RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1342/2013
af 12. december 2013
om ophævelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse typer af tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Den Russiske Føderation efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 2, og artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1601/2001 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse typer af tovværk og kabler af jern og stål (SWR) med oprindelse i Den Russiske Føderation, Tyrkiet, Thailand og Tjekkiet. Disse foranstaltninger vil i det følgende blive benævnt »de oprindelige foranstaltninger«, og den undersøgelse, der førte til disse foranstaltninger, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«.
(2)
Kommissionen havde i august 2001 godtaget et pristilsagn fra en russisk producent (JSC Severstal-Metiz). Denne tilsagnsaftale blev ophævet i oktober 2007 (3), fordi den blev anset for at være ubrugelig på grund af vanskeligheder med den korrekte klassificering af det store antal varetyper, som eksporteres af virksomheden.
(3)
Ved forordning (EF) nr. 1279/2007 (4) opretholdt Rådet efter en delvis interimsundersøgelse og en udløbsundersøgelse de oprindelige foranstaltninger over for Den Russiske Føderation, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2. Disse foranstaltninger vil i det følgende blive benævnt »de gældende foranstaltninger«, og udløbsundersøgelsen vil det følgende blive benævnt »den sidste undersøgelse«. Forordning (EF) nr. 1279/2007 afsluttede også foranstaltningerne vedrørende importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Tyrkiet og Thailand.
(4)
Der er i øjeblikket (5) også indført foranstaltninger over for SWR fra Ukraine og Folkerepublikken Kina (»Kina«), der blev udvidet til at omfatte importen af SWR afsendt fra Marokko, Moldova og Republikken Korea (»Sydkorea«).
2. Anmodning om fornyet undersøgelse
(5)
Den 27. oktober 2012 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om indledning af en udløbsundersøgelse (»indledningsmeddelelsen«) (6) af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af SWR med oprindelse i Den Russiske Føderation i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(6)
Undersøgelsen blev indledt efter en dokumenteret anmodning indgivet af forbindelsesudvalget for European Union Wire Rope Industries (i det følgende benævnt »EWRIS« eller »ansøgeren«) på vegne af EU-producenter, som tegner sig for over 50 % af den samlede EU-produktion af visse typer af tovværk og kabler af jern og stål. Anmodningen blev indgivet med den begrundelse, at der sandsynligvis fortsat ville finde dumping sted og igen blive forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, hvis foranstaltningerne udløb.
3. Undersøgelsen
3.1. Nuværende undersøgelsesperiode og den betragtede periode
(7)
Undersøgelsen af fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2011 til 30. september 2012 (nuværende undersøgelsesperiode (NUP)). Undersøgelsen af de relevante tendenser for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade omfattede perioden fra 1. januar 2009 til udløbet af NUP (»den betragtede periode«).
3.2. Parter, som er berørt af proceduren
(8)
Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, EU-producenter, importører og brugere, som den havde kendskab til, og ansøgeren og myndighederne i eksportlandet. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt inden for tidsfristen i indledningsmeddelelsen.
(9)
På grund af det potentielt store antal eksporterende producenter i Den Russiske Føderation, som var omfattet af undersøgelsen, fremgik det af indledningsmeddelelsen, at det oprindelig påtænktes at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver og i givet fald at udtage en stikprøve, blev eksporterende producenter fra Den Russiske Føderation anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af proceduren og indsende de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, til Kommissionen.
(10)
Da kun to eksporterende producenter i Den Russiske Føderation indgav de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, og erklærede sig villige til yderligere at samarbejde med Kommissionen, blev det besluttet ikke at anvende stikprøver af eksporterende producenter.
(11)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den foreløbigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter og opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil inden for en frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen. Den foreløbige stikprøve bestod af fem EU-producenter, som blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen med hensyn til produktionsmængde og salg af samme vare i Unionen.
(12)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger, blev de foreslåede virksomheder udtaget til at indgå i den endelige stikprøve, og de berørte parter blev informeret herom. En af de endeligt udtagne virksomheder trak sig imidlertid efterfølgende ud af stikprøven. Kommissionen besluttede derfor kun at lade stikprøven bestå af de fire tilbageværende virksomheder, som stadig blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen med hensyn til produktionsmængde (29,3 %) og salg (20,9 %) af samme vare i Unionen.
(13)
Skønt det påtænktes at anvende stikprøver af ikke forretningsmæssigt forbundne importører i indledningsmeddelelsen, var der hverken ikke forretningsmæssigt forbundne importører eller brugere, der gav sig til kende. Derfor blev der ikke udtaget nogen stikprøve af ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(14)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de fire EU-producenter i stikprøven, de to eksporterende producenter i Den Russiske Føderation og den forretningsmæssigt forbundne importør.
3.3. Spørgeskemabesvarelser
(15)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de fire EU-producenter i stikprøven, fra den forretningsmæssigt forbundne importør og fra en eksporterende producent fra Den Russiske Føderation.
(16)
Skønt der kun var to eksporterende producenter fra Den Russiske Føderation, der oprindelig havde givet sig til kende, havde kun én indsendt en spørgeskemabesvarelse og blev anset for at være samarbejdsvillig i forbindelse med undersøgelsen. Den samarbejdsvillige eksporterende producent har et helejet datterselskab, der er baseret i Italien, og som også fremstiller SWR og importerer den pågældende vare fra Den Russiske Føderation. Den anden eksporterende producent indsendte en redegørelse på tidspunktet for indledningen af undersøgelsen og blev opfordret til at udfylde et spørgeskema, men undlod at gøre det. Den anden eksporterende producent anses derfor ikke for at have samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen.
3.4. Kontrolbesøg
(17)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade og fastslå Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Tyskland
-
BRIDON International Ltd., Det Forenede Kongerige
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Østrig
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugal
b)
Eksporterende producenter i Den Russiske Føderation:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets
c)
Forretningsmæssigt forbundet importør:
-
REDAELLI Tecna SpA, Italien.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(18)
Den pågældende vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse og i den sidste undersøgelse, der førte til indførelsen af de gældende foranstaltninger, dvs. tovværk og kabler af jern og stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, med og uden kroge (af erhvervsgrenen ofte betegnet »SWR«), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98 (»den pågældende vare«).
2. Samme vare
(19)
Denne udløbsundersøgelse bekræftede, at SWR, der fremstilles i Den Russiske Føderation og eksporteres til Unionen, og SWR, der produceres og sælges i Unionen af EU-producenterne, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål og derfor betragtes som samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
1. Indledende bemærkninger
(20)
Det blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, undersøgt, om der fandt dumping sted på det pågældende tidspunkt, og i bekræftende fald, om de gældende foranstaltningers udløb sandsynligvis ville føre til fortsat eller fornyet dumping.
(21)
Som forklaret ovenfor i betragtning 10 var det ikke nødvendigt at udtage en stikprøve af eksporterende producenter i Den Russiske Føderation. Den samarbejdsvillige eksporterende producent tegnede sig for 99 % af eksporten af den pågældende vare fra Den Russiske Føderation til Unionen i NUP. På det grundlag blev det konkluderet, at samarbejdsgraden var høj.
(22)
Da to andre kendte producenter i Den Russiske Føderation ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, måtte konklusionerne vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping nedenfor baseres på de bedste tilgængelige oplysninger, herunder oplysninger fra Eurostat, officielle russiske statistikker og begrænsede oplysninger fra en anden producent.
2. Dumpingimport i NUP
(23)
Ifølge anmodningen om fornyet undersøgelse fandt eksporten fra Den Russiske Føderation til Unionen tilsyneladende sted til dumpingpriser med en gennemsnitlig margen på 130,8 %. Som nævnt i indledningsmeddelelsen (punkt 4.1) sammenlignede ansøgeren eksportpriserne fra Den Russiske Føderation til Unionen (ab fabrik) med hjemmemarkedspriserne i Den Russiske Føderation.
2.1. Normal værdi
(24)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om den eksporterende producents samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder på det russiske hjemmemarked var repræsentativt, dvs. om den samlede salgsmængde udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende samlede eksportsalg til Unionen. Hjemmemarkedssalget af samme vare fra den samarbejdsvillige eksporterende producent blev anset for at være repræsentativt.
(25)
Derefter fastlagde Kommissionen, hvilke typer af samme vare, som den eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet, der var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, som solgtes til eksport til Unionen.
(26)
Det blev derefter undersøgt, om den samarbejdsvillige eksporterende producents hjemmemarkedssalg var repræsentativt for hver varetype, dvs. om hjemmemarkedssalget af hver varetype udgjorde mindst 5 % af salgsmængden af samme varetype til Unionen. For de varetyper, der blev solgt i repræsentative mængder, undersøgtes det så, om salget havde fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(27)
Undersøgelsen af, hvorvidt hjemmemarkedssalget for hver varetype, der blev solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel, blev foretaget ved at fastsætte andelen af rentabelt salg til uafhængige kunder af den pågældende varetype. I alle de tilfælde, hvor salget på hjemmemarkedet af den bestemte varetype skete i tilstrækkelig mængde og i normal handel, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris beregnet som et vejet gennemsnit af alt hjemmemarkedssalg af den varetype i NUP.
(28)
For de resterende varetyper, hvis hjemmemarkedssalg ikke var repræsentativt eller ikke fandt sted i normal handel, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3. Den normale værdi blev beregnet som produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig procentsats til dækning af salgs-, administrations- og generalomkostninger samt en rimelig fortjenstmargen baseret på faktiske oplysninger vedrørende produktion og salg af samme vare i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, første punktum.
2.2. Eksportpris
(29)
For eksportsalg til EU-markedet fra den samarbejdsvillige russiske eksporterende producent direkte til uafhængige kunder blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(30)
For den eksporttransaktion, hvor eksporten til Unionen skete gennem en forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen for denne forretningsmæssigt forbundne forhandlers første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. Der blev foretaget justeringer for at tage hensyn til alle de omkostninger, der påløb mellem importen og videresalget, og til fortjeneste med henblik på at fastsætte en realistisk eksportpris. Da der ikke forelå oplysninger fra uafhængige importører vedrørende niveauet for den fortjeneste, der opnåedes i NUP, blev der anvendt en gennemsnitlig fortjenstmargen på 5 %.
2.3. Sammenligning
(31)
Sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris blev foretaget på grundlag af prisen ab fabrik og i samme handelsled.
(32)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Således blev der indrømmet justeringer for forskelle i transport- og forsikringsomkostninger, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, finansielle omkostninger og pakningsomkostninger, provisioner og rabatter, når dette var relevant og velbegrundet.
2.4. Dumpingmargen
(33)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Denne sammenligning viste, at der fandt dumping sted, som udgjorde 4,7 % for den eksporterende producent.
3. Importens udvikling i tilfælde af foranstaltningernes ophævelse
3.1. Indledende bemærkninger
(34)
I forlængelse af undersøgelsen af, om der fandt dumping sted i NUP, blev sandsynligheden for fortsat dumping i tilfælde af ophævelse af foranstaltningerne også undersøgt. I den forbindelse blev følgende elementer undersøgt: mængden af og priserne på dumpingimporten fra Den Russiske Føderation, EU-markedets og andre tredjelandsmarkeders tiltrækningskraft, produktionskapacitet og overkapacitet til eksport i Den Russiske Føderation.
3.2. Mængden af og priserne på dumpingimporten fra Den Russiske Føderation
(35)
Ifølge Eurostat voksede importen fra Den Russiske Føderation i den betragtede periode fra 2 005 ton i 2009 til 2 343 ton i NUP svarende til omkring 1 % af EU-forbruget i NUP og i den betragtede periode. Som nævnt ovenfor i betragtning 33 fandt importen fra den samarbejdsvillige eksporterende producent sted til dumpingpriser (4,7 %) på trods af den gældende antidumpingtold.
3.3. EU-markedets og andre tredjelandsmarkeders tiltrækningskraft
(36)
Eksporten til Unionen udgjorde 3 % af den samarbejdsvillige producents samlede salg, hvorimod hovedparten af salget (85 %) fandt sted på det russiske hjemmemarked. Hjemmemarkedet voksede med 38 % i den betragtede periode (7) og kan vokse yderligere, hvis Den Russiske Føderations BNP fortsætter med at vokse, jf. prognoser fra offentligt tilgængelige kilder med speciale i økonomiske analyser. Endvidere afslørede oplysninger indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, at den samarbejdsvillige producent ikke producerer alle typer af den pågældende vare, og at dennes konkurrencepres på EU-producenterne derfor er begrænset. Dette er sandsynligvis også tilfældet for de to andre producenter, for hvem der ikke er tilgængelige oplysninger om investeringer i nye maskiner, som f.eks. kunne skabe mulighed for produktion af den pågældende vare med en større diameter. Desuden lader det begrænsede konkurrencepres fra de eksporterende producenter fra Den Russiske Føderation også til at blive bekræftet af tilstedeværelsen af EU-producenter på det russiske marked. Ifølge de officielle russiske toldstatistikker tegnede EU-producenternes eksport af samme vare til Den Russiske Føderation sig for 30 % af al import af samme vare til det russiske marked i NUP, hvilket gør EU-producenterne til den største eksportør på det russiske marked.
(37)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte ansøgeren, at den forventede vækst i BNP i Rusland (på omkring 3 %) er ret beskeden og ikke giver mulighed for yderligere udvikling af det russiske SWR-marked. Følgelig er det russiske marked muligvis ikke i stand til at absorbere yderligere mængder af samme vare. I den forbindelse bemærkes det, at væksten i det russiske BNP i den betragtede periode, dvs. fra 2009 til udgangen af UP, var lavere end den forventede vækst i 2014 og alligevel muliggjorde vækst på SWR-markedet i Rusland med 38 %. Derfor blev argumentet afvist.
(38)
Samme part pegede også på de nye varetyper, som den samarbejdsvillige eksporterende producent for nylig har udviklet (i samarbejde med sit datterselskab, der er hjemmehørende i Unionen), og påstod, at dette bekræfter de investeringer, som denne producent foretog i den betragtede periode. Dette er dog ikke i strid med konklusionen vedrørende den samarbejdsvillige producents manglende evne til at producere alle typer tovværk (især SWR i højprissegmentet). Derfor blev argumentet afvist.
(39)
EU-markedets tiltrækningskraft bør også ses i sammenhæng med de russiske eksporterende producenters overtagelse af en række EU-producenter. Faktisk ejer to russiske producenter på nuværende tidspunkt datterselskaber, der er hjemmehørende i Unionen. Kontrolbesøget hos den samarbejdsvillige eksportørs EU-baserede datterselskab viste, at dets salg hovedsagelig fandt sted på det europæiske marked, og at det dermed forbundne salg mellem den samarbejdsvillige producent og dette datterselskab var begrænset i NUP.
(40)
På grundlag af oplysningerne fra den samarbejdsvillige eksportør skal det bemærkes, at den russiske eksportmængde af den pågældende vare til tredjelande var fire gange højere end eksportmængden til Unionen i NUP. Den samarbejdsvillige eksporterende producents eksportpriser til tredjelande var i gennemsnit lavere end dennes hjemmemarkedssalgspris i Den Russiske Føderation, men i gennemsnit på et højere niveau end eksportpriserne til EU-markedet. Dette muliggør en konklusion om, at eksportsalget til tredjelandes markeder er mere attraktivt end salget til EU-markedet. I den sammenhæng bemærkes også de etablerede salgskanaler til markederne i Fællesskabet af Uafhængige Stater (SNG).
(41)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte ansøgeren, at de russiske producenters eksportpriser til tredjelandes markeder faktisk er lavere end eksportpriserne til Unionen. En sammenligning mellem gennemsnitlige eksportpriser til Ukraine og til en række europæiske lande angiveligt baseret på de russiske toldstatistikker blev benyttet. Der blev ikke fremlagt nogen oprindelige oplysninger som dokumentation for sammenligningen. I den forbindelse skal det bemærkes, at den sammenligning af prisforskellen mellem russiske priser ved eksport til Unionen og til tredjelandsmarkeder, der blev foretaget i undersøgelsen, byggede på verificerede spørgeskemaoplysninger fra den samarbejdsvillige eksporterende producent. En sådan prissammenligning fandt sted ab fabrik under hensyntagen til forskellene mellem varetyper og handelsled. Ansøgerens gennemsnitspriser afspejler ikke kompleksiteten i priskomponenterne og -intervallerne på SWR-markedet på grund af det betydelige antal forskellige varer og forskellige handelsled. Derfor blev argumentet afvist.
(42)
Den samme part hævdede, at niveauet for EU-erhvervsgrenens eksportmængde til Den Russiske Føderation er irrelevant i dette tilfælde, og pegede i stedet på den øgede import fra Folkerepublikken Kina til Den Russiske Føderation og behovet for at tage denne i betragtning i forbindelse med undersøgelsen, da den udgør en konkurrencetrussel mod tilstedeværelsen af russiske producenter på det russiske marked og på SNG-markederne. I den forbindelse er det relevant, at EU-producenterne er ledende eksportører på det russiske marked, da dette bl.a. bekræfter, at de russiske producenter ikke er i stand til at producere alle de typer af SWR, som der er efterspørgsel efter på det russiske marked. For så vidt angår den kinesiske eksport til Den Russiske Føderation, skal det bemærkes, at den voksede sideløbende med den hurtige vækst i efterspørgslen på det russiske marked. Der blev ikke fremlagt oplysninger f.eks. vedrørende niveauerne for de kinesiske eksportpriser til Rusland og SNG-landene eller den undersøgte importerede vares egenskaber for at muliggøre en yderligere analyse. Endelig skal det bemærkes, at ifølge de russiske toldstatistikker forblev de russiske producenter af den pågældende vare ledende på deres SWR-hjemmemarked i NUP, og den samlede import til dette marked tegnede sig kun for omkring 15 % af det russiske SWR-marked. Derfor blev argumentet afvist.
3.4. Produktionskapacitet og overkapacitet til eksport i Den Russiske Føderation
(43)
Ifølge anmodningen om en fornyet undersøgelse var produktionskapaciteten for samtlige russiske eksporterende producenter på 115 000 ton. I løbet af undersøgelsen revurderede ansøgeren den russiske produktionskapacitet til at være på mellem 220 000 og 250 000 ton, hvilket imidlertid ikke blev dokumenteret. På grundlag af de efterprøvede oplysninger fra den samarbejdsvillige eksportør, oplysninger fra en anden kendt producent og oplysningerne i anmodningen om den tredje producent blev samtlige russiske producenters produktionskapacitet i forbindelse med den pågældende vare fastsat til at være på omkring 158 000 ton. I den forbindelse skal det bemærkes, at den samarbejdsvillige producents produktionskapacitet undergik strukturelle tilpasninger i den betragtede periode, som førte til, at en produktionsworkshop blev lukket.
(44)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at visse maskiner fra den lukkede produktionsworkshop blev overført til et andet af den samarbejdsvillige producents produktionssteder. Denne påstand blev imidlertid ikke dokumenteret. I den forbindelse bekræftes det, at de beviser, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, bekræfter, at den samarbejdsvillige producent undergik strukturelle tilpasninger i den betragtede periode, som bl.a. omfattede skrotning af nogle maskiner på alle tre produktionssteder og nedlæggelse af en produktionsworkshop. Samtidig kan det ikke udelukkes, at visse maskiner fra den lukkede produktionsworkshop blev overført til de øvrige. Under alle omstændigheder ændrer dette ikke beregningen af denne producents produktionskapacitet og produktionskapaciteten i Rusland som helhed, som parten ikke anfægtede. Derfor blev argumentet afvist.
(45)
Med hensyn til spørgsmålet om kapacitetsudnyttelse og overkapacitet blev det ud fra oplysningerne fra to producenter, da der ikke forelå præcise oplysninger om den tredje producents kapacitetsudnyttelse, antaget, at dennes kapacitetsudnyttelse lå på niveau med de to andre producenters, nemlig på 90 % i NUP. I betragtning af ovenstående blev det konkluderet, at den samlede overkapacitet i Den Russiske Føderation var i størrelsesordenen 17 000 ton. Dette svarede til omkring 8 % af EU-forbruget i NUP.
3.5. Konklusion
(46)
I betragtning af konklusionerne om, at eksporten fra Den Russiske Føderation stadig dumpes i NUP, er der en sandsynlighed for fortsat dumping på EU-markedet, hvis de gældende antidumpingforanstaltninger ophæves.
(47)
Følgende punkter bør imidlertid fremhæves: For det første er der kun begrænset overkapacitet i Den Russiske Føderation, som kan absorberes af den hurtigt voksende efterspørgsel på hjemmemarkedet. For det andet har de russiske producenter ikke kapacitet til at levere alle typer af tovværk, og derfor er deres konkurrencepres på EU-markedet begrænset. For det tredje har to af de tre kendte eksporterende producenter helejede datterselskaber i Unionen, som producerer samme vare. Ud fra oplysninger modtaget fra den samarbejdsvillige eksporterende producents datterselskab fremgår det, at samme vare produceret af datterselskabet hovedsagelig sælges på EU-markedet, hvorimod den eksporterende producent producerer og sælger samme vare hovedsagelig til det russiske marked. Desuden har de russiske eksporterende producenter stærke handelsforbindelser til tredjelandes markeder, navnlig SNG-markederne, som er mere attraktive for russiske eksportører, fordi priserne til disse markeder i gennemsnit er højere end priserne til Unionen. På dette grundlag blev det konkluderet, at importen af den pågældende vare fra Den Russiske Føderation sandsynligvis ikke vokser betydeligt, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(48)
I NUP blev SWR fremstillet af over 30 EU-producenter. Disse producenters produktion (fastsat på grundlag af oplysninger indsamlet hos de samarbejdsvillige producenter og for de øvrige EU-producenters vedkommende fastsat på grundlag oplysninger i klagen) anses derfor for at udgøre EU-produktionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(49)
Som forklaret i betragtning 12 blev der på grund af det store antal EU-producenter udtaget en stikprøve. Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske elementer (produktion, kapacitet, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, gennemsnitlige enhedspriser, dumpingmargenens størrelse) blev vurderet for EU-produktionen som helhed på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige producenter og fra Eurostat, og for de øvrige EU-producenters vedkommende blev der foretaget en beregning på grundlag af oplysningerne fra ansøgeren.
-
Analysen af mikroøkonomiske elementer (lagre, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evne til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger, som blev efterprøvet.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbruget
(50)
EU-forbruget voksede med 8 % fra 195 426 ton til 211 380 ton mellem 2009 og NUP.
2009
2010
2011
NUP
EU-forbruget (ton)
195 426
206 940
213 350
211 380
Indeks
100
106
109
108
2. Den nuværende import fra Den Russiske Føderation
2.1. Mængde, markedsandel og priser for importen fra Den Russiske Føderation
(51)
Ifølge oplysninger fra Eurostat er importmængden af den pågældende vare med oprindelse i Den Russiske Føderation vokset fra 2 005 ton til 2 343 ton mellem 2009 og NUP. Trods denne vækst er disse mængder lavere end importen fra Den Russiske Føderation i den sidste undersøgelse, hvor importen var på 2 908 ton for 2005 og 3 323 ton for perioden fra 1. juli 2005 til 30. juni 2006 (sidste NUP). Endvidere udviser importen fra Rusland siden udgangen af undersøgelsesperioden en faldende tendens (- 20 %).
(52)
Den russiske imports markedsandel var på 1,03 % i 2009 og på 1,11 % i NUP.
(53)
Med hensyn til importpriserne voksede de støt med 12 % i den betragtede periode.
2009
2010
2011
NUP
Import (i ton)
2 005
2 197
2 549
2 343
Indeks
100
110
127
117
Markedsandel
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Indeks
100
103
116
108
Importpris
1 054
1 084
1 171
1 178
Indeks
100
103
111
112
2.2. Prisunderbud
(54)
Der blev konstateret prisunderbud ved at anvende eksportpriserne fra den samarbejdsvillige russiske producent uden antidumpingtold, og det viste sig at ligge på mellem 54,7 % og 69,0 % afhængigt af varetyper med en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på 63,4 %. I betragtning af de små importmængder fra Den Russiske Føderation og de talrige forskellige typer af SWR, der findes, kunne prisunderbuddet imidlertid kun fastsættes på grundlag af meget få identiske varetyper med små mængder (19,9 ton). Underbudsmargenen kan derfor kun betragtes som vejledende.
3. Import fra andre lande
3.1. Mængde, markedsandel og priser ved import fra andre lande
(55)
Importen fra andre lande end Den Russiske Føderation voksede med 10,6 % i den betragtede periode, hvilket er mere end stigningen i forbruget på EU-markedet (+ 8 %). Til trods for Unionens øgede markedsandel til andre lande end Den Russiske Føderation kan de respektive markedsandele betragtes som værende stabile.
(56)
De vigtigste eksportlande i NUP var Sydkorea med en markedsandel på 16 % efterfulgt af Kina (1,78 %), Thailand med en markedsandel på omkring 1,65 % og Den Russiske Føderation (se ovenfor, med en markedsandel på 1,11 %), mens EU-erhvervsgrenens markedsandel lå tæt på 60 %.
Lande/Import i ton
2009
2010
2011
NUP
Sydkorea
32 027
23 926
28 906
34 798
Kina
5 797
4 067
5 174
3 765
Thailand
3 673
3 815
5 348
3 499
Andre lande
34 938
38 974
39 376
42 444
Subtotal
(undtagen fra Den Russiske Føderation)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusland
2 005
2 197
2 548
2 343
Samlet import
(inkl. fra Den Russiske Føderation)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2. Prisunderbud
(57)
De samlede gennemsnitlige importpriser for samme vare fra andre lande forblev stabile og uændrede i den betragtede periode og underbød EU-erhvervsgrenens priser med gennemsnitligt 57 %.
4. EU-erhvervsgrenens situation
(58)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
4.1. Indledende bemærkninger
(59)
I betragtning af, at der blev anvendt stikprøveudtagning, for så vidt angår EU-erhvervsgrenen, blev skadens omfang vurderet ud fra oplysninger indsamlet på niveauet for hele EU-erhvervsgrenen (makroøkonomiske elementer som defineret i betragtning 49) og ud fra oplysninger indsamlet på niveauet for de stikprøveudtagne EU-producenter (mikroøkonomiske elementer som defineret i betragtning 49).
a) Produktion
(60)
EU-erhvervsgrenens produktion voksede med 6 % mellem 2009 og NUP, dvs. fra 214 475 ton til 228 368 ton. I en situation med voksende forbrug (+ 8 %), som nævnt i betragtning 52, øgede EU-erhvervsgrenen sin produktionsmængde med 6 %.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Produktionsmængde (i ton)
214 475
223 385
224 559
228 368
Indeks
100
104
105
106
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(61)
Væksten i EU-forbruget (+ 8 %) udløste også en vækst i EU-erhvervsgrenens produktion med 6 %.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Kapacitet
348 852
371 187
366 976
369 134
Indeks
100
106
105
106
Kapacitetsudnyttelse
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Indeks
100
98
100
101
c) Salgsmængde
(62)
EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet voksede med 7 % mellem 2009 og NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Salg til ikke forretningsmæssigt forbundne parter i Unionen (i ton)
116 902
133 824
131 085
124 524
Indeks
100
114
112
107
d) Markedsandel
(63)
Det lykkedes EU-erhvervsgrenen at bevare sin markedsandel relativt stabilt i den betragtede periode, dvs. på 60 % i 2009 og på 59 % i NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Markedsandel
60 %
65 %
61 %
59 %
Indeks
100
108
102
98
e) Vækst
(64)
Mellem 2009 og NUP, hvor EU-forbruget voksede med 8 %, voksede EU-erhvervsgrenens salgsmængde også med 7 %. EU-erhvervsgrenens markedsandel kan derfor betragtes som værende stabil, skønt den tabte en smule markedsandel, hvorimod importen fra Den Russiske Føderation kun voksede lidt.
f) Beskæftigelse
(65)
EU-producenterne i stikprøven udviste en vækst på 5 % i den betragtede periode, mens ansøgerens beregning af den samlede EU-erhvervsgrens beskæftigelsesniveau er forskellig og viser en negativ tendens i form af et fald på 6 % mellem 2009 og NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Beskæftigelse
3 763
3 776
3 688
3 544
Indeks
100
100
98
94
g) Dumpingmargenens størrelse
(66)
Med hensyn til indvirkningen på EU-erhvervsgrenen af de faktiske dumpingmargeners størrelse (4,7 %), kan denne indvirkning ikke anses for at være betydelig i betragtning af den lille samlede importmængde fra Den Russiske Føderation og den relativt lave dumpingmargen.
h) Lagerbeholdninger
(67)
EU-erhvervsgrenens slutlagre faldt mellem 2009 og NUP.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Slutlagre (i ton)
11 723
10 240
9 813
10 489
Indeks
100
87
84
89
i) Salgspriser og faktorer, som påvirker hjemmemarkedspriserne
(68)
EU-erhvervsgrenens enhedssalgspriser voksede med 8 % mellem 2009 og NUP. Denne prisudvikling hænger sammen med, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at vælte stigningen i produktionsomkostningerne (på 8 %) over på brugerne. Den hænger også sammen med EU-erhvervsgrenens gradvise omlægning i retning af SWR med en større diameter og større fokus på tovværk til særlig brug.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Gennemsnitlig enhedssalgspris i EU (EUR/ton)
3 625
3 658
3 809
3 911
Indeks
100
101
105
108
j) Lønninger
(69)
Mellem 2009 og NUP steg gennemsnitslønnen pr. fuldtidsækvivalent (FTÆ) med 20 % i den betragtede periode. Efter omstruktureringen af visse stikprøveudtagne virksomheder voksede antallet af ansatte funktionærer i forhold til arbejdere i den betragtede periode, hvilket afspejles i den øgede gennemsnitlige lønomkostning pr. ansat.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Løn pr. FTÆ (EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
Indeks
100
107
115
120
k) Produktivitet
(70)
EU-erhvervsgrenens arbejdsstyrkes produktivitet målt som resultat pr. fuldtidsækvivalent (FTÆ) ansat pr. år var flygtig i den betragtede periode, da den faldt i 2010, inden den voksede igen i 2011 og i NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Produktivitet
58
52
53
55
Indeks
100
88
90
94
l) Investeringer og evne til at rejse kapital
(71)
Investeringerne i SWR voksede med 271 % i den betragtede periode, var betydelige og beløb sig til næsten 16 mio. EUR i NUP. Producenterne i stikprøven havde ikke svært ved at rejse kapital i den betragtede periode. Endvidere kunne en stor del af investeringerne finansieres gennem egengenererede pengestrømme.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Investeringer (1 000 EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
Indeks
100
103
217
271
m) Rentabilitet på EU-markedet
(72)
Det lykkedes producenterne i stikprøven at opnå fortjenester i hele den betragtede periode. Fortjenesten fra 2009 til NUP lå - trods faldet i forhold til 2009 - et godt stykke over målfortjenesten på 5 % i den oprindelige undersøgelse.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Rentabilitet på EU-markedet
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Indeks
100
68
72
72
n) Investeringsafkast
(73)
Investeringsafkastet udtrykt som den samlede fortjeneste ved SWR-aktivitet i procent af den bogførte nettoværdi af de aktiver, der direkte og indirekte er knyttet til fremstillingen af SWR, fulgte i det store hele ovennævnte rentabilitetstendens i hele den betragtede periode. Trods faldet er denne indikator fortsat meget høj.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Investeringsafkast
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
Indeks
100
62
66
61
o) Likviditet
(74)
Likviditetssituationen er fortsat generelt meget positiv, trods en vis forværring mellem 2009 og NUP: den følger i et vist omfang rentabilitetstendenserne i hele den betragtede periode.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Likviditet (1 000 EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Indeks
100
71
67
75
p) Genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping
(75)
De fleste indikatorer viser, at EU-erhvervsgrenen tilpassede sit produktionsudstyr for bedre at tage højde for det nye økonomiske miljø og være i stand til at udnytte mulighederne på EU-markedet og ikke-EU-markeder i segmenter, hvor der kan opnås høje margener. Forbedringen i EU-erhvervsgrenens økonomiske og finansielle situation efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne i 2001 viser, at foranstaltningerne er effektive, og at EU-erhvervsgrenen kom sig efter virkningerne af tidligere tiders dumpingpraksis.
4.2. Konklusion
(76)
I den betragtede periode lykkedes det EU-erhvervsgrenen mere eller mindre at bevare sin markedsandel, priserne voksede med 8 %, lagerbeholdningerne forblev på et fornuftigt niveau, mens produktionsmængden og forbruget voksede. EU-erhvervsgrenen var rentabel i hele den betragtede periode, selv om fortjenesten var på et lavere niveau i NUP end i 2009. Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen ikke led væsentlig skade i den betragtede periode.
F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
(77)
Det blev også undersøgt, om der var sandsynlighed for fornyet væsentlig skade, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe. Det vurderes, at det ikke er tilfældet, af de årsager, som er forklaret nedenfor.
(78)
Som nævnt i betragtning 54 blev det konstateret, at importpriserne fra den Russiske Føderation underbød EU-priserne. Men i betragtning af de lave mængder af tilsvarende varetyper kan den nuværende underbudsmargen kun betragtes som vejledende.
(79)
Som forklaret i betragtning 51 var importmængden af den pågældende vare med oprindelse i Den Russiske Føderation 2 005 ton i 2009 og 2 343 ton i NUP, og den tegner sig for en markedsandel på henholdsvis 1,03 % og 1,11 %.
(80)
Som forklaret i betragtning 43 og 45 skønnes den samlede russiske kapacitet at være på omkring 158 000 ton, hvorimod den i forbindelse med den sidste undersøgelse blev skønnet til at være på omkring niveauet for det samlede EU-forbrug, nemlig på 220 000 ton. Desuden synes overkapaciteten i øjeblikket at være begrænset.
(81)
I den sidste undersøgelse blev det russiske marked vurderet til ikke at være i stand til at absorbere forsyningsniveauet. Som forklaret i betragtning 36 oplevede hjemmemarkedsforbruget af SWR i Rusland en betydelig vækst på 38 % i den betragtede periode. Desuden forudsiger offentligt tilgængelige økonomiske prognoser en stærk vækst i BNP i Den Russiske Føderation i de kommende år. Overkapaciteten i Rusland, jf. betragtning 45, absorberes derfor sandsynligvis af det stærkt voksende russiske marked, fordi de russiske priser er omkring 11 % højere end priserne ved eksport til EU. Desuden er de russiske eksportpriser til andre markeder, især SNG-landene, i gennemsnit 5,6 % højere end priserne ved eksport til EU. Det er derfor ikke sandsynligt, at betydelige mængder enten af overkapacitet eller af deres nuværende salg på det gunstigere hjemmemarked og/eller på markeder i SNG-lande vil blive omdirigeret til EU-markedet.
(82)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at ophævelsen af foranstaltningerne over for importen med oprindelse i den Russiske Føderation efter al sandsynlighed ikke ville føre til fornyet væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen som helhed.
G. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(83)
På baggrund af ovenstående bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af SWR fra Den Russiske Føderation ophæves og denne procedure afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 2, og artikel 11, stk. 2.
(84)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger ophæves, for så vidt angår importen med oprindelse i Den Russiske Føderation. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af disse oplysninger. Der blev modtaget bemærkninger fra en interesseret part, som også anmodede om og blev indrømmet en høring under overværelse af høringskonsulenten -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af tovværk og kabler af stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, med og uden kroge, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98, ophæves, og proceduren vedrørende denne import afsluttes.
Artikel 2
Udløbsundersøgelsen af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af tovværk og kabler af stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, med og uden kroge, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98, med oprindelse i Den Russiske Føderation, der blev indledt i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009, afsluttes.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2013.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1342/2013
ze dne 12. prosince 2013,
kterým se zrušují antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 1601/2001 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace, Turecka, Thajska a České republiky. Uvedená opatření jsou dále uváděna jako „původní opatření“ a šetření, na jehož základě byla tato opatření uložena, je dále uváděno jako „původní šetření“.
(2)
Komise přijala v srpnu 2001 nabídku cenového závazku ruského výrobce (JSC Severstal-Metiz). Tato dohoda o závazku byla v říjnu 2007 zrušena (3), protože kvůli obtížím se správnou klasifikací velkého počtu jednotlivých typů výrobku vyvážených uvedenou společností byla považována za neproveditelnou.
(3)
Nařízením (ES) č. 1279/2007 (4) zachovala Rada původní opatření pro Ruskou federaci po částečném prozatímním přezkumu a přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Na tato opatření se dále odkazuje jako na „platná opatření“ a na šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti se dále odkazuje jako na „poslední šetření“. Nařízení (ES) č. 1279/2007 ukončilo i opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Turecka a Thajska.
(4)
V současné době (5) jsou v platnosti také opatření proti ocelovým lanům a kabelům z Ukrajiny a Čínské lidové republiky, která byla rozšířena na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Maroka, Moldavska a Korejské republiky.
2. Žádost o přezkum
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (6) oznámila Komise dne 27. října 2012 zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(6)
Přezkum byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané styčným výborem Evropského svazu výrobního odvětví drátěných lan (European Union Wire Rope Industries, dále jen „EWRIS“ nebo „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých železných nebo ocelových lan a kabelů v Unii. Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti opatření by pravděpodobně mělo za následek přetrvání dumpingu a obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
3. Šetření
3.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2011 do 30. září 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení toho, nakolik jsou pokračování nebo opakovaný výskyt újmy pravděpodobné, se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
3.2 Strany dotčené řízením
(8)
Komise oficiálně informovala vyvážející výrobce, výrobce v Unii, dovozce a uživatele, o nichž věděla, jakož i žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Vzhledem k možnému velkému počtu vyvážejících výrobců v Ruské federaci zahrnutých do šetření předpokládalo oznámení o zahájení řízení původně výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci z Ruské federace požádáni, aby se ve lhůtě 15 dnů od zahájení řízení přihlásili a poskytli Komisi informace požadované v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Vzhledem k tomu, že pouze dva vyvážející výrobci v Ruské federaci poskytli informace požadované v oznámení o zahájení řízení a vyjádřili ochotu dále spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že se pro vyvážející výrobce nepoužije výběr vzorku.
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení sdělila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii, a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k uvedenému programu ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Tento předběžný vzorek tvořilo pět výrobců v Unii, kteří byli shledáni reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby a prodej obdobného výrobku v Unii.
(12)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky, byly navrhované společnosti vybrány do konečného vzorku a zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány. Nakonec se však jedna z vybraných společností ze vzorku stáhla. Komise se proto rozhodla omezit vzorek na čtyři zbývající společnosti, které byly i pak shledány reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby (29,3 %) a prodej (20,9 %) obdobného výrobku v Unii.
(13)
Ačkoli se v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nepřihlásil se ani žádný dovozce, který není ve spojení, ani žádný uživatel. Proto nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(14)
Dotazníky byly zaslány uvedeným čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dvěma vyvážejícím výrobcům v Ruské federaci a jednomu dovozci, který je ve spojení.
3.3 Odpovědi na dotazník
(15)
Na dotazník odpověděli uvedení čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, dovozce ve spojení a jeden vyvážející výrobce z Ruské federace.
(16)
Přestože se původně přihlásili dva vyvážející výrobci z Ruské federace, pouze jeden z nich poskytl odpověď na dotazník a je považován v šetření za spolupracující stranu. Spolupracující vyvážející výrobce má stoprocentně vlastněnou dceřinou společnost se sídlem v Itálii, rovněž vyrábějící ocelová lana a kabely a dovážející dotčený výrobek z Ruské federace. Druhý vyvážející výrobce poskytl písemné stanovisko v době zahájení šetření, a i když byl vyzván, aby vyplnil dotazník, neučinil tak. Má se proto za to, že druhý vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval.
3.4 Inspekce na místě
(17)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a výsledné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Německo,
-
BRIDON International Ltd., Spojené království,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Rakousko,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugalsko;
b)
vyvážející výrobce v Ruské federaci:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Čerepovec;
c)
dovozce ve spojení:
-
REDAELLI Tecna SpA, Itálie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je stejný výrobek jako v původním šetření a posledním šetření, na jejichž základě byla uložena platná opatření, tj. železná a ocelová lana a kabely, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem přesahujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami (v terminologii výrobního odvětví jsou často označovány jako „OLK“), v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (dále jen „dotčený výrobek“).
2. Obdobný výrobek
(19)
Přezkum před pozbytím platnosti potvrdil, že ocelová lana a kabely vyráběné v Ruské federaci a vyvážené do Unie a ocelová lana a kabely vyráběné a prodávané v Unii výrobci z Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečná použití, a jsou proto považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
1. Předběžné poznámky
(20)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda v současné době dochází k dumpingu a zda by pozbytí platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k jeho pokračování nebo obnovení.
(21)
Jak je vysvětleno v 10. bodě odůvodnění, nebylo nutné vybrat vzorek vyvážejících výrobců v Ruské federaci. Spolupracující vyvážející výrobce představoval 99 % vývozu dotčeného výrobku z Ruské federace do Unie během období přezkumného šetření. Na tomto základě byl učiněn závěr, že míra spolupráce byla vysoká.
(22)
Vzhledem k tomu, že dva další známí výrobci v Ruské federaci při šetření nespolupracovali, musely závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu uvedené níže vycházet z nejlepších dostupných informací, včetně údajů Eurostatu, oficiálních ruských statistických údajů a omezených údajů získaných od druhého výrobce.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(23)
Podle žádosti o přezkum údajně činilo průměrné dumpingové rozpětí u vývozů z Ruské federace do Unie 130,8 %. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení (bod 4.1), žadatel srovnal vývozní ceny výrobků vyvážených z Ruské federace do Unie (na úrovni cen ze závodu) s domácími cenami v Ruské federaci.
2.1 Běžná hodnota
(24)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejprve pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce určeno, zda byl jeho celkový domácí prodej obdobného výrobku nezávislým odběratelům na ruském domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie. Bylo zjištěno, že domácí prodej obdobného výrobku ze strany spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl celkově reprezentativní.
(25)
Komise poté určila typy obdobného výrobku prodávané vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(26)
Dále bylo zjišťováno, zda byl prodej na domácím trhu spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní u každého typu výrobku, tj. zda prodej každého typu výrobku na domácím trhu představoval alespoň 5 % objemu prodeje stejného typu výrobku do Unie. U typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství se poté v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení zkoumalo, zda se tento prodej uskutečnil v běžném obchodním styku.
(27)
Zjišťování, zda lze u prodeje jednotlivých typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství na domácím trhu mít za to, že byl uskutečněn v běžném obchodním styku, vycházelo ze stanovení podílu ziskového prodeje příslušného typu nezávislým odběratelům. Ve všech případech, kdy se prodej určitého typu výrobku na domácím trhu uskutečnil v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr veškerého prodeje tohoto typu na domácím trhu během období přezkumného šetření.
(28)
U zbývajících typů výrobku, jejichž prodej na domácím trhu nebyl reprezentativní nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena početně. Běžná hodnota byla stanovena na základě výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, v případě potřeby s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů o výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 6 první větou základního nařízení.
2.2 Vývozní cena
(29)
Jelikož spolupracující ruský vyvážející výrobce prodával výrobky na vývoz na trh Unie přímo nezávislým odběratelům, byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(30)
U vývozního obchodu, při němž se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. Byly provedeny úpravy s ohledem na všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a na zisk, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena. Jelikož nezávislí dovozci neposkytli informace o úrovni zisků dosažených během období přezkumného šetření, vycházelo se z průměrného ziskového rozpětí ve výši 5 %.
2.3 Srovnání
(31)
Srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni.
(32)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům činitelů, u kterých bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, finančních nákladech, nákladech na balení, provizích a slevách, pokud byly použitelné a odůvodněné.
2.4 Dumpingové rozpětí
(33)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku a vážené průměrné vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu, který u vyvážejícího výrobce činil 4,7 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení platných opatření
3.1 Předběžné poznámky
(34)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána též pravděpodobnost pokračování dumpingu v případě zrušení platných opatření. V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace, přitažlivost trhu Unie a dalších trhů třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita pro vývoz v Ruské federaci.
3.2 Objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace
(35)
Podle údajů Eurostatu se v posuzovaném období dovoz z Ruské federace zvýšil z 2 005 tun v roce 2009 na 2 343 tun v období přezkumného šetření, což představovalo přibližně 1 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření a v posuzovaném období. Jak je uvedeno výše v 33. bodě odůvodnění, dovoz od spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl uskutečňován za dumpingové ceny (4,7 %) i navzdory platnému antidumpingovému clu.
3.3 Přitažlivost trhu Unie a trhů jiných třetích zemí
(36)
Vývoz do Unie představoval 3 % celkového prodeje spolupracujícího výrobce, zatímco většina prodeje (85 %) se uskutečnila na ruském domácím trhu. Domácí trh vzrostl v posuzovaném období o 38 % (7) a může dále růst, bude-li i nadále růst HDP Ruské federace, jak předpokládají veřejně dostupné zdroje, specializující se na ekonomickou analýzu. Informace shromážděné v průběhu šetření navíc ukázaly, že spolupracující výrobce nevyrábí veškeré typy dotčeného výrobku, a proto jeho konkurenční tlak na výrobce v Unii je omezený. Tak je tomu pravděpodobně i v případě dvou dalších výrobců, a to vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné informace o investicích do nových strojů, které by například umožnily výrobu dotčeného výrobku s větším průměrem. Omezený konkurenční tlak ze strany vyvážejících výrobců z Ruské federace se dále zdá být rovněž potvrzen přítomností výrobců z Unie na ruském trhu. Podle oficiálních ruských celních statistických údajů představoval vývoz obdobného výrobku výrobců z Unie do Ruské federace 30 % veškerého dovozu obdobného výrobku na ruský trh v období přezkumného šetření, v důsledku čehož byli výrobci z Unii největšími vývozci na ruském trhu.
(37)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že předpokládaný růst HDP Ruska (v rozmezí 3 %) je velmi mírný a neumožní další rozvoj ruského trhu ocelových lan a kabelů. V důsledku toho ruský trh nemusí být schopen absorbovat větší objem obdobného výrobku. V této souvislosti je třeba poznamenat, že růst ruského HDP během posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, byl nižší než očekávaný růst pro rok 2014, nicméně umožnil růst trhu ocelových lan a kabelů v Rusku o 38 %. Námitka byla proto zamítnuta.
(38)
Táž strana také poukázala na nové typy výrobků, které spolupracující vyvážející výrobce nedávno vyvinul (ve spolupráci se svou dceřinou společností se sídlem v Unii), a tvrdila, že to potvrzuje investice uskutečněné tímto výrobcem během posuzovaného období. Tato skutečnost však neodporuje závěru, že spolupracující výrobce není schopen vyrábět všechny typy lan (zejména ocelová lana a kabely ve vyšším kvalitativním segmentu trhu). Námitka byla proto zamítnuta.
(39)
Na přitažlivost trhu Unie by se mělo rovněž pohlížet v souvislosti tím, že ruští vyvážející výrobci převzali některé výrobce Unie. Dva ruští výrobci nyní vlastní dceřiné společnosti se sídlem v Unii. Inspekce na místě provedená u dceřiné společnosti spolupracujícího vývozce, která má sídlo v Unii, ukázala, že se prodej uskutečňoval převážně na evropském trhu a že související prodej mezi spolupracujícím vývozcem a touto dceřinou společností byl v období přezkumného šetření omezený.
(40)
Na základě údajů od spolupracujícího vývozce je třeba poukázat na to, že objem ruského vývozu dotčeného výrobku do třetích zemí v období přezkumného šetření přesáhl objem vývozu do Unie čtyřikrát. Vývozní ceny spolupracujícího vyvážejícího výrobce pro třetí země byly v průměru nižší než domácí prodejní cena v Ruské federaci, ale v průměru na vyšší úrovni než vývozní ceny pro trh Unie. To umožňuje závěr, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je přitažlivější než prodej na trhu Unie. V této souvislosti se poukazuje na existenci již dlouho zavedených prodejních kanálů na trzích Společenství nezávislých států (SNS).
(41)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že vývozní ceny ruských výrobců na trzích třetích zemí jsou ve skutečnosti nižší než vývozní ceny pro Unii. Odvolával se přitom na srovnání mezi průměrnými vývozními cenami pro Ukrajinu a některé evropské státy, vycházející údajně z ruských celních statistických údajů. Nebyly předloženy žádné původní údaje tvořící základ pro srovnání. V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání cenového rozdílu mezi ruskými vývozními cenami pro Unii a pro trhy třetích zemí provedené při šetření vycházelo z ověřených údajů uvedených v dotazníku spolupracujícím vyvážejícím výrobcem. Toto srovnání cen bylo provedeno na úrovni ceny ze závodu s přihlédnutím k rozdílům mezi jednotlivými typy výrobků a obchodní úrovní. Průměrné ceny, které žadatel předložil, neodrážejí složitost cenových složek a rozpětí existující na trhu ocelových lan a kabelů a způsobenou významným množstvím různých výrobků a různou obchodní úrovní. Námitka byla proto zamítnuta.
(42)
Táž strana tvrdila, že objem vývozu výrobního odvětví Unie do Ruské federace není v tomto případě důležitý, a poukázala na zvýšený dovoz z Čínské lidové republiky do Ruské federace a potřebu zohlednit jej při analýze, protože představuje konkurenční hrozbu pro přítomnost ruských výrobců na trzích Ruska a SNS. V tomto ohledu je skutečnost, že výrobci z Unie jsou i nadále vedoucími vývozci na ruském trhu, důležitá, protože mimo jiné potvrzuje, že ruští výrobci nejsou schopni vyrábět všechny typy ocelových lan a kabelů, pro které existuje poptávka na ruském trhu. Pokud jde o čínský vývoz do Ruské federace, je třeba poznamenat, že vzrostl současně s prudkým růstem poptávky na ruském trhu. Nebyly poskytnuty žádné informace, např. týkající se čínských vývozních cen pro Ruskou federaci a země SNS nebo vlastností dováženého výrobku, který je předmětem šetření, aby bylo možné provést další analýzu. A je třeba také uvést, že podle ruských celních statistických údajů měli ruští výrobci dotčeného výrobku v období přezkumného šetření stále vedoucí postavení na domácím trhu a že celkový dovoz na tento trh představoval pouze 15 % ruského trhu ocelových lan a kabelů. Námitka byla proto zamítnuta.
3.4 Výrobní kapacita a nadměrná kapacita pro vývoz v Ruské federaci
(43)
Podle žádosti o přezkum činila výrobní kapacita všech ruských vyvážejících výrobců 115 000 tun. Během šetření žadatel nově odhadl ruskou výrobní kapacitu; ta je podle něj v rozmezí od 220 000 do 250 000 tun, což ale nijak nedoložil. Na základě ověřených údajů od spolupracujícího vývozce, údajů předložených druhým známým výrobcem a údajů o třetím výrobci obsažených v žádosti byla výrobní kapacita všech ruských výrobců dotčeného výrobku stanovena na zhruba 158 000 tun. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výrobní kapacita spolupracujícího výrobce prošla v posuzovaném období strukturálními úpravami, v jejichž důsledku byla jedna výrobní dílna uzavřena.
(44)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že některé stroje z uzavřené dílny byly přemístěny do jiných výrobních závodů spolupracujícího výrobce. Nicméně toto tvrzení nebylo doloženo. V tomto ohledu důkazy shromážděné v průběhu šetření potvrzují, že spolupracující výrobce během posuzovaného období prošel strukturálními úpravami, které zahrnovaly vyřazení některých strojů ve všech třech výrobních závodech a uzavření jedné výrobní dílny. Zároveň nelze vyloučit, že některé stroje z uzavřené výrobní dílny byly přemístěny do zbývajících výrobních závodů. V každém případě to nemění nic na odhadu výrobní kapacity tohoto výrobce a Ruska celkově, což dotyčná strana nezpochybnila. Námitka byla proto zamítnuta.
(45)
Pokud jde o otázku využití kapacity a nadbytečné kapacity, předpokládalo se na základě údajů dvou výrobců a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné přesné informace o využití kapacity třetího výrobce, že jeho využití kapacity odpovídalo v období přezkumného šetření využití kapacit dvou dalších výrobců, tj. 90 %. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že celková volná kapacita v Ruské federaci činí řádově 17 000 tun. To odpovídá přibližně 8 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
3.5 Závěr
(46)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním, totiž že vývoz z Ruské federace byl v období přezkumného šetření stále dumpingový, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by stávající antidumpingová opatření byla zrušena.
(47)
Nicméně je třeba zdůraznit tyto body. Za prvé, volná kapacita v Ruské federaci je omezeně dostupná a může být absorbována rychle rostoucí poptávkou na domácím trhu. Za druhé, ruští výrobci nemají kapacity, aby mohli dodávat všechny typy lan, a proto je jejich konkurenční tlak na trhu Unie omezený. Za třetí, dva ze tří známých vyvážejících výrobců mají své stoprocentně vlastněné dceřiné společnosti v Unii, které vyrábějí obdobný výrobek. Na základě informací získaných od dceřiné společnosti spolupracujícího vyvážejícího výrobce je možné pozorovat, že obdobný výrobek vyráběný dceřinou společností se prodává především na trhu Unie, zatímco vyvážející výrobce vyrábí a prodává obdobný výrobek převážně pro ruský trh. Ruští vyvážející výrobci mají kromě toho silné obchodní vazby na trhy třetích zemí, zejména na trhy v zemích SNS, které budou přitažlivější pro ruské vývozce, protože v průměru ceny účtované na těchto trzích jsou vyšší než ceny účtované v Unii. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz dotčeného výrobku z Ruské federace by pravděpodobně výrazně nevzrostl, kdyby opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(48)
Během období přezkumného šetření ocelová lana a kabely vyrábělo více než 30 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výroba těchto výrobců (stanovená na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(49)
Jak je vysvětleno ve 12. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné jednotkové ceny a rozsah dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci, údajů Eurostatu a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů od žadatele,
-
analýza mikroekonomických prvků (tj. zásob, mezd, ziskovosti, návratnosti investic, peněžního toku, schopnosti získávat kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jejich údajů, které byly ověřeny.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(50)
Spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 8 % ze 195 426 tun na 211 380 tun.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Spotřeba v Unii (v tunách)
195 426
206 940
213 350
211 380
Index
100
106
109
108
2. Současný dovoz z Ruské federace
2.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Ruské federace
(51)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil z 2 005 tun na 2 343 tun. I přes tento nárůst jsou tyto objemy nižší než dovoz z Ruské federace během posledního šetření, kdy dovoz činil 2 908 tun za rok 2005 a 3 323 tun pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 (poslední období přezkumného šetření). Od konce období přezkumného šetření vykazoval dovoz z Ruska klesající tendenci (snížení o 20 %).
(52)
Podíl ruského dovozu na trhu činil v roce 2009 1,03 % a v období přezkumného šetření 1,11 %.
(53)
Co se týká dovozních cen, ty se v posuzovaném období trvale zvyšovaly a celkem vzrostly o 12 %.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Dovoz (v tunách)
2 005
2 197
2 549
2 343
index
100
110
127
117
Podíl na trhu
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
index
100
103
116
108
Dovozní cena
1 054
1 084
1 171
1 178
index
100
103
111
112
2.2 Cenové podbízení
(54)
Cenové podbízení bylo stanoveno pomocí vývozních cen spolupracujícího ruského výrobce bez antidumpingového cla, přičemž bylo zjištěno, že se pohybují od 54,7 % do 69,0 % v závislosti na typech výrobku s váženým průměrným rozpětím cenového podbízení ve výši 63,4 %. Nicméně s ohledem na malý objem dovozu z Ruské federace a početnost existujících různých typů ocelových lan a kabelů by cenové podbízení mohlo být stanoveno pouze na základě velmi malého počtu stejných typů výrobku s nízkými objemy (19,9 tuny). Proto lze považovat rozpětí cenového podbízení pouze za orientační.
3. Dovoz z jiných zemí
3.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z jiných zemí
(55)
Dovoz z jiných zemí než z Ruské federace se během posuzovaného období zvýšil o 10,6 %, což je více než nárůst spotřeby na trhu Unie (+ 8 %). I přes nárůst podílu jiných zemí než Ruské federace na trhu Unie lze příslušné podíly na trhu považovat za stabilní.
(56)
Hlavní vyvážející země během období přezkumného šetření byly Jižní Korea s podílem na trhu 16 %, ČLR (1,78 %), Thajsko s podílem na trhu 1,65 % a Ruská federace (viz výše, podíl na trhu 1,11 %), zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl téměř 60 %.
Země / Dovoz v tunách
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Jižní Korea
32 027
23 926
28 906
34 798
Čína
5 797
4 067
5 174
3 765
Thajsko
3 673
3 815
5 348
3 499
Ostatní země
34 938
38 974
39 376
42 444
Dílčí součet
(s výjimkou Ruské federace)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusko
2 005
2 197
2 548
2 343
Celkový dovoz
(včetně Ruské federace)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Cenové podbízení
(57)
Celkově průměrné ceny dovozu obdobného výrobku z jiných zemí zůstaly během posuzovaného období stabilní a neměnné a podbízení vůči výrobnímu odvětví Unie činilo v průměru 57 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(58)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila všechny relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
4.1 Předběžné poznámky
(59)
Vzhledem k tomu, že v případě výrobního odvětví Unie byl použit výběr vzorku, byla újma posouzena na základě informací shromážděných na úrovni celého výrobního odvětví Unie (makroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění) a na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku (mikroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění).
a) Výroba
(60)
Výroba výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 6 %, tj. z 214 475 tun na 228 368 tun. V souvislosti se zvýšenou spotřebou (+ 8 %), jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie zvýšilo objem své výroby o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Objem výroby (v tunách)
214 475
223 385
224 559
228 368
index
100
104
105
106
b) Kapacita a míra využití kapacity
(61)
Zvýšení spotřeby Unie (+ 8 %) rovněž vyvolalo zvýšení výroby výrobního odvětví Unie o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Kapacita
348 852
371 187
366 976
369 134
index
100
106
105
106
Využití kapacity
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
index
100
98
100
101
c) Objem prodeje
(62)
Prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil o 7 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Prodej odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
116 902
133 824
131 085
124 524
index
100
114
112
107
d) Podíl na trhu
(63)
Výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet svůj podíl na trhu během posuzovaného období poměrně stabilní, tj. na 60 % v roce 2009 a na 59 % v období přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Podíl na trhu
60 %
65 %
61 %
59 %
index
100
108
102
98
e) Růst
(64)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba v Unii zvýšila o 8 %, se i objem prodeje výrobního odvětví Unie zvýšil, a to o 7 %. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu lze proto považovat za stabilní, i když podíl na trhu mírně klesl, zatímco dovoz z Ruské federace se mírně zvýšil.
f) Zaměstnanost
(65)
Zatímco výrobci v Unii zařazení do vzorku během posuzovaného období vykázali nárůst o 5 %, zaměstnanost celého výrobního odvětví Unie se podle odhadu žadatele liší a vykazuje negativní tendenci, totiž pokles o 6 % mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Zaměstnanost
3 763
3 776
3 688
3 544
index
100
100
98
94
g) Velikost dumpingového rozpětí
(66)
Co se týká dopadu velikosti zjištěných skutečných dumpingových rozpětí (4,7 %) na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad vzhledem k nízkému celkovému objemu dovozu z Ruské federace a poměrně nízkému dumpingovému rozpětí považovat za významný.
h) Zásoby
(67)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zmenšil.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
11 723
10 240
9 813
10 489
index
100
87
84
89
i) Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(68)
Jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostly o 8 %. Tento cenový vývoj souvisí se skutečností, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo přenést nárůst výrobních nákladů (o 8 %) na uživatele. Souvisí rovněž s postupným přechodem výrobního odvětví Unie na ocelová lana a kabely s větším průměrem a větší zaměřenost na lana pro zvláštní účely.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (v EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Index
100
101
105
108
j) Mzdy
(69)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se průměrná mzda na plný pracovní úvazek zvýšila o 20 %. Po restrukturalizaci některých společností zařazených do vzorku se poměr řídících a administrativních pracovníků k manuálním pracovníkům zvýšil, což se odráží ve vyšších průměrných mzdových nákladech na jednoho zaměstnance.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Mzdy na plný pracovní úvazek (v EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
index
100
107
115
120
k) Produktivita
(70)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako produkce na pracovníka na plný pracovní úvazek za rok, v posuzovaném období kolísala, protože se v roce 2010 snížila a poté v roce 2011 a v období přezkumného šetření opět vzrostla.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Produktivita
58
52
53
55
index
100
88
90
94
l) Investice a schopnost získávat kapitál
(71)
Investice do ocelových lan a kabelů se v posuzovaném období zvýšily o 271 %, byly významné a v období přezkumného šetření činily více než 16 milionů EUR. Výrobci zařazení do vzorku v posuzovaném období neměli problém získávat kapitál. Navíc velká část investic mohla být financována z vlastních vytvořených peněžních toků.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Investice (v tisících EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
index
100
103
217
271
m) Ziskovost na trhu Unie
(72)
Výrobcům zařazeným do vzorku se během celého posuzovaného období dařilo dosahovat zisku. Zisky dosažené od roku 2009 do období přezkumného šetření byly navzdory poklesu ve srovnání s rokem 2009 vyšší než 5 % cílový zisk stanovený v původním šetření.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Ziskovost na trhu Unie
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
index
100
68
72
72
n) Návratnost investic
(73)
Návratnost investic, vyjádřená jako celkový zisk z činnosti v oblasti ocelových lan a kabelů v procentech čisté účetní hodnoty aktiv přímo a nepřímo souvisejících s výrobou ocelových lan a kabelů, v celém posuzovaném období v zásadě sledovala tendenci zaznamenanou u ziskovosti. Navzdory poklesu je tento ukazatel i nadále dosti vysoký.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Návratnost investic
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
index
100
62
66
61
o) Peněžní tok
(74)
Stav peněžních toků zůstává celkově velmi pozitivní navzdory jistému zhoršení mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření: sleduje do určité míry vývoj ziskovosti za celé posuzované období.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tisících EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Index
100
71
67
75
p) Překonání účinků minulého dumpingu
(75)
Z většiny ukazatelů vyplývá, že výrobní odvětví Unie přizpůsobilo své výrobní zařízení, aby lépe reagovalo na nové hospodářské prostředí a mohlo využít příležitostí na trzích v Unii a mimo ni v segmentech, v nichž lze dosáhnout vysokých marží. Zlepšení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie po uložení antidumpingových opatření v roce 2001 dokládá, že opatření jsou účinná a že výrobní odvětví Unie překonalo účinky minulého dumpingu.
4.2 Závěr
(76)
Během posuzovaného období se výrobnímu odvětví Unie víceméně podařilo udržet svůj podíl na trhu, ceny vzrostly o 8 %, zásoby zůstaly na přiměřené úrovni, přičemž se objem výroby a spotřeba zvýšily. Výrobní odvětví Unie bylo v celém posuzovaném období ziskové, přestože zisky byly na nižší úrovni v období přezkumného šetření než v roce 2009. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že v posuzovaném období nebyla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(77)
Bylo posuzováno i to, zda by se v případě pozbytí platnosti opatření obnovila podstatná újma. Má se za to, že to se pravděpodobně nestane, a to z důvodů, které jsou vysvětleny níže.
(78)
Jak je zdůrazněno v 54. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ceny výrobků dovážených z Ruské federace se podbízejí vůči cenám Unie. Nicméně vzhledem k nízkému objemu odpovídajících typů výrobku lze toto rozpětí cenového podbízení považovat pouze za orientační.
(79)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace činil v roce 2009 2 005 tun a v období přezkumného šetření 2 343 tun, což představovalo podíl na trhu ve výši 1,03 %, resp. 1,11 %.
(80)
Jak je vysvětleno v 43. a 45. bodě odůvodnění, celková ruská výrobní kapacita se odhaduje na přibližně 158 000 tun, zatímco podle odhadu z posledního šetření její výše byla přibližně stejná jako celková spotřeba Unie, tedy 220 000 tun. Volné kapacity jsou dále v současné době zřejmě omezené.
(81)
Při posledním šetření se vycházelo z toho, že ruský trh není schopen absorbovat existující nabídku. V současné době, jak bylo vysvětleno v 36. bodě odůvodnění, domácí spotřeba ocelových lan a kabelů v Rusku v posuzovaném období významně vzrostla o 38 %. Kromě toho veřejně dostupné ekonomické prognózy předpokládají v Ruské federaci v nadcházejících letech silný růst HDP. Volná kapacita v Rusku, jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, proto bude pravděpodobně absorbována rychle se rozvíjejícím ruským trhem, protože ruské ceny jsou zhruba o 11 % vyšší než ceny vývozu do Unie. Kromě toho v Rusku vývozní ceny výrobků vyvážených na jiné trhy, zejména zemí SNS, jsou průměrně o 5,6 % vyšší než vývozní ceny výrobků vyvážených do Unie. Je proto nepravděpodobné, že by se podstatná množství volných kapacit nebo jejich současný prodej na výhodnějším domácím trhu nebo trzích zemí SNS přesunuly na trh Unie.
(82)
S ohledem na výše uvedené se vyvozuje závěr, že by zrušení opatření uložených na dovoz pocházející z Ruské federace se vší pravděpodobností nevedlo k obnovení podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie jako celku.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(83)
S ohledem na výše uvedené by antidumpingová opatření použitelná na dovoz ocelových lan a kabelů z Ruské federace měla být zrušena a toto řízení zastaveno v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(84)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a faktorech, na jejichž základě se má doporučit, aby stávající opatření uložená na dovoz pocházející z Ruské federace byla ukončena. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek ke zveřejněným zjištěním. Byly obdrženy připomínky jedné zúčastněné strany, která rovněž požádala o slyšení a byla vyslechnuta v přítomnosti úředníka pro slyšení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Antidumpingová opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, pocházejících z Ruské federace a v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98, se zrušují a řízení ohledně tohoto dovozu se zastavuje.
Článek 2
Přezkumné řízení před pozbytím platnosti antidumpingových opatření použitelných na dovoz ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 a pocházejících z Ruské federace, zahájené podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zastavuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. prosince 2013.