RÅDETS FORORDNING (EU, Euratom) Nr. 609/2014
af 26. maj 2014
om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra moms og BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav
(omarbejdning)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, stk. 2,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Revisionsret (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (2) er blevet væsentligt ændret gentagne gange. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør den omarbejdes af klarhedshensyn.
(2)
Visse bestemmelser i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 er blevet indsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 608/2014 (3) og er således ikke omfattet af denne forordning. Disse bestemmelser vedrører beregningen og opførelsen på budgettet af restbeløbet, kontrol og overvågning af egne indtægter og relevant meddelelsespligt samt Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter.
(3)
Unionen bør få rådighed over de egne indtægter, der er omhandlet i artikel 2 i Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom (4), på den mest hensigtsmæssige måde, og der bør derfor fastsættes bestemmelser for, hvorledes medlemsstaterne skal stille disse egne indtægter til rådighed for Kommissionen. Denne forordning overtager bestemmelserne om overdragelse af traditionelle egne indtægter omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, egne indtægter fra merværdiafgift (moms) omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b), i denne afgørelse (»egne indtægter fra moms«) og egne indtægter fra bruttonationalindkomst (BNI) omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), i samme afgørelse (»egne indtægter fra BNI«), som tidligere var omfattet af forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.
(4)
Begrebet »fastlæggelse« bør defineres i forbindelse med de egne indtægter, og detaljerede bestemmelser for pligten til at fastlægge de traditionelle egne indtægter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, bør fastsættes.
(5)
For så vidt angår egne indtægter fra sukkerafgifterne, for hvilke på den ene side indtægternes opkrævning og regnskabsåret og på den anden side udgifterne vedrørende samme produktionsår bør falde sammen, bør medlemsstaterne overdrage Kommissionen egne indtægter fra afgifterne i sukkersektoren i løbet af det regnskabsår, hvor de fastlægges.
(6)
Medlemsstaterne bør holde de bilag og oplysninger, som er nødvendige for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser med hensyn til Unionens egne indtægter, til rådighed for Kommissionen og i givet fald fremsende dem til denne.
(7)
De myndigheder i medlemsstaterne, der har til opgave at opkræve egne indtægter, bør til enhver tid kunne stille bilagene vedrørende denne opkrævning til rådighed for Kommissionen.
(8)
Der bør foreskrives særskilt bogføring af ikkeinddrevne fordringer. Denne bogføring og fremsendelsen af en kvartalsopgørelse herover skal sætte Kommissionen i stand til bedre at følge medlemsstaternes inddrivelse af disse egne indtægter, navnlig hvor der er tale om svig og uregelmæssigheder.
(9)
Der bør indføres en forældelsesfrist for forhold mellem medlemsstaterne og Kommissionen, eftersom nye fordringer, som medlemsstaterne fastlægger for tidligere regnskabsår, skal betragtes som vedrørende det løbende regnskabsår.
(10)
For at sikre, at Unionens budget vil blive finansieret under alle omstændigheder, bør der fastlægges en procedure med hensyn til de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI, der er udarbejdet i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 (5), således at medlemsstaterne hver måned overdrager Unionen en tolvtedel af de egne indtægter, der er opført på budgettet, og senere foretager en regulering af de således overdragne beløb i overensstemmelse med det faktiske grundlag for de egne indtægter fra moms og de relevante ændringer af BNI, når disse kendes fuldt ud.
(11)
Konsekvensen af ændringer i BNI-dataene, som foretages efter det enkelte regnskabsårs afslutning, for finansieringen af bruttoreduktionen bør præciseres.
(12)
Overdragelsen af de egne indtægter skal ske ved, at de skyldige beløb krediteres en konto, der er oprettet med henblik herpå i Kommissionens navn hos hver medlemsstats finansforvaltning eller hos det af hver medlemsstat udpegede organ. For at begrænse midlernes bevægelser til det for gennemførelsen af budgettet nødvendige skal Unionen indskrænke sig til på disse konti kun at hæve de beløb, som er nødvendige for at dække Kommissionens likviditetsbehov.
(13)
Kommissionen bør råde over den nødvendige likviditet til at kunne opfylde de lovgivningsmæssige krav med hensyn til udbetalinger, der er koncentreret i årets første måneder, især de specifikke behov i forbindelse med betaling af udgifter under Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (6).
(14)
I overensstemmelse med princippet om sund finansiel forvaltning bør der sørges for, at omkostningerne til inddrivelse af renter, der er påløbet de egne indtægter, som er blevet overdraget for sent, ikke overstiger det skyldige rentebeløb.
(15)
Meddelelsen af gældsafskrivningssager vedrørende fastlagte fordringer, der er erklæret eller anses for uinddrivelige, bør harmoniseres.
(16)
Et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen kan bidrage til, at de finansielle regler om egne indtægter anvendes korrekt.
(17)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7).
(18)
Rådgivningsproceduren bør anvendes til vedtagelsen af gennemførelsesretsakter for at fastlægge de nærmere regler for de månedlige opgørelser af fordringer på traditionelle egne indtægter og de kvartalsvise opgørelser af de særskilte konti samt for sager vedrørende uinddrivelige beløb på over 50 000 EUR i betragtning af den tekniske karakter af disse retsakter, som kræves til meddelelsesformål.
(19)
Forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 bør ophæves.
(20)
Af overensstemmelseshensyn og i lyset af artikel 11 i afgørelse 2014/335/EU, Euratom bør denne forordning træde i kraft samme dag som nævnte afgørelse og bør finde anvendelse fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastlægges regler for overdragelsen til Kommissionen af Unionens egne indtægter som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), b) og c), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom.
Artikel 2
Dato for fastlæggelse af traditionelle egne indtægter
1. Med henblik på anvendelsen af denne forordning opstår der en fordring for Unionen på de i artikel 2, stk. 1, litra a), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom omhandlede traditionelle egne indtægter, når toldbestemmelsernes betingelser om bogføring af fordringen er opfyldt, og beløbet er meddelt debitor.
2. Den i stk. 1 omhandlede fastlæggelse anses for at have fundet sted på den i toldbestemmelserne fastsatte bogføringsdato.
Hvad angår de afgifter mv., som indgår i den fælles markedsordning for sukker, anses den stk. 1 omhandlede fastlæggelse for at have fundet sted på datoen for den meddelelse, der er omhandlet i bestemmelserne for sukkersektoren.
Såfremt en sådan meddelelse ikke udtrykkelig er nævnt, fastsættes bogføringsdatoen som den dato, hvor medlemsstaterne har fastlagt debitorernes skyldige beløb, om nødvendigt som aconto- eller som saldoindbetaling.
3. I tilfælde af tvister anses de kompetente administrative myndigheder, med henblik på den i stk. 1 omhandlede fastlæggelse, for at kunne beregne fordringens størrelse senest ved den første administrative afgørelse, hvorved der gives debitor meddelelse om det skyldige beløb, eller ved forelæggelsen af sagen for den retlige myndighed, såfremt denne begivenhed indtræder først.
Den i stk. 1 omhandlede fastlæggelse anses for at have fundet sted på datoen for afgørelsen eller på datoen for den beregning, der skal foretages efter indledning af sagen.
4. Stk. 1 anvendes, når den afgivne meddelelse skal berigtiges.
Artikel 3
Opbevaring af bilag
Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at bilagene vedrørende fastlæggelsen og overdragelsen af egne indtægter opbevares i mindst tre kalenderår regnet fra udgangen af det år, de vedrører.
Bilagene vedrørende de statistiske metoder og det statistikgrundlag, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, opbevares af medlemsstaterne indtil den 30. september i det fjerde år efter det pågældende regnskabsår. Bilagene vedrørende grundlaget for de egne indtægter fra moms opbevares i samme tidsrum.
Såfremt det ved den revision, der foretages i henhold til artikel 2, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 608/2014 eller artikel 11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 (8) af de i stk. 1 og 2 nævnte bilag, viser sig nødvendigt at foretage en berigtigelse, opbevares disse bilag i så lang tid ud over den i stk. 1 fastsatte frist, at nævnte berigtigelse kan foretages og kontrolleres.
Når en tvist mellem en medlemsstat og Kommissionen vedrørende forpligtelsen til at overdrage et bestemt beløb af egne indtægter bilægges efter fælles aftale eller ved en afgørelse truffet af Den Europæiske Unions Domstol, overdrager medlemsstaten de bilag, der er nødvendige for den finansielle opfølgning, til Kommissionen inden for to måneder efter bilæggelsen.
Artikel 4
Administrativt samarbejde
1. Hver medlemsstat meddeler Kommissionen følgende:
a)
benævnelsen på de tjenestegrene eller organer, som er ansvarlige for fastlæggelsen, opkrævningen, overdragelsen og kontrollen af egne indtægter, samt de vigtigste bestemmelser vedrørende disse tjenestegrenes og organers rolle og funktion
b)
de almindelige love og administrative bestemmelser og de almindelige bogføringsforskrifter vedrørende fastlæggelsen, opkrævningen, overdragelsen og Kommissionens kontrol af egne indtægter
c)
den nøjagtige betegnelse på alle de administrative og regnskabsmæssige oversigter, hvori de i artikel 2 nævnte fordringer er opført, herunder særlig dem, som anvendes til opstillingen af det i artikel 6 nævnte regnskab.
Der skal straks gives Kommissionen meddelelse om enhver ændring i disse benævnelser eller bestemmelser.
2. Kommissionen meddeler efter anmodning fra en medlemsstat de andre medlemsstater de i stk. 1 omhandlede oplysninger.
Artikel 5
Gældende satser
Den ensartede sats, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, fastsættes under budgetbehandlingen og beregnes som en procentdel af summen af medlemsstaternes anslåede bruttonationalindkomst (BNI), således at den fuldt ud dækker den del af budgettet, der ikke finansieres ved den indtægt, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, ved finansielle bidrag til supplerende programmer for forskning og teknologisk udvikling og ved andre indtægter.
I budgettet angives denne sats med et tal med så mange decimaler, som det er nødvendigt for at foretage en fuldstændig fordeling af de egne indtægter fra BNI mellem medlemsstaterne.
KAPITEL II
BOGFØRING AF EGNE INDTÆGTER
Artikel 6
Bogføring og meddelelse
1. Et regnskab over egne indtægter, opdelt efter indtægternes art, føres af hver medlemsstats finansforvaltning eller af det af hver medlemsstat udpegede organ.
2. Af hensyn til bogføringen af egne indtægter sker fastlæggelsen af regnskabet tidligst kl. 13 den sidste arbejdsdag i den måned, hvor fastlæggelsen har fundet sted.
3. De i henhold til artikel 2 fastlagte fordringer opføres, med forbehold af andet afsnit, i regnskabet senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen blev fastlagt.
De fordringer, der er fastlagt, men ikke opført i det regnskab, der er omhandlet i første afsnit, fordi de endnu ikke er inddrevet, og der ikke er stillet sikkerhed, opføres inden for den i første afsnit fastsatte frist i et særskilt regnskab. Medlemsstaterne kan benytte samme fremgangsmåde, når fordringer, der er fastlagt og dækket af garantier, anfægtes og forventes at blive ændret som følge af de opståede uoverensstemmelser.
De egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI bogføres dog, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, som nævnt i første afsnit således:
-
den første arbejdsdag i hver måned bogføres en tolvtedel, jf. artikel 10, stk. 3
-
hvert år bogføres saldiene, jf. artikel 10, stk. 4 og 6, og justeringer heraf, jf. artikel 10, stk. 5 og 7, med undtagelse af de i artikel 10, stk. 5, første led, omhandlede særlige justeringer, som bogføres den første arbejdsdag i den måned, der følger efter indgåelsen af aftalen mellem den berørte medlemsstat og Kommissionen.
Fastlagte fordringer vedrørende afgifter i henhold til den fælles markedsordning for sukker anføres i det regnskab, der er nævnt i første afsnit. Hvis disse fordringer ikke inddrives inden for den fastsatte frist, kan medlemsstaterne berigtige den oprindelige postering og undtagelsesvis opføre fordringerne i det særskilte regnskab.
4. Inden for den i stk. 3 fastsatte frist indsender hver medlemsstat til Kommissionen:
a)
en månedlig regnskabsopgørelse over de i stk. 3, første afsnit, omhandlede fordringer
b)
en kvartalsopgørelse over det særskilte regnskab, der er omhandlet i stk. 3, andet afsnit.
Sammen med disse månedlige regnskabsopgørelser indsender de medlemsstater, for hvilke det er relevant, oplysninger om eller opgørelser over de fradrag i de egne indtægter, de har foretaget på grundlag af bestemmelser om områder med særlig status.
Sammen med den sidste kvartalsopgørelse for hvert regnskabsår sender medlemsstaterne et skøn over de samlede fordringer opført i det særskilte regnskab ved udgangen af hvert regnskabsår, hvis inddrivelse er usikker.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, som fastlægger den nærmere udformning af måneds- og kvartalsopgørelserne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 16, stk. 2.
Artikel 7
Regnskabsmæssige berigtigelser
Efter den 31. december i det tredje år efter et givent regnskabsår vil det samlede beløb anført i de månedlige opgørelser fra medlemsstaten som omhandlet i artikel 6, stk. 4, første afsnit, vedrørende det pågældende regnskabsår, ikke længere blive berigtiget, undtagen på de punkter, som enten Kommissionen eller den pågældende medlemsstat har gjort opmærksom på inden dette tidspunkt.
Artikel 8
Berigtigelser af fastlæggelser
Berigtigelser foretaget i henhold til artikel 2, stk. 4, lægges til eller trækkes fra det samlede beløb for de fastlagte fordringer. De bogføres som omhandlet i artikel 6, stk. 3, første og andet afsnit, og anføres i de i artikel 6, stk. 4, omhandlede opgørelser for den periode, hvori disse berigtigelser har fundet sted.
KAPITEL III
OVERDRAGELSE AF EGNE INDTÆGTER
Artikel 9
Finansforvaltning og bogføring
1. Som fastlagt i artikel 10 indbetaler hver enkelt medlemsstat egne indtægter på den konto, som med henblik herpå er oprettet i Kommissionens navn hos medlemsstatens finansforvaltning eller hos det af medlemsstaten udpegede organ.
Denne konto føres i national valuta vederlagsfrit.
2. Medlemsstaterne eller de organer, de har udpeget, sender følgende til Kommissionen ad elektronisk vej:
a)
et kontoudtog eller en kreditnota, der viser bogføringen af de egne indtægter, den arbejdsdag, hvor de egne indtægter krediteres Kommissionens konto
b)
med forbehold af litra a) et kontoudtog, der viser bogføringen af de egne indtægter, senest den anden arbejdsdag efter krediteringen af kontoen.
3. De krediterede beløb bogføres i euro i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012(»finansforordningen«) (9) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (10).
Artikel 10
Fastlæggelse af beløb, tidsrammer for overdragelse, justeringer
1. Efter fradrag af opkrævningsomkostninger, jf. artikel 2, stk. 3, og artikel 10, stk. 3, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, foretages krediteringen af de i artikel 2, stk. 1, litra a), i nævnte afgørelse omhandlede traditionelle egne indtægter senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen blev fastlagt i henhold til artikel 2 i denne forordning.
For de fordringer, som er opført i det særskilte regnskab i henhold til artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i denne forordning, skal krediteringen dog foretages senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen er indgået.
2. Medlemsstaterne kan om nødvendigt af Kommissionen opfordres til en anticiperet kreditering en måned tidligere for så vidt angår andre indtægter end de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI på grundlag af de oplysninger, de er i besiddelse af den femtende i samme måned.
Reguleringen af hver anticiperet kreditering foretages den følgende måned ved den i stk. 1 nævnte kreditering. Regulering består i en negativ kreditering af et beløb svarende til det, der er angivet ved den anticiperede kreditering.
3. De egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI krediteres, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, den første arbejdsdag i hver måned med en tolvtedel af de beløb, der er opført herfor på budgettet, omregnet til national valuta efter omvekslingskursen på den sidste noteringsdag i kalenderåret forud for regnskabsåret, således som denne kurs er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven.
Kommissionen kan specielt med henblik på betalingen af udgifterne vedrørende EGFL i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 og på baggrund af Unionens likviditetssituation opfordre medlemsstaterne til at fremrykke krediteringen af en tolvtedel eller af en brøkdel af en tolvtedel af de beløb, der i budgettet er opført som egne indtægter fra moms og egne indtægter fra BNI, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, med én eller to måneder i et regnskabsårs første kvartal.
Efter første kvartal kan den ønskede månedlige kreditering ikke overstige en tolvtedel af de egne indtægter fra moms og BNI, og den skal holdes inden for rammerne af de beløb, der er opført på budgettet i denne henseende.
Kommissionen underretter medlemsstaterne herom på forhånd og senest to uger før den ønskede kreditering.
De i ottende afsnit fastsatte bestemmelser om kreditering i januar i hvert regnskabsår og de bestemmelser, der finder anvendelse, når budgettet ikke er endeligt vedtaget inden regnskabsårets begyndelse, og som er fastsat i niende afsnit, finder anvendelse på de fremrykkede krediteringer.
Enhver ændring af den ensartede sats for de egne indtægter fra moms, af satsen for de egne indtægter fra BNI, af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af finansieringen heraf som omhandlet i artikel 4 og 5 i afgørelse 2014/335/EU, Euratom og af finansieringen af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige skal være begrundet ved et endeligt vedtaget ændringsbudget og medfører en justering af de tolvtedele, der er opført siden regnskabsårets begyndelse.
Disse justeringer foretages i forbindelse med den første kreditering efter den endelige vedtagelse af ændringsbudgettet, hvis dette vedtages inden den sekstende i måneden. I modsat fald finder justeringerne sted i forbindelse med den anden kreditering efter den endelige vedtagelse. Uanset artikel 11 i finansforordningen opføres disse justeringer i regnskabet for det regnskabsår, som det pågældende ændringsbudget refererer til.
De tolvtedele, der krediteres i januar i hvert regnskabsår, beregnes på grundlag af de beløb, der er opført i det budgetforslag, som er omhandlet i artikel 314, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), og omregnet til national valuta efter omvekslingskursen på den første noteringsdag efter den 15. december i det kalenderår, der går forud for regnskabsåret. Disse beløb reguleres i forbindelse med krediteringen for den efterfølgende måned.
Er budgettet ikke endeligt vedtaget senest to uger inden krediteringen for januar i det følgende regnskabsår, opfører medlemsstaterne den første arbejdsdag i hver måned, inklusive januar måned, en tolvtedel af beløbet af de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI, der er opført på det seneste endeligt vedtagne budget, under hensyntagen til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige. Disse beløb reguleres i forbindelse med den første kreditering efter den endelige vedtagelse af budgettet, hvis dette vedtages inden den sekstende i måneden. I modsat fald finder reguleringen sted i forbindelse med den anden kreditering efter den endelige vedtagelse af budgettet.
4. På grundlag af den i artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 nævnte årlige oversigt over grundlaget for de egne indtægter fra moms debiteres hver medlemsstat for det beløb, der er beregnet ud fra de oplysninger, som findes i denne oversigt, ved at anvende den for det foregående regnskabsår gældende ensartede sats, og krediteres for de 12 indbetalinger, der har fundet sted i løbet af dette regnskabsår. Grundlaget for de egne indtægter fra moms i en medlemsstat, på hvilken denne sats anvendes, kan dog ikke overstige den procentdel af landets BNI, der er fastsat i artikel 2, stk. 1, litra b), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, jf. denne afgørelses artikel 2, stk. 7, første afsnit. Kommissionen opgør saldoen og meddeler medlemsstaterne beløbet i tilstrækkelig god tid til, at de kan opføre det på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år.
5. Eventuelle berigtigelser af grundlaget for de egne indtægter fra moms, jf. artikel 9, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, medfører for hver berørt medlemsstat, hvis grundlag, inklusive disse berigtigelser, ikke overstiger de procentdele, der er anført i artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 10, stk. 2, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, at den saldo, der er udregnet i henhold til nærværende artikels stk. 4, justeres således:
-
berigtigelser, der i henhold til artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 er foretaget indtil 31. juli, medfører en samlet justering, der opføres på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år. En særskilt justering kan dog opføres inden denne dato, hvis den berørte medlemsstat og Kommissionen er enige herom
-
såfremt de foranstaltninger, Kommissionen har truffet med henblik på berigtigelse af grundlaget som omhandlet i artikel 9, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, fører til en justering af de beløb, der er krediteret den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, omhandlede konto, foretages justeringen inden for den frist, som Kommissionen har fastsat ved iværksættelsen af disse foranstaltninger.
Korrektioner i BNI, jf. stk. 7 i denne artikel, medfører ligeledes en justering af saldoen for de medlemsstater, hvis grundlag, inklusive berigtigelserne, der er omhandlet i første afsnit i dette stykke, udjævnes til de procentdele, der er anført i artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 10, stk. 2, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom.
Kommissionen giver medlemsstaterne meddelelse om disse justeringer i så god tid, at de kan opføre dem på den i artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år.
Særlige justeringer kan imidlertid opføres på ethvert tidspunkt, hvis den berørte medlemsstat og Kommissionen er enige herom.
6. På grundlag af de tal for BNI-aggregatet, opgjort i markedspriser, og dets bestanddele for det foregående regnskabsår, som medlemsstaterne har fremsendt i medfør af artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, debiteres hver medlemsstat for det beløb, der fremkommer, når satsen for det foregående regnskabsår anvendes på BNI, samt for krediteringer, der har fundet sted i løbet af det nævnte regnskabsår. Kommissionen opgør saldoen og meddeler medlemsstaterne beløbet i tilstrækkelig god tid til, at de kan opføre det på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år.
7. Eventuelle korrektioner i BNI for tidligere regnskabsår, jf. artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 med forbehold af artikel 5 i samme, medfører en justering af hver berørt medlemsstats saldo, der er beregnet i henhold til stk. 6 i nærværende artikel. Denne justering beregnes som fastsat i stk. 5, første afsnit, i nærværende artikel. Kommissionen giver medlemsstaterne meddelelse om justeringerne af saldiene, således at de kan opføre beløbet på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år. Efter den 30. september i det fjerde år efter et givet regnskabsår tages der ikke længere hensyn til eventuelle korrektioner i BNI, undtagen på de punkter, hvor enten Kommissionen eller medlemsstaten forinden har givet meddelelse om en sådan korrektion.
8. Med de i stk. 4 til 7 omhandlede justeringer ændres indtægterne i det regnskabsår, hvori disse justeringer finder sted.
Det indtægtsbeløb, der er opført på budgettet for det løbende regnskabsår, kan via et ændringsbudget forhøjes eller formindskes med det beløb, der følger af disse operationer, i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 608/2014.
9. Finansieringen af bruttoreduktionerne til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige vil ikke senere blive ændret i tilfælde af ændringer af BNI-data i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003.
Artikel 11
Tilpasning i forbindelse med ikkedeltagelse
1. Når en medlemsstat, i overensstemmelse med TEUF og protokol 21 og 22 hertil, ikke deltager i finansieringen af en bestemt foranstaltning eller politik gennemført af EU, har den ret til en justering, beregnet efter denne artikels stk. 2, af det beløb, den har indbetalt som egne indtægter for hvert regnskabsår, hvor den ikke har deltaget.
2. Kommissionen beregner justeringen i løbet af det regnskabsår, der følger efter det pågældende regnskabsår, samtidig med at den beregner BNI-saldiene, jf. artikel 10 i denne forordning.
Beregningen sker på grundlag af følgende oplysninger om det pågældende regnskabsår:
a)
BNI-aggregatet i markedspriser og dets komponenter
b)
den budgetmæssige gennemførelse af aktionsudgifterne i forbindelse med den pågældende foranstaltning eller politik.
Justeringen beregnes ved at multiplicere de samlede relevante udgifter, med undtagelse af de udgifter, der finansieres af deltagende tredjelande, med den procentdel, som den justeringsberettigede medlemsstats BNI udgør i forhold til medlemsstaternes samlede BNI. Justeringen finansieres af de deltagende medlemsstater. For at bestemme den enkelte medlemsstats andel af finansieringen divideres dens BNI med de deltagende medlemsstaters samlede BNI. Ved beregningen af justeringen sker omregningen mellem national valuta og euro til vekselkursen på den sidste kursnoteringsdag i det kalenderår, der går forud for det pågældende regnskabsår.
Justeringen foretages kun én gang det pågældende år og er definitiv, idet den ikke ændres i tilfælde af en senere ændring af BNI-tallet.
3. Kommissionen meddeler medlemsstaterne justeringsbeløbet i tilstrækkelig god tid til, at de kan kreditere den konto, der er nævnt i artikel 9, stk. 1, i denne forordning, med beløbet senest den første arbejdsdag i december samme år.
Artikel 12
Morarenter ved for sen overdragelse
1. Enhver forsinkelse af krediteringen af den i artikel 9, stk. 1, foreskrevne konto medfører, at den pågældende medlemsstat skal betale morarenter.
Morarentebeløb under 500 EUR opkræves dog ikke.
2. For medlemsstaterne af Den Økonomiske og Monetære Union er rentesatsen lig med den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første dag i forfaldsmåneden, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med to procentpoint.
Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse. Den således forhøjede sats anvendes på hele forsinkelsesperioden.
3. For de medlemsstater, der ikke deltager i Den Økonomiske og Monetære Union, er rentesatsen lig med den sats, som de respektive nationale centralbanker anvender på deres vigtigste refinansieringstransaktioner den første dag i forfaldsmåneden, forhøjet med to procentpoint, eller for medlemsstater, hvor en sådan rentesats ikke foreligger, den nærmest tilsvarende rente, der finder anvendelse den første dag i forfaldsmåneden på medlemsstatens valutamarked, forhøjet med to procentpoint.
Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse. Den således forhøjede sats anvendes på hele forsinkelsesperioden.
4. For betaling af de i stk. 1 omhandlede renter finder artikel 9, stk. 2 og 3, tilsvarende anvendelse.
Artikel 13
Uinddrivelige fordringer
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at de beløb, som svarer til de i henhold til artikel 2 fastlagte fordringer, overdrages til Kommissionen efter de i denne forordning indeholdte regler.
2. Medlemsstaterne fritages for at overdrage Kommissionen beløb svarende til de i henhold til artikel 2 fastlagte fordringer, der viser sig uinddrivelige af en af nedenstående grunde:
a)
på grund af force majeure
b)
af andre grunde, som ikke kan tilskrives dem.
Fastlagte fordringer erklæres for uinddrivelige ved afgørelse truffet af den kompetente administrative myndighed, der fastslår, at beløbet ikke kan inddrives.
Fastlagte fordringer anses for uinddrivelige senest fem år efter den dato, hvor beløbet er fastlagt i overensstemmelse med artikel 2, eller - i tilfælde af administrativ eller retlig anke - efter meddelelse, notifikation eller offentliggørelse af den endelige afgørelse.
Ved betaling i rater skal femårsperioden tidligst regnes fra den sidste faktiske betaling, forudsat at denne ikke bringer saldoen ned på nul.
Beløb, der er erklæret eller anses for uinddrivelige, slettes definitivt i det særskilte regnskab, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3, andet afsnit. De slettede beløb anføres i et bilag til den kvartalsopgørelse, der er omhandlet i artikel 6, stk. 4, første afsnit, og eventuelt i de kvartalsvise beskrivelser, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EU) nr. 608/2014.
3. Senest tre måneder efter den administrative afgørelse, der er nævnt i denne artikels stk. 2, eller efter den tidsfrist, der er nævnt i samme stykke, sender medlemsstaterne Kommissionen en meddelelse med oplysninger om tilfælde, hvor denne artikels stk. 2 er blevet anvendt, dog kun hvis de fastlagte fordringer drejer sig om et beløb på over 50 000 EUR.
Meddelelsen skal give Kommissionen mulighed for at vurdere de grunde omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a) og b), der har forhindret den pågældende medlemsstat i at overdrage beløbet, og de foranstaltninger, som denne har truffet for at sikre inddrivelsen.
Meddelelsen skal udformes efter en model opstillet af Kommissionen. Med henblik herpå vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 16, stk. 2.
4. Inden for en frist på seks måneder regnet fra modtagelsen af den i stk. 3 omhandlede meddelelse fremsender Kommissionen sine bemærkninger til den pågældende medlemsstat.
Hvis Kommissionen har anmodet om supplerende oplysninger, løber fristen på seks måneder fra modtagelsen af de supplerende oplysninger, der er anmodet om.
KAPITEL IV
LIKVIDITETSSTYRING
Artikel 14
Krav til likviditetsstyringen
1. Kommissionen kan disponere over de beløb, der er krediteret de i artikel 9, stk. 1, omhandlede konti, i det omfang det er nødvendigt for at dække dens likviditetsbehov i forbindelse med gennemførelsen af budgettet.
2. Overskrider likviditetsbehovet indeståendet på disse konti, kan Kommissionen hæve beløb ud over de samlede indeståender, såfremt de fornødne budgetbevillinger er disponible, og inden for rammerne af de egne indtægter som fastsat i budgettet. I så fald giver den på forhånd medlemsstaterne meddelelse om de forventede overskridelser.
3. Alene i tilfælde af misligholdelse fra den begunstigedes side i forbindelse med lån, der er optaget, eller som der er stillet garanti for i medfør af Rådets forordninger og afgørelser under sådanne omstændigheder, at Kommissionen ikke har mulighed for at træffe andre foranstaltninger i henhold til de finansielle ordninger, der finder anvendelse på sådanne lån, i så god tid, at Unionens retlige forpligtelser over for långiverne kan overholdes, kan bestemmelserne i stk. 2 og 4 finde midlertidig anvendelse uanset betingelserne i stk. 2, for at sikre betalingen af afdrag og renter på Unionens gæld.
4. Forskellen mellem de samlede indeståender og likviditetsbehovet fordeles mellem medlemsstaterne, så vidt muligt i forhold til overslaget over indtægterne på budgettet fra hver enkelt stat.
Artikel 15
Efterkommelse af betalingsanvisninger
1. Medlemsstaterne eller de organer, som de har udpeget, skal efterkomme Kommissionens betalingsanvisninger efter Kommissionens instrukser og senest tre arbejdsdage efter modtagelsen. Medlemsstaterne skal dog gennemføre transaktioner vedrørende likviditetsbevægelser inden for de af Kommissionen opgivne frister.
2. Medlemsstaterne eller de organer, som de har udpeget, skal ad elektronisk vej og senest anden arbejdsdag efter hver enkelt transaktion tilsende Kommissionen et kontoudtog, der viser de hertil knyttede transaktioner.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 16
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter, jf. artikel 7 i forordning (EU) nr. 608/2014. Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
Artikel 17
Overgangsbestemmelse om rentesatsen
Den sats, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 i den udgave, der fandt anvendelse, inden Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2028/2004 (11), trådte i kraft, finder anvendelse ved beregningen af morarenter også i de tilfælde, hvor forfaldsdatoen indtræder inden den 1. december 2004.
Artikel 18
Ophævelse
1. Forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 ophæves.
2. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for ikrafttræden af afgørelse 2014/335/EU, Euratom.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 2014.
NAŘÍZENÍ RADY (EU, Euratom) č. 609/2014
ze dne 26. května 2014
o metodách a postupu pro poskytování tradičních vlastních zdrojů a vlastních zdrojů z DPH a HND a o opatřeních ke krytí hotovostních nároků
(přepracované znění)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 322 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského účetního dvora (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 (2) bylo několikrát podstatně změněno. Jelikož je nutné provést další změny, mělo by být v zájmu jasnosti přepracováno.
(2)
Některá ustanovení nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 byla začleněna do nařízení Rady (EU, Euratom) č. 608/2014 (3), a nemají tedy být předmětem tohoto nařízení. Tato ustanovení se týkají výpočtu zůstatku a jeho zahrnutí do rozpočtu, kontroly vlastních zdrojů a dohledu nad nimi a příslušných požadavků na podávání zpráv, jakož i Poradního výboru pro vlastní zdroje (ACOR).
(3)
Unie musí mít vlastní zdroje uvedené v článku 2 rozhodnutí Rady 2014/335/EU, Euratom (4) dostupné za co nejlepších podmínek. Z tohoto důvodu je třeba stanovit pravidla, podle kterých členské státy tyto vlastní zdroje poskytují Komisi. Toto nařízení přebírá pravidla týkající se poskytování tradičních vlastních zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, vlastních zdrojů pocházejících z daně z přidané hodnoty (DPH) uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b) uvedeného rozhodnutí (dále jen „vlastní zdroj z DPH“) a vlastních zdrojů pocházejících z hrubého národního důchodu (HND) uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. c) uvedeného rozhodnutí (dále jen „vlastní zdroj z HND“), jež byla dříve součástí nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
(4)
Je třeba definovat pojem stanovení v souvislosti s vlastními zdroji a je třeba stanovit podrobné podmínky, za kterých je plněna povinnost stanovovat tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
(5)
Pro vlastní zdroje pocházející z dávek z cukru, které je nutno uhradit v rozpočtovém roce odpovídajícím hospodářskému roku, k němuž se daný výdaj vztahuje, by mělo být stanoveno, že členské státy poskytují prostředky z těchto dávek Komisi v průběhu rozpočtového roku, ve kterém jsou stanoveny.
(6)
Členské státy by měly uchovávat k dispozici Komise a v případě potřeby jí poskytovat dokumenty a informace potřebné k tomu, aby mohla uplatňovat pravomoci, které jí byly svěřeny v souvislosti s vlastními zdroji Unie.
(7)
Vnitrostátní orgány příslušné k vybírání vlastních zdrojů by měly být schopny kdykoli Komisi předložit podklady o vybraných vlastních zdrojích.
(8)
Je třeba vést zvláštní účty pro dosud neuhrazené nároky. Tyto účty a předkládání čtvrtletních výkazů z nich by měly umožnit Komisi podrobněji sledovat činnost, kterou členské státy vyvíjejí při vybírání vlastních zdrojů, a zejména těch, které jsou ohroženy podvody a nesrovnalostmi.
(9)
Měla by být stanovena lhůta pro vztahy mezi členskými státy a Komisí vzhledem k tomu, že se nové nároky stanovené členským státem vůči jeho poplatníkům dřívějších rozpočtových roků považují za nároky týkající se běžného rozpočtového roku.
(10)
Aby se zajistilo, že rozpočet Unie bude financován za všech okolností, měl by být stanoven postup ohledně vlastních zdrojů z DPH a vlastních zdrojů z HND, jež byly vytvořeny v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 (5), podle kterého by členské státy poskytovaly Unii vlastní zdroje uvedené v rozpočtu ve formě stálých měsíčních dvanáctin, a poté by poskytnuté částky upravily podle skutečného základu vlastních zdrojů z DPH a příslušných změn HND, jakmile budou plně zjištěny.
(11)
Měl by být vyjasněn dopad úprav údajů o HND, které se provádějí po skončení každého rozpočtového roku, na financování hrubého snížení.
(12)
Vlastní zdroje musí být poskytovány tak, že se dlužné částky uloží na zvláštní účet otevřený k tomuto účelu na jméno Komise u ministerstva financí nebo jiného subjektu, který každý členský stát určí. K omezení pohybu finančních prostředků na míru nezbytně nutnou pro plnění rozpočtu se musí Unie omezit při čerpání z těchto účtů pouze na výběry, které slouží k pokrytí hotovostních nároků Komise.
(13)
Komise musí mít dostatečné peněžní prostředky, aby vyhověla regulačním požadavkům na platby soustředěné hlavně v počátečních měsících roku, zejména pokud jde o zvláštní potřeby ohledně plateb výdajů Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) podle nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (6).
(14)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení je třeba dbát na to, aby náklady na výběr úroků z vlastních zdrojů, které byly dány k dispozici opožděně, nepřesáhly částku odpovídající výši splatných úroků.
(15)
Podávání zpráv o odpisech týkajících se stanovených nároků, jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné, by mělo být sjednoceno.
(16)
Úzká spolupráce mezi členskými státy a Komisí usnadní správné uplatňování finančních předpisů týkajících se vlastních zdrojů.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(18)
Vzhledem k odborné povaze těchto aktů požadovaných pro účely podávání výkazů by při přijímání prováděcích aktů s cílem zavést podrobná pravidla pro měsíční výkazy z účtů, na nichž jsou zapsány nároky na tradiční vlastní zdroje, pro čtvrtletní výkazy ze zvláštních účtů, jakož i pro řešení případů týkajících se částek, které nelze vybrat a které převyšují 50 000 EUR, měl být používán poradní postup.
(19)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 by mělo být zrušeno.
(20)
Z důvodů jednotnosti a s přihlédnutím k článku 11 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom by toto nařízení mělo vstoupit v platnost ve stejný den jako uvedené rozhodnutí a mělo by se použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět nařízení
Toto nařízení stanoví pravidla pro poskytování vlastních zdrojů Unie uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), b) a c) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom Komisi.
Článek 2
Den stanovení tradičních vlastních zdrojů
1. Pro účely tohoto nařízení se nárok Unie na tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom stanoví, jakmile jsou splněny podmínky stanovené celními předpisy, které se týkají zaúčtování částky nároku a vyrozumění dlužníka.
2. Dnem stanovení podle odstavce 1 je den zaúčtování podle celních předpisů.
U dávek a dalších poplatků vyplývajících ze společné organizace trhu s cukrem je dnem stanovení podle odstavce 1 den vyrozumění podle předpisů upravujících odvětví cukru.
Není-li toto vyrozumění výslovně upraveno, je dnem stanovení den, kdy členské státy vyměří dlužníkům splatné částky, hrazené případně prostřednictvím zálohových plateb nebo uhrazením zůstatku.
3. Ve sporných případech se má za to, že pro účely stanovení podle odstavce 1 mohou příslušné správní orgány vypočítat výši splatného nároku nejpozději při přijetí prvního správního rozhodnutí sdělujícího dlužníku vznik dluhu nebo při zahájení soudního řízení, jestliže k němu dojde dříve.
Dnem stanovení podle odstavce 1 je den přijetí rozhodnutí nebo den výpočtu, který má být proveden po zahájení těchto soudních řízení.
4. Musí-li být vyrozumění opraveno, použije se odstavec 1.
Článek 3
Uchovávání podkladů
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že podklady pro stanovení a poskytování vlastních zdrojů budou uchovávány nejméně po dobu tří kalendářních let od konce roku, k němuž se vztahují.
Podklady týkající se postupů a statistických základů uvedených v článku 3 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 jsou členské státy povinny uchovávat do 30. září čtvrtého roku následujícího po dotyčném rozpočtovém roce. Po stejnou dobu se uchovávají podklady týkající se základu pro výpočet vlastního zdroje z DPH.
Pokud se na základě prověrky podkladů uvedených v prvním a druhém pododstavci provedené podle čl. 2 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014 nebo podle článku 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 (8) ukáže, že je nutno provést opravu, musí být podklady uchovány i po uplynutí lhůty stanovené v prvním pododstavci po dostatečně dlouhou dobu umožňující opravu provést a zkontrolovat.
Urovná-li se spor mezi určitým členským státem a Komisí, který se týká povinnosti poskytnout jistou částku vlastních zdrojů, cestou vzájemné dohody nebo na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, dotyčný členský stát předloží do dvou měsíců po urovnání sporu Komisi podklady nezbytné pro další finanční opatření.
Článek 4
Správní spolupráce
1. Každý členský stát Komisi sdělí následující:
a)
názvy úřadů nebo subjektů příslušných pro stanovování, vybírání, poskytování a kontrolu vlastních zdrojů a základní právní předpisy týkající se úlohy a činnosti těchto úřadů a subjektů;
b)
obecné právní, správní a účetní předpisy týkající se stanovování, vybírání, poskytování a kontroly vlastních zdrojů;
c)
přesný název všech správních a účetních záznamů, ve kterých jsou uvedeny stanovené nároky, jak je vymezuje článek 2, zejména těch, které se používají k sestavování účtů uvedených v článku 6.
Komise je okamžitě informována o veškerých změnách těchto názvů nebo předpisů.
2. Komise předá všem členským státům na žádost jednoho z nich informace uvedené v odstavci 1.
Článek 5
Použitelné sazby
Jednotná sazba podle čl. 2 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom je stanovena během rozpočtového procesu a vypočte se jako procento ze součtu odhadů hrubého národního důchodu (HND) členských států tak, aby plně pokryla tu část rozpočtu, která není financována z příjmů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, z finančních příspěvků na doplňkové programy výzkumu a technologického rozvoje a jiných příjmů.
Tato sazba se v rozpočtu vyjadřuje číslem o tolika desetinných místech, kolik je třeba, aby se částka vlastních zdrojů z HND dala beze zbytku rozdělit mezi členské státy.
KAPITOLA II
ÚČTOVÁNÍ VLASTNÍCH ZDROJŮ
Článek 6
Zaúčtování a podávání výkazů
1. Účty vlastních zdrojů vede ministerstvo financí každého členského státu nebo jiný subjekt určený každým členským státem a jsou členěny podle jednotlivých druhů vlastních zdrojů.
2. Pro účely účtování vlastních zdrojů se měsíc uzavírá nejdříve ve 13 hodin posledního pracovního dne měsíce, v němž byl nárok stanoven.
3. Nároky stanovené podle článku 2 se, aniž je dotčen druhý pododstavec tohoto odstavce, zaúčtují nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok stanoven.
Stanovené nároky nezaúčtované podle prvního pododstavce, protože dosud nejsou uhrazeny a nebylo na ně poskytnuto žádné zajištění, se uvádějí na zvláštních účtech ve lhůtě stanovené v tomto prvním pododstavci. Členské státy mohou takto postupovat také v případě, že proti stanoveným nárokům, na něž bylo poskytnuto zajištění, jsou vzneseny námitky a jejich výše by se mohla po vyřešení vzniklých sporů změnit.
Vlastní zdroj z DPH a vlastní zdroj z HND se však s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, na účty uvedené v prvním pododstavci zapisuje takto:
-
vždy první pracovní den každého měsíce se zapíše jedna dvanáctina podle čl. 10 odst. 3,
-
zůstatky zmíněné v čl. 10 odst. 4 a 6 a opravné položky zmíněné v čl. 10 odst. 5 a 7 se zapisují jednou ročně, s výjimkou zvláštních úprav uvedených v čl. 10 odst. 5 první odrážce, které se zapisují na účty v první pracovní den měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo dosaženo dohody mezi daným členským státem a Komisí.
Stanovené nároky týkající se dávek a dalších poplatků stanovených v rámci společné organizace trhu s cukrem se zapisují na účty uvedené v prvním pododstavci. Pokud pak tyto nárokované částky nejsou uhrazeny ve stanovených lhůtách, mohou členské státy učiněný zápis opravit a výjimečně tyto nároky zapsat na zvláštní účty.
4. Každý členský stát poskytuje Komisi ve lhůtě uvedené v odstavci 3:
a)
měsíční výkazy ze svých účtů, na nichž jsou zapsány nároky uvedené v odst. 3 prvním pododstavci;
b)
čtvrtletní výkaz ze zvláštních účtů uvedených v odst. 3 druhém pododstavci.
Spolu s těmito měsíčními výkazy poskytují dané členské státy další údaje nebo výkazy o částkách odečítaných od vlastních zdrojů na základě předpisů vztahujících se na území se zvláštním statusem.
Spolu s posledním čtvrtletním výkazem za daný rozpočtový rok předloží členské státy odhad celkové částky nároků vedených na zvláštním účtu k 31. prosinci daného rozpočtového roku, jejichž vybrání je nepravděpodobné.
Komise přijme prováděcí právní předpisy, které stanoví podrobná pravidla pro měsíční a čtvrtletní výkazy. Tyto prováděcí právní předpisy se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
Článek 7
Účetní opravy
Po 31. prosinci třetího roku následujícího po daném rozpočtovém roce již nelze provádět žádné další opravy částky měsíčních výkazů sdělených členskými státy podle čl. 6 odst. 4 prvního pododstavce za daný rozpočtový rok, s výjimkou bodů, na které buď Komise, nebo daný členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
Článek 8
Opravy stanovení nároků
Opravy provedené podle čl. 2 odst. 4 se přičítají nebo odečítají od celkové výše stanovených nároků. Opravy se zapisují na účty uvedené v čl. 6 odst. 3 prvním a druhém pododstavci a do výkazů uvedených v čl. 6 odst. 4 podle dne provedení těchto oprav.
KAPITOLA III
POSKYTOVÁNÍ VLASTNÍCH ZDROJŮ
Článek 9
Připsání a zaúčtování
1. Postupem podle článku 10 poukáže každý členský stát vlastní zdroje na účet vedený na jméno Komise u ministerstva financí nebo jiného subjektu, který každý členský stát určí.
Tento účet je veden bezplatně v národní měně.
2. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy předají Komisi elektronickou cestou:
a)
v pracovní den připsání vlastních zdrojů na účet Komise výpis z účtu nebo jiný dokument dokládající připsání vlastních zdrojů na účet;
b)
nejpozději druhý pracovní den po připsání na účet, aniž je dotčeno písmeno a), výpis z účtu jako doklad připsání vlastních zdrojů na účet.
3. Připsané částky jsou vedeny v eurech v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9) (dále jen „finanční nařízení“) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (10).
Článek 10
Stanovení částek, časový rozvrh poskytování, úpravy
1. Po odečtení nákladů na výběr podle čl. 2 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom se tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) uvedeného rozhodnutí připisují na příslušné účty nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok stanoven podle článku 2 tohoto nařízení.
Nároky uváděné na zvláštních účtech podle čl. 6 odst. 3 druhého pododstavce tohoto nařízení však musí být zaúčtovány nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byly nárokované částky uhrazeny.
2. V případě potřeby může Komise členské státy vyzvat, aby s předstihem jednoho měsíce zaúčtovaly všechny vlastní zdroje, s výjimkou vlastního zdroje z DPH a vlastního zdroje z HND, na základě údajů, které mají k dispozici k patnáctému dni téhož měsíce.
Každá částka zaúčtovaná v předstihu se upraví v následujícím měsíci při zaúčtování podle odstavce 1. Touto úpravou se rozumí opačné zaúčtování částky rovnající se částce, která byla zaúčtována v předstihu.
3. Vlastní zdroj z DPH a vlastní zdroj z HND se s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, připisují na příslušné účty v první pracovní den každého měsíce v částkách rovnajících se jedné dvanáctině odpovídajících celkových částek v rozpočtu, přepočtených na národní měny za použití směnných kursů platných posledního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku, jak byly zveřejněny v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Pro zvláštní potřeby vyplácení z EZZF podle nařízení (ES) č. 73/2009 a v závislosti na finanční situaci Unie může Komise vyzvat členské státy, aby v prvním čtvrtletí rozpočtového roku zaúčtovaly s předstihem jednoho nebo dvou měsíců jednu dvanáctinu nebo určitý zlomek jedné dvanáctiny částek určených v rozpočtu na tento účel, které pocházejí z vlastního zdroje z DPH a z vlastního zdroje z HND, s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku.
Po prvním čtvrtletí nesmí měsíční požadovaná částka přesáhnout jednu dvanáctinu vlastních zdrojů z DPH a HND a musí zůstat v mezích částek určených v rozpočtu na tento účel.
Komise o tom členské státy informuje s předstihem, nejpozději dva týdny před požadovaným zaúčtováním.
Na zaúčtování v předstihu se vztahují ustanovení osmého pododstavce o částce připisované v měsíci lednu každého roku a ustanovení devátého pododstavce týkající se případu, kdy nedojde ke konečnému přijetí rozpočtu před začátkem rozpočtového roku.
Každá změna jednotné sazby pro vlastní zdroj z DPH, sazby pro vlastní zdroj z HND, opravy poskytované Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a jejího financování podle článků 4 a 5 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom a financování hrubého snížení přiznaného Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku vyžaduje konečné přijetí opravného rozpočtu a v jeho důsledku je nutné znovu upravit dvanáctiny, jež byly zaúčtovány od počátku rozpočtového roku.
Tyto úpravy se provedou při zaúčtování první částky po konečném přijetí opravného rozpočtu, je-li přijat před šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provedou při zaúčtování druhé částky po konečném přijetí opravného rozpočtu. Odchylně od článku 11 finančního nařízení se tyto opravné položky zapisují na účty rozpočtového roku, pro nějž byl opravný rozpočet přijat.
Dvanáctiny pro zaúčtování částky za měsíc leden každého rozpočtového roku se vypočítávají na základě částek uvedených v návrhu rozpočtu zmíněném v čl. 314 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a přepočtených na národní měny členských států za použití směnných kursů platných prvního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, po 15. prosinci kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku; úprava se provede při zaúčtování částky za následující měsíc.
Není-li rozpočet s konečnou platností přijat alespoň dva týdny před zaúčtováním za leden následujícího rozpočtového roku, zaúčtují členské státy první pracovní den každého měsíce, včetně ledna, jednu dvanáctinu částky vlastního zdroje z DPH a vlastního zdroje z HND, s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, zaúčtované v posledním rozpočtu, který byl přijat s konečnou platností; úprava se provede ke dni prvního odvodu vlastních zdrojů po konečném přijetí rozpočtu, je-li přijat před šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provede ke dni, kdy má být zaúčtována druhá částka po konečném přijetí rozpočtu.
4. Každý členský stát je podle ročního výkazu, v němž je uveden základ pro výpočet vlastního zdroje z DPH podle čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89, zatížen částkou vypočtenou na základě údajů obsažených v uvedeném výkazu uplatněním jednotné sazby přijaté pro předchozí rozpočtový rok a zároveň se mu připíše 12 plateb provedených během daného rozpočtového roku. Nicméně základ každého členského státu pro výpočet vlastního zdroje z DPH, na který se uplatní uvedená jednotná sazba, nesmí překročit procentní hodnotu jeho HND stanovenou v čl. 2 odst. 1 písm. b) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom ve smyslu čl. 2 odst. 7 prvního pododstavce uvedeného rozhodnutí. Komise vypočte zůstatek a sdělí jej členským státům včas, aby jej v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
5. V případě jakýchkoli oprav základu pro výpočet vlastního zdroje z DPH podle čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 se u každého dotčeného členského státu, jehož základ nepřesahuje s ohledem na tyto opravy procentní hodnoty stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10 odst. 2 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, provedou úpravy zůstatku stanoveného podle odstavce 4 tohoto článku za těchto podmínek:
-
opravy podle čl. 9 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 provedené do 31. července vyžadují celkovou úpravu, kterou je nutno zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení v první prosincový pracovní den téhož roku. Nicméně částečnou úpravu lze zapsat i před tímto dnem, pokud s tím daný členský stát a Komise souhlasí,
-
pokud opatření, která Komise přijme podle čl. 9 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 k opravě základu, vedou k úpravě částek zapsaných na účtu uvedeném v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení, provede se tato úprava ke dni, který Komise stanoví na základě uvedených opatření.
Změny HND uvedené v odstavci 7 tohoto článku také vyžadují úpravu zůstatku každého členského státu, jehož základ je s ohledem na opravy uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce limitován procentními hodnotami stanovenými v čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10 odst. 2 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
Komise sdělí úpravy členským státům včas, aby je v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1.
Částečnou úpravu lze však zapsat kdykoli, pokud s tím daný členský stát a Komise souhlasí.
6. Na základě údajů o agregovaném HND v tržních cenách a jeho složkách z předchozího roku poskytnutých členskými státy podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 je každý členský stát zatížen částkou vypočtenou tak, že se na HND uplatní sazba přijatá pro předchozí rozpočtový rok, a zároveň se každému členskému státu připíší k dobru platby uskutečněné během předchozího rozpočtového roku. Komise vypočte zůstatek a sdělí jej členským státům včas, aby jej v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
7. Případné změny HND předchozích rozpočtových roků podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003, na které se vztahuje článek 5 uvedeného nařízení, budou mít pro každý dotčený členský stát za následek úpravu do rovnovážného stavu podle odstavce 6 tohoto článku. Tato úprava se určí za podmínek stanovených v odst. 5 prvním pododstavci tohoto článku. Komise sdělí tyto úpravy členským státům, aby je v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení. Po 30. září čtvrtého roku následujícího po daném rozpočtovém roce již nebudou žádné změny HND vzaty v úvahu, s výjimkou těch bodů, na které buď Komise, nebo daný členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
8. Operace uvedené v odstavcích 4 až 7 představují změny příjmů týkající se rozpočtového roku, ve kterém jsou provedeny.
Částka příjmů stanovená v rozpočtu na běžný rozpočtový rok může být zvýšena nebo snížena prostřednictvím opravného rozpočtu o částku vyplývající z těchto operací v souladu s čl. 1 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014.
9. V případě změn údajů o HND podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 nebude financování hrubých snížení přiznaných Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku následně revidováno.
Článek 11
Úprava ohledně neúčasti na financování
1. Pokud se podle Smlouvy o fungování EU a jejích protokolů 21 a 22 některý členský stát neúčastní financování určité akce nebo politiky Unie, má nárok na to, aby částka, kterou uhradil jako vlastní zdroje na každý rozpočtový rok neúčasti, byla upravena na základě výpočtu podle odstavce 2 tohoto článku.
2. Komise vypočítá úpravu během roku následujícího po daném rozpočtovém roce a současně stanoví zůstatky HND podle článku 10 tohoto nařízení.
Výpočet se provede na základě těchto údajů za příslušný rozpočtový rok:
a)
údajů o agregovaném HND v tržních cenách a o jeho složkách;
b)
údajů o rozpočtovém objemu operativních výdajů odpovídajících danému opatření nebo politice.
Úprava se vypočítá tak, že se celková částka daných výdajů, kromě výdajů financovaných zúčastněnými třetími zeměmi, vynásobí procentní hodnotou, kterou v poměru k HND všech členských států představuje HND členského státu, který má na úpravu nárok. Úpravu financují zúčastněné členské státy podle stupnice stanovené tak, že jejich HND se vydělí HND všech zúčastněných členských států. Pro účely výpočtu úpravy se převod částek mezi národní měnou a eurem provádí za použití směnného kursu platného posledního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku.
Tato úprava za každý příslušný rok se provádí pouze jednou a v případě následné změny HND je konečná.
3. Komise sdělí členským státům částku úpravy včas, aby ji v první prosincový pracovní den mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 12
Úroky z částek poskytnutých opožděně
1. V případě jakéhokoli zpoždění v připisování částek na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 zaplatí dotyčný členský stát úroky.
Úroky nižší než 500 EUR se nevybírají.
2. V případě členských států, které se účastní hospodářské a měnové unie, se úroková sazba rovná sazbě zveřejněné v řadě C Úředního věstníku Evropské unie, kterou Evropská centrální banka používala pro své hlavní refinanční operace prvního dne měsíce splatnosti, zvýšené o dva procentní body.
Tato úroková sazba se zvyšuje o 0,25 procentního bodu za každý měsíc prodlení. Takto zvýšená sazba se použije na celou dobu prodlení.
3. V případě členských států, které se neúčastní hospodářské a měnové unie, se sazba rovná sazbě, kterou centrální banky používaly prvního dne daného měsíce pro své hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body, nebo v případě členských států, u nichž sazba centrální banky není k dispozici, se uvedená sazba rovná nejvíce rovnocenné sazbě používané prvního dne daného měsíce na peněžním trhu dotyčných členských států, zvýšené o dva procentní body.
Tato úroková sazba se zvyšuje o 0,25 procentního bodu za každý měsíc prodlení. Takto zvýšená sazba se použije na celou dobu prodlení.
4. Na úhradu úroků uvedených v odstavci 1 se obdobně použije čl. 9 odst. 2 a 3.
Článek 13
Částky, které nelze vybrat
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že částky odpovídající nárokům stanoveným podle článku 2 budou poskytnuty Komisi tak, jak je stanoveno v tomto nařízení.
2. Členské státy nejsou povinny poskytnout Komisi částky odpovídající nárokům stanoveným podle článku 2, které nemohou být vybrány:
a)
z důvodu vyšší moci;
b)
z jiných důvodů, které jim nemohou být přičítány.
Částky stanovených nároků se prohlásí za částky, které nelze vybrat, rozhodnutím příslušného správního orgánu, který tuto skutečnost zjistí.
Částky stanovených nároků se považují za částky, které nelze vybrat, nejpozději po uplynutí pěti let ode dne, kdy byla částka stanovena podle článku 2, nebo v případě správního nebo soudního odvolání ode dne vydání, oznámení nebo vyhlášení konečného rozhodnutí.
V případě částečné úhrady nebo částečných úhrad se maximální pětileté období počítá ode dne provedení poslední platby, pokud jí není dluh uhrazen.
Částky, jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné, se s konečnou platností odepíšou ze zvláštních účtů uvedených v čl. 6 odst. 3 druhém pododstavci. Vykážou se v příloze čtvrtletního výkazu uvedeného v čl. 6 odst. 4 prvním pododstavci a případně ve čtvrtletních popisech uvedených v článku 5 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014.
3. Do tří měsíců od správního rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 tohoto článku nebo ve lhůtách uvedených v tomtéž odstavci podají členské státy Komisi zprávu obsahující informace o případech použití odstavce 2 tohoto článku, pokud je částka dotyčných stanovených nároků vyšší než 50 000 EUR.
Tato zpráva musí obsahovat veškeré údaje nezbytné pro posouzení důvodů uvedených v odst. 2 písm. a) a b) tohoto článku, které dotyčnému členskému státu znemožnily poskytnout dotyčné částky, a opatření, která v daném případě nebo daných případech členský stát přijal k zajištění vybrání částek.
Tato zpráva musí být vypracována podle vzoru stanoveného Komisí. Komise za tímto účelem přijme prováděcí právní předpisy. Tyto prováděcí právní předpisy se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
4. Komise sdělí do šesti měsíců od obdržení zprávy uvedené v odstavci 3 danému členskému státu své připomínky.
Pokud Komise považuje za nezbytné vyžádat si doplňující informace, počítá se šestiměsíční lhůta ode dne obdržení požadovaných doplňujících informací.
KAPITOLA IV
ŘÍZENÍ PENĚŽNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 14
Požadavky na řízení peněžních prostředků
1. Komise čerpá částky poukázané na účty uvedené v čl. 9 odst. 1 v rozsahu nutném pro krytí jejích požadavků na peněžní prostředky v souvislosti s plněním rozpočtu.
2. Přesahují-li požadavky na peněžní prostředky aktiva na účtech, může Komise přečerpat celkovou výši těchto aktiv za předpokladu, že jsou v rozpočtu odpovídající položky uvedeny a že celková výše čerpání nepřekročí celkový limit vlastních zdrojů stanovený v rozpočtu. V takovém případě Komise členské státy předem informuje o jakýchkoli předvídatelných přečerpáních.
3. Pouze v případě nedodržení závazku z úvěru nebo ze záruky za úvěr poskytnuté na základě nařízení a rozhodnutí Rady, kdy za výjimečných okolností Komise nemůže včas využít jiná opatření stanovená v rámci finančních předpisů, jež se vztahují na tyto úvěry, aby zajistila plnění právních závazků Unie vůči věřitelům, mohou být k obsluze dluhů Unie přechodně použity odstavce 2 a 4 bez ohledu na podmínky uvedené v odstavci 2.
4. Rozdíl mezi celkovými aktivy a požadavky na peněžní prostředky se pokud možno rozdělí mezi členské státy v poměru, jakým přispívají do rozpočtových příjmů.
Článek 15
Provádění platebních příkazů
1. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy provedou platební příkazy Komise podle pokynů Komise nejpozději do tří pracovních dnů od jejich obdržení. Nicméně v případě převodů peněžních prostředků provádějí členské státy platební příkazy ve lhůtě požadované Komisí.
2. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy zasílají Komisi elektronickou cestou výpis z účtu jako doklad o příslušných pohybech na účtu nejpozději druhý pracovní den od provedení každé transakce.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Poradní výbor pro vlastní zdroje uvedený v článku 7 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento pododstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Přechodná ustanovení o úrokové sazbě
Sazba stanovená v článku 11 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 ve znění před vstupem v platnost nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2028/2004 (11) se nadále použije pro výpočet úroku z prodlení v případě, kdy den splatnosti spadá do období před 1. prosincem 2004.
Článek 18
Zrušení
1. Nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze II.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. května 2014.