplysninger opfylder nævnte forordning.
(10)
Det indre marked og Unionens samhørighed bør sikres og i denne sammenhæng bør spørgsmål vedrørende EBA's styring og afstemningsregler behandles nøje, og der bør sikres lige behandling af medlemsstater, der deltager i den fælles tilsynsmekanisme (FTM), der er oprettet ved forordning (EU) nr. 1024/2013, og andre medlemsstater.
(11)
I betragtning af at EBA, hvor alle medlemsstater deltager med samme rettigheder, blev oprettet med det formål at udvikle og bidrage til en konsekvent anvendelse af et fælles regelsæt og at styrke sammenhængen i tilsynspraksis i Unionen, og i betragtning af den ledende rolle, som ECB har i FTM, bør EBA udstyres med hensigtsmæssige instrumenter, for at gøre det muligt for den effektivt at udføre de overdragede opgaver med hensyn til integriteten af det indre marked.
(12)
I betragtning af de tilsynsopgaver, som overdrages ECB ved forordning (EU) nr. 1024/2013, bør EBA også kunne varetage sine opgaver i forhold til ECB på samme måde som i forhold til andre kompetente myndigheder. Navnlig bør eksisterende mekanismer til tvistbilæggelse og tiltag i krisesituationer justeres på passende måde for at forblive effektive.
(13)
For at kunne spille en fremmende og koordinerende rolle i nødsituationer bør EBA holdes fuldt underrettet om enhver relevant udvikling og bør af de relevante kompetente myndigheder indbydes til at deltage som observatør i alle relevante møder, herunder med ret til at tage ordet og ret til at yde andre bidrag.
(14)
Afstemningsreglerne EBA's tilsynsråd bør tilpasses for at sikre, at tage passende højde for alle medlemsstaters interesser, og for at gøre det muligt for EBA at fungere korrekt, med det formål at bevare og udvide det indre marked for finansielle tjenesteydelser.
(15)
Afgørelser vedrørende overtrædelse af EU-retten og vedrørende tvistbilæggelse bør gennemgås af et uafhængigt panel sammensat af stemmeberettigede tilsynsrådsmedlemmer uden interessekonflikter udpeget af tilsynsrådet. Afgørelser, som panelet foreslår tilsynsrådet, bør vedtages med et simpelt flertal af de stemmeberettigede tilsynsrådsmedlemmer, hvilket bør omfatte et simpelt flertal blandt dets medlemmer fra kompetente myndigheder i medlemsstater, der deltager i FTM ("deltagende medlemsstater"), og et simpelt flertal blandt dets medlemmer fra kompetente myndigheder i medlemsstater, som ikke deltager i FTM ("ikkedeltagende medlemsstater").
(16)
Afgørelser vedrørende tiltag i krisesituationer bør vedtages med et simpelt flertal af tilsynsrådet, som bør omfatte et simpelt flertal af medlemmerne fra kompetente myndigheder i deltagende medlemsstater og et simpelt flertal af medlemmerne fra kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater.
(17)
Afgørelser vedrørende de retsakter, der er nævnt i artikel 10-16 i forordning (EU) nr. 1093/2010, og foranstaltninger og afgørelser, der vedtages i medfør af artikel 9, stk. 5, tredje afsnit, og kapitel VI, i nævnte forordning, bør vedtages med et kvalificeret flertal af tilsynsrådet, som mindst bør omfatte et simpelt flertal af medlemmerne fra kompetente myndigheder i deltagende medlemsstater og et simpelt flertal af medlemmerne fra kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater.
(18)
EBA bør vedtage en forretningsorden for panelet, som sikrer, at det er uafhængigt og objektivt.
(19)
Styrelsesudvalget bør være sammensat på en afbalanceret måde, og det bør sikres, at ikkedeltagende medlemsstater er repræsenteret korrekt.
(20)
Ved udpegelsen af medlemmer i EBA's interne organer og udvalg bør der sikres en geografisk balance blandt medlemsstaterne.
(21)
For at sikre, at EBA fungerer korrekt, og at alle medlemsstater er repræsenteret på passende måde, bør afstemningsreglerne, styrelsesudvalgets sammensætning og det uafhængige panels sammensætning overvåges. De bør efter en passende tidsperiode revideres under hensyntagen til indhøstede erfaringer og udviklingstendenser.
(22)
Der bør ikke direkte eller indirekte diskrimineres mod nogen medlemsstat eller gruppe af medlemsstater som hjemsted for finansielle tjenesteydelser.
(23)
EBA bør have tilstrækkelige økonomiske og personalemæssige ressourcer til at gøre den i stand til på fyldestgørende måde at udføre de yderligere opgaver, som den bliver overdraget ved denne forordning. Proceduren for opstilling og gennemførelse af samt kontrol med EBA's budget, som er fastsat i artikel 63 og 64 i forordning (EU) nr. 1093/2010, bør med henblik herpå tage behørigt højde for disse yderligere opgaver. EBA bør sikre, at de højeste effektivitetsstandarder følges.
(24)
Målene for denne forordning, nemlig at sikre effektiv og konsekvent regulering og tilsyn på et højt niveau i alle medlemsstater, at beskytte det indre markeds integritet, effektivitet og ordnede funktion og at opretholde det finansielle systems stabilitet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. samme artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(25)
Forordning (EU) nr. 1093/2010 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EU) nr. 1093/2010 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
"2. Myndigheden handler inden for de beføjelser, som den får tildelt med nærværende forordning og inden for rammerne af direktiv 94/19/EF, direktiv 2002/87/EF, forordning (EF) nr. 1781/2006, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber (6), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber (7) og de relevante dele af direktiv 2002/65/EF, direktiv 2005/60/EF, direktiv 2007/64/EF og direktiv 2009/110/EF i det omfang, disse retsakter finder anvendelse på kreditinstitutter og finansielle institutioner og på de kompetente myndigheder, der fører tilsyn med dem, herunder alle direktiver, forordninger og afgørelser, der er baseret på disse retsakter, og eventuelle yderligere retligt bindende EU-retsakter, hvorved myndigheden bliver pålagt opgaver. Myndigheden handler også i overensstemmelse med Rådets forordning … (EU) nr. 1024/2013 (8).
b)
Stk. 5, andet afsnit, affattes således:
"Med henblik herpå bidrager myndigheden til en konsekvent og effektiv anvendelse af de i stk. 2 nævnte retsakter, fremmer tilsynskonvergens, afgiver udtalelser til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen og foretager økonomiske markedsanalyser for at fremme opfyldelsen af myndighedens målsætninger."
c)
Stk. 5, fjerde afsnit, affattes således:
"Myndigheden handler uafhængigt, objektivt og på en ikkediskriminerende måde samt udelukkende i Unionens interesse som helhed i forbindelse med udførelsen af sine opgaver."
2)
Artikel 2, stk. 2, litra f), affattes således:
"f)
de kompetente eller tilsynsførende myndigheder som fastsat i de EU-retsakter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i denne forordning, herunder Den Europæiske Centralbank for så vidt angår de opgaver, den har fået overdraget ved forordning (EU) nr. 1024/2013, i forordning (EU) nr. 1094/2010 og i forordning (EU) nr. 1095/2010."
3)
Artikel 3 affattes således:
"Artikel 3
Myndighedernes ansvar
De i artikel 2, stk. 2, litra a)-d), nævnte myndigheder står til ansvar over for Europa-Parlamentet og Rådet. Den Europæiske Centralbank står til ansvar over for Europa-Parlamentet og Rådet for så vidt angår udførelsen af de tilsynsopgaver, den har fået overdraget ved forordning (EU) nr. 1024/2013 i overensstemmelse med nævnte forordning."
4)
Artikel 4, stk. 2, nr. i), affattes således:
"i)
kompetente myndigheder som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 40), i forordning (EU) nr. 575/2013, herunder Den Europæiske Centralbank med hensyn til forhold vedrørende opgaver overdraget til den ved forordning (EU) nr. 1024/2013; direktiv 2007/64/EF og som omhandlet i direktiv 2009/110/EF"
5)
I artikel 8 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 foretages følgende ændringer:
i)
litra a) erstattes af følgende:
"a)
at bidrage til fastlæggelsen af fælles standarder og praksis af høj kvalitet for regulering og tilsynsførelse, navnlig ved at afgive udtalelser til EU-institutionerne og udarbejde retningslinjer, henstillinger og udkast til reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder og andre foranstaltninger, der skal baseres på de i artikel 1, stk. 2, nævnte retsakter
aa)
at udvikle og ajourføre en europæisk tilsynshåndbog om tilsyn med finansielle institutioner for Unionen som helhed under hensyntagen til bl.a. skiftende forretningspraksis og forretningsmodeller hos de finansielle institutioner, som indeholder bedste praksis inden for tilsynsmetoder og -processer"
ii)
litra c) affattes således:
"c)
at lette delegeringen af opgaver og ansvarsområder blandt kompetente myndigheder"
iii)
litra i) affattes således:
"i)
at fremme tilsynskollegiernes konsekvente og korrekte funktion, overvågningen, vurderingen og målingen af systemiske risici, udviklingen og koordineringen af genopretnings- og afviklingsplaner, hvor alle indskydere og investorer i hele Unionen sikres et højt beskyttelsesniveau, og der udarbejdes metoder til afvikling af nødlidende finansielle institutioner og en vurdering af behovet for passende finansieringsinstrumenter, med henblik på at fremme samarbejdet mellem kompetente myndigheder, som er involveret i krisehåndtering i forbindelse med grænseoverskridende institutioner, der potentielt kan udgøre en systemisk risiko i henhold til artikel 21-26"
iv)
litra l) udgår
b)
Følgende stykke indsættes:
"1a. Ved udførelsen af sine opgaver i overensstemmelse med denne forordning skal myndigheden:
a)
udnytte samtlige de beføjelser, den har til rådighed samt
b)
under behørig hensyntagen til formålet om at sikre kreditinstitutters sikkerhed og soliditet fuldt ud tage hensyn til de forskellige typer af kreditinstitutter og de forskellige forretningsmodeller og størrelser."
c)
Følgende stykke indsættes:
"2a. Under udførelsen af de opgaver, der er omhandlet i stk. 1, og udøvelsen af de beføjelser, som er omhandlet i stk. 2, tager myndigheden behørigt hensyn til principperne om bedre regulering, herunder til resultaterne af den cost-benefit-analyse, som udarbejdes i overensstemmelse med nærværende forordning."
6)
I artikel 9 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4 affattes således:
"4. Myndigheden etablerer som en integreret del af myndigheden et udvalg om finansiel innovation, der samler alle relevante kompetente tilsynsmyndigheder med henblik på at opnå en koordineret tilgang til den reguleringsmæssige og tilsynsmæssige behandling af nye eller innovative finansielle aktiviteter og yde rådgivning, som myndigheden fremlægger for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen."
b)
Stk. 5, fjerde afsnit, affattes således:
"Myndigheden kan også vurdere behovet for at forbyde eller begrænse visse typer af finansielle aktiviteter og, hvor der er et sådant behov, underrette Kommissionen og de kompetente myndigheder med henblik på at lette vedtagelsen af et eventuelt forbud eller en eventuel begrænsning."
7)
I artikel 18 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
"1. I tilfælde af ugunstige udviklinger, der kan bringe de finansielle markeders ordnede funktion og integritet eller stabiliteten af hele eller en del af det finansielle system i Unionen i alvorlig fare, fremmer myndigheden aktivt, og koordinerer, når det skønnes nødvendigt, enhver foranstaltning, der træffes af de relevante kompetente tilsynsmyndigheder.
For at kunne udføre denne fremmende og koordinerende rolle skal myndigheden fuldt ud holdes underrettet om enhver relevant udvikling og af de relevante kompetente tilsynsmyndigheder indbydes til at deltage som observatør i alle relevante møder."
b)
Stk. 3 affattes således:
"3. Hvis Rådet har vedtaget en afgørelse i medfør af stk. 2, og i ekstraordinære tilfælde, hvor det er nødvendigt med koordinerede tiltag fra de kompetente myndigheders side som reaktion på en ugunstig udvikling, der kan bringe de finansielle markeders ordnede funktion og integritet eller stabiliteten af hele eller en del af det finansielle system i Unionen i alvorlig fare, kan myndigheden vedtage individuelle afgørelser, der kræver, at de kompetente myndigheder tager de nødvendige skridt i overensstemmelse med den i artikel 1, stk. 2, nævnte lovgivning for at imødegå en sådan udvikling, ved at påse, at finansielle institutioner og kompetente myndigheder opfylder kravene i denne lovgivning."
8)
Artikel 19, stk. 1, første afsnit, affattes således:
"1. Er en kompetent myndighed for så vidt angår fremgangsmåde eller indhold uenig i proceduren for eller indholdet af en anden kompetent myndigheds tiltag eller mangel på tiltag i tilfælde, der er specificeret i de EU-retsakter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, kan myndigheden efter anmodning fra en eller flere af de berørte kompetente myndigheder bistå de kompetente myndigheder med at nå til enighed efter proceduren i nærværende artikels stk. 2-4, uden at dette berører de beføjelser, der er fastlagt i artikel 17."
9)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 20a
Konvergens mellem tilsynskontrolprocesser
Myndigheden fremmer inden for rammerne af sine beføjelser konvergens mellem tilsynskontrollen og evalueringsprocessen i overensstemmelse med direktiv 2013/36/EU for at opnå solide tilsynsstandarder i Unionen."
10)
I artikel 21 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
"1. Myndigheden fremmer inden for rammerne af sine beføjelser de i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU omhandlede tilsynskollegiers effektive og konsekvente virkemåde og fremmer en sammenhængende anvendelse af EU-retten i disse tilsynskollegier. Med det formål at skabe konvergens med hensyn til bedste tilsynspraksis fremmer myndigheden fælles tilsynsplaner og fælles undersøgelser, og myndighedens personale kan deltage i tilsynskollegiernes aktiviteter, herunder undersøgelser på stedet foretaget af to eller flere kompetente myndigheder i fællesskab."
b)
Stk. 2, første afsnit, affattes således:
"2. Myndigheden indtager en ledende rolle for at sikre, at tilsynskollegier for grænseoverskridende institutioner i hele Unionen fungerer konsekvent under hensyntagen til den systemiske risiko, som de i artikel 23 omhandlede finansielle institutioner udgør, og indkalder om nødvendigt til et møde i et givet kollegium."
11)
I artikel 22 indsættes følgende stykke:
"1a. Mindst en gang om året overvejer myndigheden, hvorvidt det er passende at gennemføre vurderinger på EU-plan af de finansielle institutioners modstandsdygtighed i overensstemmelse med artikel 32, og den underretter Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om sin begrundelse. Når der gennemføres sådanne vurderinger på EU-plan, og myndigheden finder det hensigtsmæssigt, videregives resultaterne for hver deltagende finansiel institution."
12)
Artikel 25, stk. 1, affattes således:
"1. Myndigheden bidrager til og deltager aktivt i udarbejdelsen og koordineringen af effektive, konsekvente og ajourførte genopretnings- og afviklingsplaner for finansielle institutioner. Myndigheden bistår, når det er fastsat i de i artikel 1, stk. 2, omhandlede EU-retsakter, ligeledes med at udvikle procedurer i krisesituationer og forebyggende foranstaltninger for at minimere den systemiske virkning af ethvert svigt."
13)
Artikel 27, stk. 2, første afsnit, affattes således:
"2. Myndigheden forelægger en vurdering af behovet for et system af sammenhængende, stærke og troværdige finansieringsmekanismer med passende finansieringsinstrumenter knyttet til en række koordinerede nationale krisestyringsordninger."
14)
I artikel 29, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
"For at opbygge en fælles tilsynskultur udvikler og ajourfører myndigheden en europæisk tilsynshåndbog om tilsyn med finansielle institutioner for Unionen som helhed under hensyntagen til bl.a. skiftende forretningspraksis og skiftende forretningsmodeller hos de finansielle institutioner. Den europæiske tilsynshåndbog skal indeholde bedste praksis inden for tilsynsmetoder og -processer."
15)
Artikel 30, stk. 3, affattes således:
"3. På grundlag af en peerevaluering kan myndigheden udstede retningslinjer og henstillinger i henhold til artikel 16. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 3, bestræber de kompetente myndigheder sig på at følge disse retningslinjer og henstillinger. Når myndigheden udarbejder udkast til reguleringsmæssige eller gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-15 tager den hensyn til resultatet af peerevalueringen samt alle andre oplysninger, som den er kommet i besiddelse af i forbindelse med udførelsen af sine opgaver, med henblik på at sikre konvergens mellem standarderne og praksis af højeste kvalitet.
3a. Myndigheden forelægger Kommissionen en udtalelse, såfremt peerevalueringen eller andre oplysninger, som den er kommet i besiddelse af i forbindelse med udførelsen af sine opgaver, viser, at det er nødvendigt at udarbejde et lovgivningsinitiativ for at sikre yderligere harmonisering af tilsynsregler."
16)
I artikel 31, andet afsnit, foretages følgende ændringer:
a)
litra b) affattes således:
"b)
at fastlægge omfanget og, hvor det er hensigtsmæssigt, verificere pålideligheden af de oplysninger, der bør stilles til rådighed for alle de berørte kompetente myndigheder"
b)
litra d), e) og f) affattes således:
"d)
at underrette ESRB, Rådet og Kommissionen om potentielle krisesituationer hurtigst muligt
e)
at træffe alle passende foranstaltninger med henblik på koordineringen af tiltag, der gennemføres af de relevante kompetente myndigheder, i tilfælde af en udvikling, der kan bringe de finansielle markeders funktion i fare
f)
at samle oplysninger centralt, der er modtaget fra kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 21 og 35 som følge af de reguleringsmæssige rapporteringsforpligtelser for institutioner. Myndigheden videregiver disse oplysninger til de andre berørte kompetente myndigheder."
17)
I artikel 32 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
"2. I den forbindelse iværksætter og koordinerer myndigheden i samarbejde med ESRB vurderinger på EU-plan af de finansielle institutioners modstandsdygtighed over for ugunstige markedsudviklinger. Med henblik herpå udvikler den:
a)
fælles metoder til vurdering af økonomiske scenariers konsekvenser for en institutions finansielle stilling
b)
fælles tilgange til oplysning om resultaterne af disse vurderinger af finansielle institutioners modstandsdygtighed
c)
fælles metoder til vurdering af særlige produkters eller distributionsprocessers konsekvenser for en institution, og
d)
fælles metoder til værdiansættelse, hvor det er nødvendigt, med henblik på stresstest."
b)
Følgende stykker indsættes:
"3a. Med henblik på at gennemføre vurderinger af finansielle institutioners modstandsdygtighed på EU-plan, som beskrevet i nærværende artikel, kan myndigheden i overensstemmelse med artikel 35 og med forbehold af betingelserne deri kræve at få oplysninger udleveret direkte fra disse finansielle institutioner. Myndigheden kan også kræve, at de kompetente myndigheder foretager specifikke evalueringer. Den kan kræve, at de kompetente myndigheder foretager inspektioner på stedet, og kan deltage i sådanne inspektioner på stedet i overensstemmelse med artikel 21 og med forbehold af betingelserne deri for at sikre sammenlignelige og troværdige metoder, praksis og resultater.
3b. Myndigheden kan anmode om, at de kompetente myndigheder kræver, at finansielle institutioner gør oplysninger, som de skal indgive i henhold til stk. 3a, til genstand for en uafhængig revision."
18)
I artikel 35 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, 2 og 3 affattes således:
"1. Efter anmodning fra myndigheden giver de kompetente myndigheder i nærmere angivne formater myndigheden alle de oplysninger, der er nødvendige for udførelsen af de opgaver, der er overdraget den ved denne forordning, under forudsætning af at de har lovlig adgang til de relevante oplysninger. Oplysningerne skal være præcise, sammenhængende, fuldstændige og rettidige.
2. Myndigheden kan også anmode om at få leveret oplysninger med regelmæssige mellemrum og i nærmere angivne formater eller ved hjælp af sammenlignelige modeller, som er godkendt af myndigheden. Sådanne anmodninger fremsættes, hvis det er muligt, med anvendelse af fælles indberetningsformater.
3. Efter en behørigt begrundet anmodning fra en kompetent myndighed stiller myndigheden alle oplysninger til rådighed, som er nødvendige for, at den kompetente myndighed kan udføre sine opgaver, under overholdelse af tavshedspligtreglerne i den sektorspecifikke lovgivning og i artikel 70."
b)
I stk. 6 affattes første afsnit således:
"6. Hvis udtømmende eller præcise oplysninger ikke er til rådighed eller ikke stilles til rådighed rettidigt efter stk. 1 eller 5, kan myndigheden fremsætte en berettiget og behørigt begrundet anmodning om oplysninger direkte fra:
a)
de relevante finansielle institutioner
b)
holdingselskaber og/eller filialer af en relevant finansiel institution
c)
ikkeregulerede operationelle enheder i en finansiel koncern eller et finansielt konglomerat, som har væsentlig betydning for de relevante finansielle institutioners finansielle aktiviteter.
Modtagerne af disse anmodninger forelægger hurtigt og uden unødig forsinkelse myndigheden klare, præcise og fuldstændige oplysninger."
c)
Følgende stykke tilføjes:
"7a. Hvis modtagerne af en anmodning efter stk. 6 ikke hurtigt forelægger klare, præcise og fuldstændige oplysninger, underretter myndigheden Den Europæiske Centralbank, når det er relevant, og de relevante myndigheder i de berørte medlemsstater, som efter national ret samarbejder med myndigheden om at sikre fuldstændig adgang til oplysningerne og eventuelle oprindelige dokumenter, bøger eller optegnelser, som modtagerne har lovlig adgang til, for at kontrollere oplysningerne."
19)
I artikel 36 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 4, tredje afsnit, affattes således:
"Hvis myndigheden ikke følger op på en henstilling, begrunder den dette over for Rådet og for ESRB. ESRB underretter Europa-Parlamentet herom i overensstemmelse med artikel 19, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1092/2010."
b)
Stk. 5, tredje afsnit, affattes således:
"Når den kompetente myndighed i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1092/2010 underretter Rådet og ESRB, tager den behørigt hensyn til tilsynsrådets synspunkter, og den underretter endvidere Kommissionen."
20)
I artikel 37 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, andet afsnit, affattes således:
"Interessentgruppen for banker afholder møder på eget initiativ, når det er nødvendigt, og under alle omstændigheder mindst fire gange om året."
b)
Stk. 4, første afsnit, affattes således:
"4. Myndigheden tilvejebringer alle nødvendige oplysninger med forbehold af den i artikel 70 omhandlede tavshedspligt og sikrer den nødvendige sekretariatsbistand til interessentgruppen for banker. Der ydes tilstrækkelig godtgørelse til medlemmer af interessentgruppen for banker, der repræsenterer nonprofitorganisationer, bortset fra repræsentanter for erhvervet. En sådan godtgørelse skal som minimum svare til refusionssatsen for tjenestemænd i henhold til afsnit V, kapitel 1, afdeling 2, i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 om vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Unionen (9) (personalevedtægten). Interessentgruppen for banker kan nedsætte arbejdsgrupper om tekniske spørgsmål. Medlemmerne af interessentgruppen for banker har en mandatperiode på to et halvt år, hvorefter en ny udvælgelsesprocedure finder sted.
21)
I artikel 40 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, litra d), affattes således:
"d)
en repræsentant, der er udpeget af Den Europæiske Centralbanks tilsynsråd, og som ikke har stemmeret".
b)
Følgende stykke indsættes:
"4a. I forbindelse med drøftelser, der ikke vedrører individuelle finansielle institutioner, jf. artikel 44, stk. 4, kan repræsentanten udpeget af Den Europæiske Centralbanks tilsynsråd være ledsaget af en repræsentant for Den Europæiske Centralbank med ekspertise i centralbankopgaver."
22)
I artikel 41 erstattes stk. 2, 3 og 4 af følgende:
"1a. Med henblik på artikel 17 indkalder tilsynsrådet et uafhængigt panel bestående af tilsynsrådets formand og seks andre medlemmer, som ikke er repræsentanter for den kompetente myndighed, der angiveligt har overtrådt EU-retten, og som hverken har en interesse i sagen eller direkte forbindelser til den berørte kompetente myndighed.
Hvert medlem af panelet har én stemme.
Panelet træffer afgørelser, når mindst fire medlemmer stemmer for.
2. Med henblik på artikel 19 indkalder tilsynsrådet et uafhængigt panel bestående af tilsynsrådets formand og seks andre medlemmer, som ikke er repræsentanter for de kompetente myndigheder, der er part i tvisten, og som hverken har en interesse i konflikten eller direkte forbindelser til de berørte kompetente myndigheder.
Hvert medlem af panelet har én stemme.
Panelet træffer afgørelser, når mindst fire medlemmer stemmer for.
3. De i nærværende artikel omhandlede paneler foreslår i henhold til artikel 17 eller artikel 19 afgørelser til endelig vedtagelse i tilsynsrådet.
4. Tilsynsrådet vedtager forretningsordenen for de i nærværende artikel omhandlede paneler."
23)
I artikel 42 indsættes følgende stykke:
"Stk. 1 og 2 indvirker ikke på de opgaver, som overdrages til Den Europæiske Centralbank ved forordning (EU) nr. 1024/2013."
24)
I artikel 44 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
"1. Tilsynsrådets afgørelser træffes med simpelt flertal af dets medlemmer. Hvert medlem har én stemme.
I forbindelse med de i artikel 10-16 omhandlede retsakter og de foranstaltninger og afgørelser, der vedtages i medfør af artikel 9, stk. 5, tredje afsnit, og kapitel VI, træffer tilsynsrådet som en undtagelse fra første afsnit i nærværende stykke afgørelser med kvalificeret flertal af sine medlemmer, jf. artikel 16, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 3 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, som mindst omfatter et simpelt flertal blandt dets medlemmer fra kompetente myndigheder i medlemsstater, der er deltagende medlemsstater som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1024/2013 ("deltagende medlemsstater") og et simpelt flertal blandt dets medlemmer fra kompetente myndigheder i medlemsstater, der ikke er deltagende medlemsstater, som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1024/2013 ("ikkedeltagende medlemsstater").
I forbindelse med afgørelser i medfør af artikel 17 og 19 vedtages den afgørelse, som er foreslået af panelet, med et simpelt flertal af tilsynsrådets stemmeberettigede medlemmer, hvilket omfatter et simpelt flertal blandt dets medlemmer fra kompetente myndigheder i deltagende medlemsstater og et simpelt flertal blandt dets medlemmer fra kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater.
Som undtagelse fra tredje afsnit vedtages den afgørelse, som er foreslået af panelet, fra den dato, hvor fire eller færre stemmeberettigede medlemmer er fra kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater, med et simpelt flertal af tilsynsrådets stemmeberettigede medlemmer, som mindst omfatter én stemme afgivet af medlemmer fra kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater.
Hvert stemmeberettiget medlem har én stemme.
Med hensyn til sammensætningen af panelet i overensstemmelse med artikel 41, stk. 2, tilstræber tilsynsrådet at opnå enighed. Opnås der ikke enighed, vedtager tilsynsrådet afgørelser med et flertal bestående af trefjerdedele af sine stemmeberettigede medlemmer. Hvert stemmeberettiget medlem har én stemme.
Med hensyn til afgørelser, der vedtages i medfør af artikel 18, stk. 3 og 4, træffer tilsynsrådet som en undtagelse fra første afsnit i nærværende stykke afgørelser med et simpelt flertal af sine stemmeberettigede medlemmer, hvilket omfatter et simpelt flertal blandt dets medlemmer fra kompetente myndigheder i deltagende medlemsstater og et simpelt flertal blandt medlemmerne fra kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater."
b)
Stk. 4 affattes således:
"4. Ikkestemmeberettigede medlemmer og observatører med undtagelse af formanden, den administrerende direktør og repræsentanten fra Den Europæiske Centralbank, der er udpeget af dens tilsynsråd, deltager ikke i drøftelser i tilsynsrådet vedrørende individuelle finansielle institutioner, medmindre andet er fastsat i artikel 75, stk. 3, eller i de i artikel 1, stk. 2, nævnte retsakter."
c)
Følgende stykke tilføjes:
"4a. Myndighedens formand har eneret til til enhver tid at anmode om en afstemning. Myndighedens tilsynsråd bestræber sig på at opnå enighed, når der træffes afgørelser, uden at dette berører formandens beføjelse til at foretage afstemning eller effektiviteten i myndighedens beslutningstagningsprocedurer."
25)
Artikel 45, stk. 1, tredje afsnit, affattes således:
"De medlemmer, som tilsynsrådet har valgt, har en mandatperiode på to et halvt år. Denne periode kan forlænges én gang. Sammensætningen af styrelsesudvalget skal være afbalanceret og forholdsmæssigt afpasset og afspejle Unionen som helhed. Styrelsesudvalget skal omfatte mindst to repræsentanter fra ikkedeltagende medlemsstater. Mandaterne skal overlappe hinanden, og der skal anvendes en passende rotationsordning."
26)
I artikel 47 affattes stk. 4 således:
"4. Styrelsesudvalget vedtager myndighedens personalepolitik og i henhold til artikel 68, stk. 2, de nødvendige gennemførelsesbestemmelser til personalevedtægten."
27)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 49a
Udgifter
Formanden offentliggør oplysninger om afholdte møder og modtagne erkendtligheder. Alle udgifter registreres offentligt i overensstemmelse med personalevedtægten."
28)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 52a
Udgifter
Den administrerende direktør offentliggør oplysninger om afholdte møder og modtagne erkendtligheder. Alle udgifter registreres offentligt i overensstemmelse med personalevedtægten."
29)
Artikel 63, stk. 7, udgår.
30)
I artikel 81 affattes stk. 3 således:
"3. Med hensyn til spørgsmålet om direkte tilsyn med paneuropæiske institutioner eller infrastrukturer og under hensyntagen til markedsudviklingen, det indre markeds stabilitet og Unionens samhørighed som helhed aflægger Kommissionen en årlig rapport om hensigtsmæssigheden af at pålægge myndigheden ansvar for yderligere tilsynsopgaver på dette område."
31)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 81a
Revision af afstemningsregler
Fra den dato, hvor antallet af medlemsstater, der er ikkedeltagende medlemsstater, når op på fire, skal Kommissionen revidere og aflægge rapport for Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet om afstemningsreglerne, som er beskrevet i artikel 41 og 44, under hensyntagen til indhøstede erfaringer med anvendelsen af denne forordning.".
Artikel 2
Uanset artikel 81 i forordning (EU) nr. 1093/2010 offentliggør Kommissionen senest den 31. december 2015 en rapport om anvendelsen af denne forordnings bestemmelser i forhold til:
a)
styrelsesudvalgets sammensætning, og
b)
sammensætningen af de i artikel 41 i forordning (EU) nr.1093/2010 omhandlede uafhængige paneler, som udarbejder afgørelser med henblik på nævnte forordnings artikel 17 og 19.
I rapporten tages der navnlig hensyn til udviklingstendenserne i antallet af deltagende medlemsstater, og det undersøges, om det i lyset af sådanne udviklingstendenser er nødvendigt at foretage yderligere justeringer for at sikre, at EBA's afgørelser er truffet med henblik på at bevare og udbygge det indre marked for finansielle tjenesteydelser.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 22. oktober 2013.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1022/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1093/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), pokud jde o svěření zvláštních úkolů Evropské centrální bance podle nařízení Rady (EU) č. 1024/2013
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 29. června 2012 hlavy států a předsedové vlád zemí eurozóny vyzvali Komisi, aby předložila návrhy ustavující jednotný mechanismus dohledu, do kterého by byla zapojena Evropská centrální banka (dále jen „ECB“). V závěrech ze dne 29. června 2012 Evropská rada vyzvala svého předsedu, aby v úzké spolupráci s předsedou Komise, předsedou Euroskupiny a prezidentem ECB připravil konkrétní harmonogram pro dosažení skutečné hospodářské a měnové unie, jenž by obsahoval konkrétní návrhy na zachování jednoty a integrity vnitřního trhu finančních služeb.
(2)
Ustavení jednotného mechanismu dohledu je prvním krokem k vytvoření evropské bankovní unie, která je založena na skutečně jednotném souboru pravidel pro finanční služby a na nových rámcích pro pojištění vkladů a restrukturalizaci.
(3)
K naplnění jednotného mechanismu dohledu svěřuje nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (4) ECB zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi v členských státech, jejichž měnou je euro a ostatním členským státům umožňuje navázat úzkou spolupráci s ECB.
(4)
Skutečnost, že jsou ECB ve vztahu k úvěrovým institucím v některých členských státech Unie svěřeny úkoly v oblasti dohledu, by neměla nijak narušit fungování vnitřního trhu finančních služeb. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „orgán pro bankovnictví“) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (5) by si měl proto zachovat svou úlohu a ponechat si všechny stávající pravomoci a úkoly: měl by nadále rozvíjet jednotný soubor pravidel platný pro všechny členské státy a podporovat jeho důsledné uplatňování, jakož i sbližování postupů dohledu v celé Unii.
(5)
Je naprosto nezbytné, aby bankovní unie podléhala mechanismu demokratické odpovědnosti.
(6)
Orgán pro bankovnictví by měl při plnění svěřených úkolů, a s ohledem na cíl zajištění bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí, plně zohledňovat rozmanitost úvěrových institucí, jejich velikost a modely podnikání i systémové výhody plynoucí z rozmanitosti v evropském bankovním sektoru.
(7)
Mají-li být na vnitřním trhu podpořeny osvědčené postupy dohledu, je velmi důležité, aby byl jednotný soubor pravidel doplněn o evropskou příručku pro výkon dohledu nad finančními institucemi, kterou vypracuje orgán pro bankovnictví po konzultaci s příslušnými orgány. V příručce pro výkon dohledu by měly být uvedeny osvědčené metody a postupy dohledu v celé Unii s cílem zajistit dodržování klíčových mezinárodních a unijních zásad. Tato příručka by neměla mít podobu právně závazných aktů a neměla by omezovat dohled uložený na základě posouzení situace. Měla by pojednávat o všech otázkách spadajících do působnosti orgánu pro bankovnictví včetně oblastí, jako je ochrana spotřebitelů a boj proti praní špinavých peněz. Příručka by měla stanovit parametry a metodiku hodnocení rizik, způsob identifikace včasných varování a kritéria pro opatření v oblasti dohledu. Touto příručkou by se měly řídit příslušné orgány. Na používání příručky by se měl klást důraz i při hodnocení toho, jak jsou sbližovány postupy dohledu, a při srovnávacím hodnocení podle nařízení (EU) č. 1093/2010.
(8)
Orgán pro bankovnictví by měl mít možnost požadovat po finančních institucích informace v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010, týkající se jakýchkoli informací, k nimž mají tyto finanční instituce ze zákona přístup, včetně informací v držení osob, které dotčená finanční instituce odměňuje za výkon relevantních činností, auditů provedených pro finanční instituce externími auditory a kopií příslušných dokumentů, účetních knih a záznamů.
(9)
Žádosti orgánu pro bankovnictví o poskytnutí informací by měly být řádně odůvodněny. Námitky, že konkrétní žádosti o poskytnutí informací nesplňují požadavky nařízení (EU) č. 1093/2010, by měly být podávány v souladu s příslušnými postupy. Vznesení takové námitky adresátem žádosti o poskytnutí informací by nemělo tohoto adresáta zprostit povinnosti požadované informace poskytnout. O tom, zda konkrétní žádost orgánu pro bankovnictví o poskytnutí informací splňuje požadavky uvedeného nařízení, by měl rozhodnout Soudní dvůr Evropské unie v souladu s postupy stanovenými Smlouvou o fungování Evropské unie.
(10)
Je nutné zajistit vnitřní trh a soudržnost Unie a v této souvislosti by se měla věnovat patřičná pozornost otázkám, jako jsou pravidla řízení a hlasování v orgánu pro bankovnictví, a mělo by být zaručeno stejné zacházení s členskými státy, které se účastní jednotného mechanismu dohledu zřízeného nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 a s ostatními členskými státy.
(11)
Vzhledem k tomu, že orgán pro bankovnictví, v němž všechny členské státy požívají stejná práva, byl zřízen s cílem vytvořit jednotný soubor pravidel a přispět k jejich jednotnému uplatňování a posílit soudržnost postupů dohledu v rámci Unie, a vzhledem k hlavní úloze ECB v jednotném mechanismu dohledu, je nezbytné, aby měl orgán pro bankovnictví k dispozici náležité nástroje, které mu umožní účinně vykonávat svěřené úkoly související s integritou vnitřního trhu.
(12)
Vzhledem k úkolům v oblasti dohledu, které jsou ECB svěřeny nařízením Rady (EU) č. 1024/2013, by měl orgán pro bankovnictví plnit své úkoly také ve vztahu k ECB stejným způsobem jako ve vztahu k jiným příslušným orgánům. Měly by být především odpovídajícím způsobem upraveny stávající mechanismy pro urovnávání sporů a opatření v mimořádných situacích, mají-li být i nadále účinné.
(13)
Aby mohl orgán pro bankovnictví vykonávat v mimořádných situacích svou podpůrnou a koordinační roli, měly by jej dotyčné příslušné orgány plně informovat o relevantním vývoji a zvát jej v roli pozorovatele na veškerá důležitá jednání, na nichž má právo vystoupit nebo předkládat jakékoli jiné příspěvky.
(14)
Měla by být upravena pravidla hlasování v radě orgánů dohledu, aby byly odpovídajícím způsobem zohledněny zájmy všech členských států a aby mohl orgán pro bankovnictví řádně fungovat v zájmu zachování a prohlubování vnitřního trhu finančních služeb.
(15)
Rozhodnutími týkajícími se porušení práva Unie a urovnávání sporů by se měla zabývat nezávislá odborná skupina složená z členů rady orgánů dohledu s hlasovacím právem, u nichž nedochází k žádnému střetu zájmů a které jmenuje rada orgánů dohledu. Rozhodnutí, která odborná skupina radě orgánů dohledu navrhne, by měla být přijímána prostou většinou rady orgánů dohledu, která by měla zahrnovat prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány členských států, které se jednotného mechanismu dohledu účastní (dále jen „zúčastněné členské státy“), a prostou většinou jejích členů zastupujících příslušné orgány členských států, které se mechanismu neúčastní (dále jen „nezúčastněné členské státy“).
(16)
Rozhodnutí týkající se opaření v mimořádných situacích by měla být přijímána prostou většinou rady orgánů dohledu, která by měla zahrnovat prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány zúčastněných členských států, a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány nezúčastněných členských států.
(17)
Rozhodnutí týkající se aktů uvedených v článcích 10 až 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 a opatření a rozhodnutí přijímaná podle čl. 9 odst. 5 třetího pododstavce a kapitoly VI uvedeného nařízení by měla být přijímána kvalifikovanou většinou členů rady orgánů dohledu, která by měla zahrnovat alespoň prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány zúčastněných členských států a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány nezúčastněných členských států.
(18)
Orgán pro bankovnictví by měl vypracovat jednací řád odborné skupiny, který zajistí její nezávislost a objektivitu.
(19)
Složení správní rady by mělo být vyvážené a mělo by v ní být zajištěno řádné zastoupení nezúčastněných členských států.
(20)
Při jmenování členů vnitřních orgánů a výborů orgánu pro bankovnictví by měla být mezi členskými státy zajištěna zeměpisná rovnováha.
(21)
V zájmu řádného fungování orgánu pro bankovnictví a odpovídajícího zastoupení všech členských států by měly být pravidla hlasování, složení správní rady a složení nezávislé odborné skupiny průběžně sledovány. Po odpovídající době by měly být přehodnoceny s ohledem na získané zkušenosti a vývoj.
(22)
Žádný členský stát nebo skupina členských států by neměly být přímo ani nepřímo znevýhodněny jako místo poskytování finančních služeb.
(23)
Orgánu pro bankovnictví by měly být poskytnuty dostatečné finanční a lidské zdroje potřebné k náležitému plnění všech dodatečných úkolů, které mu svěřuje toto nařízení. Tyto dodatečné úkoly by měly být náležitě zohledněny v postupu pro sestavení, plnění a kontrolu jeho rozpočtu stanoveném v článcích 63 a 64 nařízení (EU) č. 1093/2010. Orgán pro bankovnictví by měl zajistit, aby bylo dosaženo co nejvyšší účinnosti.
(24)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zajištění vysoké úrovně efektivní a jednotné obezřetnostní regulace a dohledu ve všech členských státech, ochrany integrity, účinnosti a řádného fungování vnitřního trhu a udržování stability finančního systému, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíče jich z důvodu rozsahu tohoto nařízení může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(25)
Nařízení (EU) č. 1093/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 1093/2010 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Orgán pro bankovnictví jedná v rámci pravomocí, které mu byly svěřeny tímto nařízením, a v rozsahu působnosti směrnice 94/19/ES, směrnice 2002/87/ES, nařízení (ES) č. 1781/2006, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (6), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky (7) a relevantních částí směrnice 2002/65/ES, směrnice 2005/60/ES, směrnice 2007/64/ES a směrnice 2009/110/ES, pokud se tyto akty použijí na úvěrové a finanční instituce a příslušné orgány, které nad nimi vykonávají dohled, včetně všech směrnic, nařízení a rozhodnutí vycházejících z uvedených aktů, a v rozsahu působnosti dalších právně závazných aktů Unie, které stanoví úkoly orgánu pro bankovnictví. Orgán pro bankovnictví rovněž jedná v souladu s nařízením Rady (EU) 1024/2013 (8).;
b)
v odstavci 5 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Za tímto účelem přispívá orgán pro bankovnictví k zajištění jednotného, účinného a efektivního uplatňování aktů uvedených v odstavci 2, podporuje sbližování dohledu, předkládá stanoviska Evropskému parlamentu, Radě a Komisi a provádí ekonomické analýzy trhů na podporu dosažení svého cíle.“;
c)
v odstavci 5 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
„Při plnění svých úkolů jedná orgán pro bankovnictví nezávisle, objektivně a nediskriminačně v zájmu Unie jako celku.“
2)
V čl. 2 odst. 2 se písmeno f) nahrazuje tímto:
„f)
příslušné orgány nebo orgány dohledu vymezené v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení, včetně Evropské centrální banky v případě úkolů, které jí byly svěřeny nařízením Rady (EU) č. 1024/2013, v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (EU) č. 1094/2010 a v čl. 1 odst. 2nařízení Rady (EU) č. 1095/2010.“
3)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Odpovědnost orgánů dohledu
Orgány uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) až d) jsou odpovědné Evropskému parlamentu a Radě. Evropská centrální banka je při provádění úkolů dohledu, které jí byly svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, odpovědná Evropskému parlamentu a Radě v souladu s uvedeným nařízením.“;
4)
V článku 4 se bod 2 podbod i) se nahrazuje tímto:
„i)
příslušné orgány vymezené v čl. 4 odst. 1 bodě 40 nařízení (EU) č. 575/2013, včetně Evropské centrální banky ve vztahu k záležitostem týkajícím se úkolů, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, ve směrnici 2007/64/ES a uvedené ve směrnici 2009/110/ES;“.
5)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
přispívat k vytváření vysoce kvalitních společných norem a postupů regulace a dohledu, zejména předkládáním stanovisek orgánům Unie a vypracováváním obecných pokynů, doporučení, návrhů regulačních technických norem a prováděcích technických norem a dalších opatření, které vycházejí z legislativních aktů Unie uvedených v čl. 1 odst. 2;
aa)
vypracovávat a s ohledem na mimo jiné měnící se obchodní postupy a modely finančních institucí aktualizovat evropskou příručku pro výkon dohledu nad finančními institucemi v celé Unii, která stanoví osvědčené postupy dohledu z hlediska metodiky a souvisejících postupů;“
ii)
písmeno c) se nahrazuje tímto:
„c)
usnadňovat přenášení úkolů a povinností mezi příslušnými orgány;“
iii)
písmeno i) se nahrazuje tímto:
„i)
podporovat v souladu s články 21 až 26 jednotné a konzistentní působení kolegií orgánů dohledu, sledování, posuzování a měření systémového rizika, vypracování a koordinaci ozdravných plánů a plánů řešení úpadků, zajišťování vysoké úrovně ochrany vkladatelů a investorů v celé Unii a rozvoj metod řešení úpadků finančních institucí a posuzování toho, zda jsou zapotřebí vhodné nástroje financování, s cílem podpořit spolupráci mezi příslušnými orgány zapojenými do řešení krizí v souvislosti s přeshraničními institucemi, které mohou představovat systémové riziko;“
iv)
písmeno l) se zrušuje;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Orgán pro bankovnictví při plnění svých úkolů podle tohoto nařízení:
a)
plně využívá své pravomoci, a
b)
se zřetelem na cíl zajištění bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí plně zohledňuje různé typy, modely podnikání a velikost úvěrových institucí.“;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Orgán pro bankovnictví při plnění úkolů uvedených v odstavci 1 a při výkonu pravomocí uvedených v odstavci 2 řádně zohledňuje zásady zlepšování právní úpravy i výsledky analýz nákladové efektivnosti vypracovaných v souladu s tímto nařízením.“;
6)
Článek 9 se mění takto:
a)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Orgán pro bankovnictví zřídí jako svou nedílnou součást výbor pro finanční inovace, který bude sdružovat všechny příslušné orgány dohledu s cílem dosáhnout koordinovaného přístupu při stanovování pravidel pro nové nebo inovativní finanční činnosti a vykonávání dohledu nad nimi a poskytovat orgánu pro bankovnictví poradenství určené k předložení Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.“;
b)
v odstavci 5 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
„Orgán pro bankovnictví může rovněž posoudit, zda je nutné zakázat nebo omezit určité typy finančních činností, a v případě, že to skutečně nutné je, informovat Komisi a příslušné orgány, aby usnadnil přijetí takového zákazu či omezení.“;
7)
Článek 18 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. V případě nepříznivého vývoje, který může vážně ohrozit řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému Unie nebo jeho části, orgán pro bankovnictví aktivně podporuje a v případě nutnosti koordinuje veškerá opatření přijatá dotyčnými příslušnými orgány dohledu.
Aby mohl orgán pro bankovnictví vykonávat svou podpůrnou a koordinační roli, musí jej dotyčné příslušné orgány dohledu plně informovat o relevantním vývoji a zvát v roli pozorovatele na veškerá důležitá jednání.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Jestliže Rada přijala rozhodnutí podle odstavce 2, a za výjimečných okolností, kdy jsou nutná koordinovaná opatření příslušných orgánů pro řešení nepříznivého vývoje, který by mohl v Unii vážně ohrozit řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části, může orgán pro bankovnictví přijímat individuální rozhodnutí, v nichž bude po příslušných orgánech vyžadovat přijetí nezbytných opatření v souladu s právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2, s cílem reagovat na takovýto vývoj tím, že zajistí, aby finanční instituce a příslušné orgány plnily požadavky stanovené těmito právními předpisy.“;
8)
V čl. 19 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Aniž jsou dotčeny pravomoci stanovené v článku 17, jestliže příslušný orgán nesouhlasí s postupem nebo obsahem opatření či s nečinností jiného příslušného orgánu v případech stanovených v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2, může orgán pro bankovnictví na žádost jednoho nebo více dotčených příslušných orgánů pomoci příslušným orgánům dosáhnout dohody postupem stanoveným v odstavcích 2 až 4 tohoto článku.“
9)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 20a
Sbližování postupů dohledu
Orgán pro bankovnictví podporuje v rámci svých pravomocí sbližování postupů dohledu a hodnocení v souladu se směrnicí 2013/36/ EU s cílem vytvořit v Unii přísné normy dohledu.“;
10)
Článek 21 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Orgán pro bankovnictví podporuje v rámci svých pravomocí účinné, účelné a jednotné působení kolegií orgánů dohledu podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU a prosazuje jednotné uplatňování práva Unie mezi nimi. V zájmu sbližování osvědčených postupů dohledu podporuje orgán pro bankovnictví společné plány dohledu a společné kontroly a zaměstnanci orgánu pro bankovnictví se mohou účastnit činností kolegií orgánů dohledu, včetně kontrol na místě, jež společně provádějí nejméně dva příslušné orgány.“;
b)
v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Orgán pro bankovnictví hraje rozhodující úlohu při zajišťování jednotného fungování kolegií orgánů dohledu nad přeshraničními finančními institucemi v celé Unii a zohledňuje přitom systémové riziko, které by mohly představovat finanční instituce uvedené v článku 23, a je-li to vhodné, svolá schůzi některého kolegia.“;
11)
V článku 22 se vkládá nový odstavec, který zní:
„1a. Orgán pro bankovnictví alespoň jednou ročně zváží, zda má být v celé Unii posouzena odolnost finančních institucí v souladu s článkem 32, a své odůvodnění sdělí Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Pokud se takové posouzení vypracovává pro celou Unii, orgán pro bankovnictví, považuje-li to za vhodné, zveřejní výsledky každé hodnocené finanční instituce.“;
12)
V článku 25 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Orgán pro bankovnictví přispívá k vytváření a koordinaci účinných, konzistentních a aktualizovaných ozdravných plánů a plánů řešení úpadků finančních institucí a aktivně se na vytváření těchto plánů podílí. Orgán pro bankovnictví se rovněž v případech, kdy je tak stanoveno v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2, podílí na vypracování postupů pro mimořádné situace a preventivních opatření k minimalizaci systémového dopadu případných úpadků.“;
13)
V čl. 27 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Orgán pro bankovnictví posuzuje nezbytnost systému konzistentních, stabilních a důvěryhodných mechanismů financování, které zahrnují vhodné nástroje financování spojené se souborem koordinovaných opatření pro řízení krizí.“;
14)
V čl. 29 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Za účelem vytvoření společné kultury dohledu orgán pro bankovnictví vypracuje a s ohledem mimo jiné na měnící se obchodní postupy a modely podnikání finančních institucí aktualizuje evropskou příručku pro výkon dohledu nad finančními institucemi v celé Unii. Evropská příručka pro výkon dohledu stanoví osvědčené postupy dohledu z hlediska metodiky a souvisejících postupů.“
15)
V článku 30 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Na základě srovnávacího hodnocení může orgán pro bankovnictví vydávat obecné pokyny a doporučení podle článku 16. V souladu s čl. 16 odst. 3 se příslušné orgány vynasnaží těmito obecnými pokyny a doporučeními řídit. Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem nebo prováděcích technických norem v souladu s články 10 až 15 zohlední orgán pro bankovnictví výsledky srovnávacího hodnocení spolu s veškerými dalšími informacemi, které získal při provádění svých úkolů, aby zajistil sbližování norem a postupů nejvyšší kvality.
3a. Kdykoli se na základě srovnávacího hodnocení nebo jakýchkoli dalších informací, které orgán pro bankovnictví získá při provádění svých úkolů, ukáže, že k zajištění další harmonizace definic a pravidel týkajících se obezřetnosti je nutný zákonodárný podnět, vydá k tomu orgán pro bankovnictví své stanovisko, které předloží Komisi.“;
16)
V článku 31 se druhý pododstavec mění takto
a)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
určuje rozsah a, tam kde je to vhodné, ověřuje spolehlivost informací, které by měly být poskytnuty všem dotčeným příslušným orgánům;“;
b)
písmena d) e) a f) se nahrazují tímto:
„d)
neprodleně informuje ESRB, Radu a Komisi o jakékoliv potenciální mimořádné situaci;
e)
přijímá veškerá vhodná opatření v případě vývoje, který může ohrozit fungování finančních trhů, v zájmu koordinace opatření přijatých dotyčnými příslušnými orgány;
f)
shromažďuje informace, které získá od příslušných orgánů v souladu s články 21 a 35 v rámci plnění oznamovací povinnosti institucí. Orgán pro bankovnictví sdílí tyto informace s dalšími dotčenými příslušnými orgány;“.
17)
Článek 32 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ve spolupráci s ESRB orgán pro bankovnictví v rámci celé Unie iniciuje a koordinuje posuzování odolnosti finančních institucí vůči nepříznivému tržnímu vývoji. Za tímto účelem vypracuje:
a)
společné metodiky pro posuzování vlivu hospodářských scénářů na finanční postavení instituce,
b)
společné přístupy ke sdělování výsledků těchto posouzení odolnosti finančních institucí,
c)
společné metodiky pro posuzování účinku určitých produktů nebo distribučních procesů na určitou instituci a
d)
společné metodiky pro hodnocení aktiv, je-li to nezbytné pro účely zátěžového testování.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3a. Pro účely provádění celounijního posouzení odolnosti finančních institucí, podle tohoto článku, může orgán pro bankovnictví v souladu s podmínkami stanovenými v článku 35 požadovat veškeré potřebné informace přímo od uvedených finančních institucí. Může rovněž požadovat, aby příslušné orgány prováděly zvláštní přezkumy. Může po příslušných orgánech žádat, aby prováděly kontroly na místě, a to i za účasti orgánu pro bankovnictví v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 21, aby byla zajištěna srovnatelnost a spolehlivost metod, postupů a výsledků.
3b. Orgán pro bankovnictví může požadovat, aby příslušné orgány nechaly u finančních institucí provést nezávislý audit informací, které mají být finančními institucemi poskytnuty podle odstavce 3a.“;
18)
Článek 35 se mění takto:
a)
odstavce 1, 2 a 3 se nahrazují tímto:
„1. Příslušné orgány poskytnou orgánu pro bankovnictví na jeho žádost veškeré informace, ve stanoveném formátu, které jsou nezbytné pro plnění jeho úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením, za předpokladu, že mají zákonný přístup k příslušným informacím. Tyto informace musí být, pravdivé, celistvé, úplné a včasné.
2. Orgán pro bankovnictví může také požádat o předkládání informací v pravidelném intervalu a ve stanoveném formátu nebo prostřednictvím srovnatelných šablon, které schválil. Pro tyto žádosti se pokud možno použijí jednotné formáty pro předkládání zpráv.
3. Na řádně odůvodněnou žádost příslušného orgánu mu orgán pro bankovnictví poskytne veškeré informace, které jsou nezbytné k tomu, aby mohl plnit své úkoly v souladu s povinností zachovávat služební tajemství, kterou stanoví příslušné odvětvové právní předpisy a článek 70.“
b)
v odstavci 6 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„6. Pokud nejsou k dispozici úplné či pravdivé informace nebo nejsou poskytnuty včas v souladu s odstavci 1 či 5, může orgán pro bankovnictví na základě řádně odůvodněné žádosti požadovat informace přímo od:
a)
příslušných finančních institucí,
b)
holdingových společností nebo poboček příslušné finanční instituce,
c)
neregulovaných provozních jednotek v rámci finanční skupiny nebo konglomerátu, které jsou významné ve vztahu k finančním činnostem příslušných finančních institucí.
Adresáti této žádosti poskytnou orgánu pro bankovnictví ihned a bez zbytečného prodlení srozumitelné, pravdivé a, úplné informace.”
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7a. Pokud adresát žádosti podle odstavce 6 neposkytne srozumitelné, pravdivé a úplné informace, orgán pro bankovnictví případně sdělí tuto skutečnost Evropské centrální bance a informuje příslušné orgány dotčených členských států, které v souladu s vnitrostátním právem s orgánem pro bankovnictví spolupracují s cílem zajistit neomezený přístup k těmto informacím a k veškerým dokumentům, účetním knihám či záznamům, k nimž má adresát zákonný přístup, aby bylo možné tyto informace ověřit.“
19)
Článek 36 se mění takto:
a)
v odstavci 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže orgán pro bankovnictví nejedná v souladu s doporučením, vysvětlí Radě a ESRB důvody pro toto jednání. ESRB informuje Evropský parlament v souladu s čl. 19 odst. 5 nařízení (EU) č. 1092/2010.“;
b)
v odstavci 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Pokud příslušný orgán informuje v souladu s čl. 17 odst.1 nařízení (EU) č. 1092/2010 Radu a ESRB o opatřeních přijatých v reakci na doporučení ESRB, vezme při tom náležitě v úvahu názory rady orgánů dohledu. a informuje rovněž Komisi.“;
20)
Článek 37 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Skupina subjektů působících v bankovnictví zasedá z vlastního podnětu, kdykoli to považuje za nutné, avšak alespoň čtyřikrát ročně.“;
b)
v odstavci 4 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„4. Orgán pro bankovnictví poskytne veškeré nezbytné informace, s výhradou služebního tajemství podle článku 70, a pro skupinu subjektů působících v bankovnictví zajistí potřebnou podporu sekretariátu. Členům skupiny subjektů působících v bankovnictví zastupujícím neziskové organizace, s výjimkou zástupců finančních institucí, je poskytnuta odpovídající náhrada. Výše této náhrady je přinejmenším stejná jako sazby náhrad pro úředníky v souladu s Hlavou V kapitolou 1 oddílem 2 služebního řádu úředníků a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovených nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9) (dále jen„služební řád“). Skupina subjektů působících v bankovnictví může zřizovat pracovní skupiny k technickým otázkám. Funkční období členů skupiny subjektů působících v bankovnictví je dva a půl roku a po jeho uplynutí proběhne nové výběrové řízení.
21)
Článek 40 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
jeden zástupce jmenovaný Radou dohledu Evropské centrální banky, který nemá hlasovací právo;“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„4a. Při účasti na diskuzích, které se netýkají jednotlivých finančních institucí, jak je stanoveno v čl. 44 odst. 4, může být zástupce jmenovaný Radou dohledu Evropské centrální banky doprovázen zástupcem Evropské centrální banky s odbornými znalostmi v oblasti úkolů centrálního bankovnictví.“
22)
V článku 41 se odstavce 2,3 a 4 nahrazují tímto:
„1a. Pro účely článku 17 svolá rada orgánů dohledu nezávislou odbornou skupinu, kterou budou tvořit předseda rady orgánů dohledu a šest dalších členů, kteří nezastupují příslušný orgán, jenž údajně porušil právo Unie, a kteří na dané záležitosti nemají žádný zájem ani nejsou nijak přímo spjati s dotčeným příslušným orgánem.
Každý člen odborné skupiny má jeden hlas.
Rozhodnutí odborné skupiny je přijato, pokud pro něj hlasují alespoň čtyři členové.
2. Pro účely článku 19 svolá rada orgánů dohledu nezávislou odbornou skupinu, kterou budou tvořit předseda rady orgánů dohledu a šest dalších členů, kteří nezastupují příslušné orgány, jež jsou účastníky sporu, a kteří na sporu nemají žádný zájem ani nejsou nijak přímo spjati s dotčenými příslušnými orgány.
Každý člen odborné skupiny má jeden hlas.
Rozhodnutí odborné skupiny je přijato, pokud pro něj hlasují alespoň čtyři její členové.
3. Odborné skupiny uvedené v tomto článku navrhují rozhodnutí podle článku 17 nebo článku 19 ke konečnému přijetí radou orgánů dohledu.
4. Rada orgánů dohledu přijme jednací řád odborných skupin uvedených v tomto článku.“;
23)
V článku 42 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Prvním ani druhým pododstavcem nejsou dotčeny úkoly, které jsou Evropské centrální bance svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013.“;
24)
Článek 44 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Rozhodnutí rady orgánů dohledu jsou přijímána prostou většinou členů. Každý člen má jeden hlas.
Pokud jde o akty uvedené v článcích 10 až 16 a opatření a rozhodnutí přijímaná podle čl. 9 odst. 5 třetího pododstavce a kapitoly VI, přijímá rada orgánů dohledu, odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce, rozhodnutí kvalifikovanou většinou svých členů v souladu s čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a článkem 3 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních, která zahrnuje alespoň prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány ze členských států ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „zúčastněný členský stát“) a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány členských států, které nejsou zúčastněnými členskými státy ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nezúčastněný členský stát“).
Pokud jde o rozhodnutí podle článků 17 a 19, je rozhodnutí navržené odbornou skupinou přijímáno prostou většinou členů rady orgánů dohledu s hlasovacím právem, která by měla zahrnovat prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány ze zúčastněných členských států a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány z nezúčastněných členských států.
Ode dne, kdy se počet členů s hlasovacím právem z nezúčastněných členských států, sníží na čtyři nebo méně, je odchylně od třetího pododstavce rozhodnutí navržené odbornou skupinou přijímáno prostou většinou členů rady orgánů dohledu s hlasovacím právem, která zahrnuje alespoň jeden hlas členů zastupujících příslušné orgány z nezúčastněných členských států.
Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas.
Pokud jde o složení odborné skupiny podle čl. 41 odst. 2, usiluje rada orgánů dohledu o dosažení obecné shody. Jestliže se jí dosáhnout nepodaří, přijímá rada orgánů dohledu rozhodnutí tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas.
Pokud jde o rozhodnutí přijímaná podle čl. 18 odst. 3 a 4, přijímá rada orgánů dohledu, odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce, rozhodnutí prostou většinou členů zastupujících příslušné orgány ze zúčastněných členských států a prostou většinou členů zastupujících příslušné orgány z nezúčastněných členských států.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Členové bez hlasovacího práva a pozorovatelé, s výjimkou předsedy, výkonného ředitele a zástupce Evropské Centrální banky jmenovaného její Radou dohledu, se neúčastní diskuzí rady orgánů dohledu o jednotlivých finančních institucích, pokud čl. 75 odst. 3 nebo akty uvedené v čl. 1 odst. 2 nestanoví jinak.“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4a. Předseda orgánu pro bankovnictví může kdykoli požádat o hlasování. Aniž je dotčeno toto právo a účinnost rozhodovacích postupů orgánu pro bankovnictví, usiluje rada orgánů dohledu při rozhodování o dosažení obecné shody.“;
25)
V čl. 45 odst. 1 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Funkční období členů volených radou orgánů dohledu je dva a půl roku. Toto období může být jednou prodlouženo. Složení správní rady musí být vyvážené a úměrné a musí odrážet složení Unie jako celku. Správní radu tvoří alespoň dva zástupci nezúčastněných členských států. Mandáty se musejí překrývat a použije se vhodný systém rotace členů.“;
26)
V článku 47 se odst. 4 nahrazuje tímto:
„4. Správní rada přijme plán personální politiky orgánu pro bankovnictví a v souladu s čl. 68 odst. 2 nezbytná prováděcí opatření ke služebnímu řádu.“
27)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 49a
Výdaje
Předseda zveřejňuje informace o konaných schůzkách a výdajích na pohoštění. Výdaje se veřejně evidují v souladu se služebním řádem“;
28)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 52a
Výdaje
Výkonný ředitel zveřejňuje informace o konaných schůzkách a výdajích na pohoštění. Výdaje se veřejně evidují v souladu se služebním řádem.“;
29)
V článku 63 se zrušuje odstavec 7.
30)
V článku 81 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. V souvislosti s přímým dohledem nad institucemi nebo infrastrukturami s celoevropskou působností a s ohledem na vývoj na trhu, stabilitu vnitřního trhu a soudržnost Unie jako celku vypracuje Komise výroční zprávu, v níž vyhodnotí, zda je vhodné svěřovat orgánu pro bankovnictví další pravomoci dohledu v této oblasti.“
31)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 81a
Přezkum pravidel hlasování
Ode dne, kdy se počet nezúčastněných členských států sníží na čtyři, přezkoumá Komise pravidla hlasování stanovená v článcích 41 a 44 a podá o jejich fungování zprávu Evropskému parlamentu, Evropské radě a Radě, přičemž zohlední zkušenosti získané při uplatňování tohoto nařízení.“
Článek 2
Aniž je dotčen článek 81 nařízení (EU) č. 1093/2010, Komise do 31. prosince 2015 zveřejní zprávu o použití ustanovení tohoto nařízení, pokud jde o:
a)
složení správní rady; a
b)
složení nezávislých odborných skupin uvedených v článku 41 nařízení (EU) č. 1093/2010, které připravuje rozhodnutí pro účely článků 17 a 19 uvedeného nařízení.
Tato zpráva zejména zohlední jakýkoli vývoj počtu zúčastněných členských států a zjistí, zda na základě takového vývoje nejsou nezbytné případné další úpravy uvedených ustanovení, aby bylo zajištěno, že orgán pro bankovnictví přijímá rozhodnutí v zájmu udržení a posílení vnitřního trhu finančních služeb.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.