RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1053/2013
af 7. oktober 2013
om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne og om ophævelse af Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 70,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Schengenområdet uden grænsekontrol ved de indre grænser forudsætter, at medlemsstaterne sikrer en effektiv anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde, retligt samarbejde på det strafferetlige område og narkotikapolitikker.
(2)
Ved Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 endelig udg.) (i det følgende benævnt »afgørelsen af 16. september 1998«) blev der nedsat et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne. Det stående udvalg fik for det første mandat til at kontrollere, dels at en ansøgerstat opfylder alle betingelserne for ophævelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, og for det andet at Schengenreglerne anvendes korrekt af de stater, der allerede har gennemført dem fuldt ud.
(3)
Det er nødvendigt med en specifik evaluerings- og overvågningsmekanisme til at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne, da der skal sikres høje, ensartede standarder for anvendelsen heraf i praksis og en høj grad af gensidig tillid mellem de medlemsstater, der indgår i et område uden grænsekontrol ved de indre grænser. En sådan mekanisme bør bygge på et tæt samarbejde mellem Kommissionen og de pågældende medlemsstater.
(4)
I Haagprogrammet (3) blev Kommissionen opfordret til »straks efter ophævelsen af kontrollen ved de indre grænser at fremsætte et forslag om at supplere den nuværende Schengenevalueringsmekanisme med en tilsynsmekanisme, der sikrer, at medlemsstaternes eksperter inddrages fuldt ud, og som bl.a. omfatter uanmeldte inspektioner«.
(5)
Det Europæiske Råd erklærer i Stockholmprogrammet (4), at det er af den opfattelse, at evalueringen af Schengenområdet fortsat vil være af stor betydning, og at den derfor bør forbedres ved at styrke det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved de ydre grænsers (Frontex), der er oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (5), rolle på dette område.
(6)
Den evalueringsmekanisme, der blev oprettet ved afgørelsen af 16. september 1998, bør derfor revideres, og den nævnte afgørelse bør ophæves.
(7)
Erfaringerne fra tidligere evalueringer viser, at der er behov for at opretholde en sammenhængende evalueringsmekanisme, der omfatter alle områder af Schengenreglerne undtagen dem, for hvilke der i henhold til EU-retten allerede findes en særlig evalueringsmekanisme.
(8)
I overensstemmelse med artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen foretage en objektiv og upartisk evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. For at være effektiv bør en reel evalueringsproces omfatte en reel opfølgning og overvågning af evalueringsrapporterne, hvilket bør sikres af Kommissionen.
(9)
For at gøre evalueringsmekanismen mere effektiv bør der derudover sikres ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning. Med henblik på dette bør nogle gennemførelsesbeføjelser tillægges Kommissionen og andre tillægges Rådet.
(10)
Beføjelsen til at forberede og planlægge evalueringerne og beføjelsen til at vedtage evalueringsrapporterne bør tillægges Kommissionen. En række af disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse ved vedtagelsen af sådanne retsakter.
(11)
For at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, sikre, at samordningen mellem dem forbedres på EU-plan, og øge peer pressure blandt dem bør gennemførelsesbeføjelsen til at vedtage henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe alle mangler, der er påpeget i evalueringsrapporterne, tillægges Rådet. En sådan gennemførelsesbeføjelse afspejler de specifikke beføjelser, som traktaten i henhold til artikel 70 i TEUF tillægger Rådet med hensyn til gensidig evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det afspejler korrekt formålet med en evalueringsmekanisme baseret på lex specialis-princippet, der på dette specifikke område og parallelt med Kommissionens generelle beføjelse til at føre tilsyn med gennemførelsen af EU-retten under kontrol af Den Europæiske Unions Domstol og gennem traktatbrudsprocedurer er at udfylde en komplementær funktion i forbindelse med overvågning af effektiviteten af den praktiske gennemførelse af Unionens politikker gennem peerevaluering.
En sådan gennemførelsesbeføjelse, der tillægges Rådet, bidrager desuden til at virkeliggøre det ønske, som Det Europæiske Råd gav udtryk for i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011, om at styrke samarbejdet i Schengenområdet yderligere ved at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, og om at medlemsstaterne skal have ansvaret for at sikre, at alle Schengenreglerne anvendes effektivt i overensstemmelse med de vedtagne fælles standarder og de grundlæggende principper og normer. En sådan gennemførelsesbeføjelse bidrager også i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 8. marts 2012 til at forbedre forvaltningen af Schengenområdet gennem politiske drøftelser på ministerniveau om Schengenområdets korrekte funktionsmåde, herunder drøftelser i situationer, hvor evalueringsrapporter har påvist alvorlige mangler. Sådanne drøftelser, der finder sted i Det Blandede Udvalg, der består af EU-medlemsstaterne og de Schengenassocierede stater, bør bidrage til, at Rådet kan træffe afgørelser inden for sit kompetenceområde for at sikre, at Schengenområdet fungerer effektivt. Endelig tager det at tillægge Rådet sådanne gennemførelsesbeføjelser passende hensyn til den mulige potentielt politisk følsomme karakter af henstillinger, der ofte berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser.
(12)
Evalueringsmekanismen bør indføre gennemsigtige, effektive og klare regler for evalueringsmetoden, brug af højt kvalificerede eksperter til besøg på stedet og opfølgning af resultaterne af evalueringerne. Metoden bør navnlig foreskrive uanmeldte besøg på stedet som supplement til de anmeldte besøg på stedet, navnlig vedrørende grænsekontrol og visa.
(13)
Evaluerings- og overvågningsmekanismen bør omfatte alle aspekter af Schengenreglerne. Hvad angår spørgsmålet om grænser, bør evaluerings- og overvågningsmekanismen omfatte både effektiviteten af grænsekontrollen ved de ydre grænser og fraværet af grænsekontrol ved de indre grænser.
(14)
Under evalueringen og overvågningen bør der lægges særlig vægt på overholdelsen af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af Schengenreglerne.
(15)
Evalueringen bør sikre, at medlemsstaterne anvender Schengenreglerne effektivt i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer. Evalueringsmekanismen bør derfor omfatte al relevant lovgivning og alle operative aktiviteter, der bidrager til opretholdelsen af et område uden grænsekontrol ved de indre grænser.
(16)
Med henblik på at styrke evalueringsmekanismens effektivitet og pålidelighed bør der i alle evalueringer tages hensyn til, om de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne, fungerer korrekt. Dette vil øge evalueringsmekanismens evne til at sikre medlemsstaternes effektive anvendelse af Schengenreglerne i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer som ønsket af Det Europæiske Råd i dets konklusioner af den 23. og 24. juni 2011. Den vil være i overensstemmelse med ønsket fra Det Europæiske Råd, der fremgår af dets konklusioner af 1. og 2. marts 2012, og ifølge hvilke evalueringsmekanismen bør behandle kravene til, hvordan de institutioner, der er involveret i anvendelsen af Schengenreglerne, skal fungere.
(17)
Frontex bør støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen, navnlig med risikoanalyser vedrørende de ydre grænser. Evalueringsmekanismen bør også på ad hoc-basis kunne benytte sig af Frontex' bistandsekspertise, når der gennemføres besøg på stedet ved de ydre grænser.
(18)
Andre EU-organer, kontorer og agenturer, som f.eks. Den Europæiske Politienhed (Europol), der er oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (7), og Eurojust, der er oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA (8), bør, hvor det er relevant, støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen på de områder, der er omfattet af deres mandat. Evalueringsmekanismen bør også, hvor det er relevant, kunne gøre brug af ekspertise fra EU-organer, -kontorer eller -agenturer, når den yder bistand til gennemførelsen af besøg på stedet, der vedrører de områder af Schengenreglerne, der er omfattet deres mandat. Dette bør f.eks. gælde Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse med hensyn til evalueringer vedrørende databeskyttelse, i hvilke nationale databeskyttelsesmyndigheder også kan inddrages.
(19)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at de eksperter, der stilles til rådighed for besøg på stedet, har den nødvendige erfaring og har gennemgået en særlig uddannelse i den henseende, herunder for så vidt angår grundlæggende rettigheder. De relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, f.eks. Frontex, bør tilbyde den nødvendige uddannelse, og der bør stilles midler til rådighed for medlemsstaterne til initiativer rettet mod specifik uddannelse inden for evaluering af Schengenreglerne via Unionens eksisterende finansielle instrumenter og en videreudvikling af sådanne instrumenter.
(20)
Med henblik på den særlige rolle, der er pålagt Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter i henhold til artikel 70, sidste punktum, i TEUF, som understreget i artikel 12, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) med hensyn til de nationale parlamenter, er det nødvendigt at sikre, at Rådet og Kommissionen fuldt ud orienterer Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter om indholdet i og resultaterne af evalueringen. Derudover vil Rådet, hvis Kommissionen fremlægger et forslag med henblik på ændring af denne forordning høre Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 19, stk. 7, litra h), i Rådets forretningsorden, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden Rådet vedtager en endelig tekst.
(21)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(22)
Det Forenede Kongerige deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9).
(23)
Irland deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10).
(24)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (12).
(25)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (14).
(26)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EF (16).
(27)
Eftersom evalueringen af Cypern allerede var indledt på datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til afgørelsen af 16. september 1998, finder denne forordning ikke anvendelse på Cypern før den 1. januar 2016.
(28)
Da det i overensstemmelse med de gældende Schengenevalueringsprocedurer allerede er blevet kontrolleret, at Bulgarien og Rumænien opfylder betingelserne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005, vil kontrollen i henhold til artikel 1, stk. 1, litra b), i denne forordning ikke blive gennemført for så vidt angår disse medlemsstater.
(29)
Eksperter fra Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroaten bør dog deltage i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres der en evaluerings- og overvågningsmekanisme, der har følgende formål:
a)
at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne i de medlemsstater, der anvender dem fuldt ud, såvel som i de medlemsstater, hvori Schengenreglerne ifølge de relevante protokoller, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, finder delvis anvendelse.
b)
at kontrollere, at de nødvendige betingelser for anvendelse af alle relevante dele af Schengenreglerne er opfyldt i de medlemsstater, for hvis vedkommende der ikke er truffet nogen rådsafgørelse om, at bestemmelserne i Schengenreglerne anvendes fuldt ud eller delvist, bortset fra de medlemsstater, hvis evaluering allerede er afsluttet på tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden.
2. Den i nærværende artikels stk. 1, litra b), omhandlede kontrol berører ikke artikel 23, stk. 2, for så vidt angår medlemsstater, hvor evalueringsprocedurerne allerede er indledt den 26. november 2013.
3. Eksperter fra medlemsstaterne, som i overensstemmelse med den relevante tiltrædelsesakt endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, deltager dog i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne.
Artikel 2
Definition
I denne forordning forstås ved »Schengenreglerne« bestemmelserne integreret i EU-rammen i overensstemmelse med protokol nr. 19, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, samt de retsakter, der udbygger eller på anden måde vedrører disse.
Artikel 3
Ansvarsfordeling
1. Medlemsstaterne og Kommissionen er i fællesskab ansvarlige for gennemførelsen af evaluerings- og overvågningsmekanismen som specificeret i denne forordning med støtte fra de EU-organer, -kontorer og -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne.
2. Kommissionen har en overordnet koordinerende rolle i forbindelse med fastlæggelse af årlige og flerårige evalueringsprogrammer, udarbejdelse af spørgeskemaer og planlægning af besøg, gennemførelse af besøg og udarbejdelse af evalueringsrapporter og henstillinger. Den sikrer også opfølgning og overvågning af evalueringsrapporter og henstillinger i overensstemmelse med artikel 16.
3. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder fuldt på alle evalueringsstadier for at udføre de opgaver, der pålægges dem i henhold til denne forordning.
Artikel 4
Evalueringer
1. Evalueringerne kan omfatte alle aspekter af Schengenreglerne, herunder medlemsstaternes effektive anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde og retligt samarbejde på det strafferetlige område, såvel som fravær af grænsekontrol ved de indre grænser. Der bør i alle evalueringerne tages hensyn til, hvordan de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne som nævnt i dette stykke, fungerer.
2. Evalueringerne kan bestå af spørgeskemaer og af besøg på stedet, som kan være anmeldte eller uanmeldte. Forud for anmeldte besøg på stedet udfyldes et spørgeskema. Besøgene på stedet og spørgeskemaerne kan, hvor det er hensigtsmæssigt, bruges enten uafhængigt af hinanden eller i kombination i forbindelse med evalueringen af specifikke medlemsstater og/eller specifikke områder.
3. Både spørgeskemaer og besøg på stedet kan suppleres med den evaluerede medlemsstats præsentation af det område, der evalueres.
Artikel 5
Flerårigt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et flerårigt evalueringsprogram, der dækker en femårsperiode, hvor det er relevant efter høring af Frontex og Europol, og som skal ligge færdigt senest seks måneder før starten på den følgende femårsperiode. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Hver medlemsstat skal evalueres i hver femårsperiode, der er omfattet af det flerårige evalueringsprogram. Det flerårige evalueringsprogram fastsætter rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år. Den rækkefølge, hvori medlemsstaterne skal evalueres, skal tage hensyn til, hvor lang tid, der er gået siden den sidste evaluering, og balancen mellem de forskellige dele af Schengenreglerne, der skal evalueres.
3. Det flerårige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses efter proceduren i stk. 1.
4. Det flerårige evalueringsprogram kan indeholde en henvisning til tematiske evalueringer som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra b).
5. Det første flerårige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2019.
Artikel 6
Årligt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et årligt evalueringsprogram senest den 31. oktober i det år, der går forud for det år, som programmet vedrører, navnlig under hensyn til risikoanalyserne udarbejdet af Frontex, jf. artikel 7, og, hvor det er hensigtsmæssigt, oplysninger fra Europol og andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, navnlig i overensstemmelse med artikel 8.
Det årlige evalueringsprogram skal indeholde forslag til evaluering af:
a)
en medlemsstats anvendelse af Schengenreglerne eller en del heraf som anført i det flerårige evalueringsprogram og
b)
hvis det er relevant, anvendelse af bestemte dele af Schengenreglerne i flere medlemsstater (dvs. tematiske evalueringer).
2. Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakter første del af det årlige evalueringsprogram, herunder en foreløbig tidsplan for besøgene på stedet. Denne del indeholder en liste over de medlemsstater, der ifølge det flerårige evalueringsprogram skal evalueres det kommende år, de områder, der skal evalueres, og besøgene på stedet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
3. Kommissionen udarbejder og vedtager anden del af det årlige evalueringsprogram. Denne del skal indeholde en liste over de uanmeldte besøg på stedet, der skal gennemføres det kommende år. Den betragtes som fortrolig og videregives ikke.
4. Det årlige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses i overensstemmelse med stk. 2 og 3.
5. Det første årlige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2014.
Artikel 7
Risikoanalyser fra Frontex
1. I overensstemmelse med sit mandat sender Frontex senest den 31. august hvert år Kommissionen og medlemsstaterne en risikoanalyse. I risikoanalysen tages der højde for bl.a. ulovlig indvandring og væsentlige ændringer i operationsmiljøet ved de ydre grænser, og den indeholder anbefalinger for prioritering af evalueringer i det kommende år. Anbefalingerne henviser til specifikke afsnit af de ydre grænser og specifikke grænseovergangssteder, der skal evalueres i det kommende år i henhold til det flerårige evalueringsprogram. Kommissionen fremsender straks risikoanalysen til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Senest den 31. august hvert år sender Frontex Kommissionen en separat risikoanalyse, der er forskellig fra den i stk. 1 omhandlede risikoanalyse, med anbefalinger for prioritering af evalueringer, der skal gennemføres ved uanmeldte besøg på stedet det kommende år, uafhængigt af rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år som fastsat i det i flerårige evalueringsprogram i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2. Disse anbefalinger kan vedrøre en hvilken som helst region eller et specifikt område og indeholder en liste med mindst ti specifikke afsnit af de ydre grænser og mindst ti specifikke grænseovergangssteder. Kommissionen kan når som helst anmode Frontex om at fremlægge en risikoanalyse med anbefalinger til evalueringer i form af uanmeldte besøg på stedet.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede risikoanalyser fra Frontex forelægges Kommissionen første gang senest den 27. februar 2014.
Artikel 8
Risikoanalyser fra andre EU-organer, kontorer eller agenturer end Frontex
Kommissionen anmoder, hvor dette er relevant, andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, om at foretage risikoanalyser, herunder vedrørende korruption og organiseret kriminalitet, for så vidt som korruption og organiseret kriminalitet kan underminere medlemsstaternes anvendelse af Schengenreglerne. Sådanne analyser kan bruges ved udarbejdelsen af de årlige evalueringsprogrammer.
Artikel 9
Spørgeskema
1. Kommissionen udarbejder og opdaterer ved gennemførelsesretsakter og i tæt samarbejde med medlemsstaterne et standardspørgeskema. Frontex og Europol kan høres om udkastet til standardspørgeskema. Standardspørgeskemaet dækker den relevante lovgivning, i fællesskab aftalte anbefalinger og bedste praksis, især som anført i Schengenkatalogerne, de organisatoriske og tekniske midler, der er tilgængelige for gennemførelsen af Schengenreglerne, og tilgængelige statistiske data for hvert evalueringsområde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2.
2. Senest den 1. juli i det foregående år sender Kommissionen et standardspørgeskema til de medlemsstater, der skal evalueres det kommende år. Medlemsstaterne fremsender deres besvarelse af spørgeskemaet til Kommissionen senest otte uger efter fremsendelsen af spørgeskemaet. Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for de øvrige medlemsstater og orienterer Europa-Parlamentet om svarene. Hvis Europa-Parlamentet anmoder herom, navnlig på grund af sagens alvor, orienterer Kommissionen ligeledes efter en konkret og individuel vurdering og i overensstemmelse med de gældende regler for forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, Europa-Parlamentet om indholdet af konkrete svar.
Artikel 10
Hold med ansvar for besøg på stedet
1. Et hold med ansvar for besøg på stedet består af eksperter udpeget af medlemsstaterne og af repræsentanter for Kommissionen.
2. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i de respektive besøg på stedet, og til at angive deres fagområde.
Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest tre måneder inden, at det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring.
Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest to uger, inden det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for 72 timer, efter at de har modtaget denne opfordring.
3. Der må højst deltage to repræsentanter for Kommissionen i et besøg på stedet. Der må højst deltage otte eksperter fra medlemsstaterne i et anmeldt besøg på stedet og højst seks i et uanmeldt besøg på stedet.
Hvis antallet af eksperter udpeget af medlemsstaterne overstiger det relevante maksimum, jf. første afsnit, udpeger Kommissionen efter høring af de berørte medlemsstater medlemmerne af holdet på grundlag af den geografiske balance og eksperternes kompetencer.
4. Nationale eksperter kan ikke deltage i en evalueringsmission, der omfatter et besøg på stedet i den medlemsstat, hvor de er ansat.
5. Kommissionen kan opfordre Frontex, Europol eller andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, til at udpege en repræsentant, der skal deltage som observatør i et besøg på stedet på et område, der er omfattet af deres mandat.
6. De ledende eksperter på et hold med ansvar for besøg på stedet skal være en repræsentant for Kommissionen og en ekspert fra en medlemsstat, som udpeges af medlemmerne af det pågældende hold i fællesskab snarest muligt efter oprettelsen af holdet. De ledende eksperter udpeges i god tid inden udarbejdelsen af det detaljerede program som nævnt i artikel 13, stk. 2.
Artikel 11
Hold med ansvar for evalueringer på grundlag af et spørgeskema
1. Hvis et spørgeskema bruges uafhængigt, dvs. uden at blive efterfulgt af et besøg på stedet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, består holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet af eksperter fra medlemsstaterne og repræsentanter for Kommissionen.
2. Når spørgeskemaet fremsendes til den medlemsstat, der skal evalueres, opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i evalueringen, og til at angive deres fagområde. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring. Eksperter udpeges i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3 og 4.
Artikel 12
Eksperter
Eksperter, der deltager i evalueringer, skal have passende kvalifikationer, herunder en solid teoretisk viden og praktisk erfaring på de områder, evalueringsmekanismen dækker, samt et godt kendskab til principper, procedurer og teknikker for evalueringer, og de skal være i stand til at kommunikere effektivt på et fælles sprog. Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne og Kommissionen i samarbejde med relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, at eksperterne modtager passende uddannelse, herunder i overholdelsen af grundlæggende rettigheder.
Artikel 13
Gennemførelse af besøg på stedet
1. Holdene med ansvar for besøg på stedet træffer alle de nødvendige forberedende foranstaltninger for at sikre effektive, præcise og konsekvente besøg på stedet.
2. Det detaljerede program for anmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med de ledende eksperter og den berørte medlemsstat. Medlemsstaterne informeres om programmet. Det detaljerede program for uanmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen.
Den berørte medlemsstat høres og orienteres om tidsplanen og det detaljerede program:
a)
mindst seks uger, før det er planlagt at gennemføre et anmeldt besøg på stedet
b)
mindst 24 timer, før der gennemføres et uanmeldt besøg på stedet.
Uanmeldte besøg på stedet ved de indre grænser gennemføres uden forudgående underretning af den berørte medlemsstat eller de berørte medlemsstater. Generelle retningslinjer om de praktiske bestemmelser vedrørende sådanne besøg udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne.
3. Medlemmerne af holdet med ansvar for besøg på stedet skal bære identifikation, der viser, at de har tilladelse til at gennemføre et sådant besøg på stedet i overensstemmelse med denne forordning.
4. Den medlemsstat, der skal evalueres, sikrer, at holdet med ansvar for besøg på stedet kan udøve sit mandat til at kontrollere aktiviteter i relation til de områder, der skal evalueres. Den sikrer navnlig, at holdet med ansvar for besøg på stedet får direkte adgang til relevante personer og til alle områder, bygninger og dokumenter, som er relevante for evalueringen.
5. Den medlemsstat, der skal evalueres, støtter på alle måder inden for rammerne af sine retlige beføjelser holdet med ansvar for besøg på stedet ved gennemførelsen af opgaven.
6. Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, meddeler Kommissionen på forhånd den medlemsstat, der skal evalueres, navnene på eksperterne på holdet med ansvar for besøg på stedet. Den nævnte medlemsstat udpeger et kontaktpunkt, der står for de praktiske detaljer ved besøget på stedet.
7. Kommissionen og medlemsstaterne har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende rejse til og fra den eller de medlemsstater, der skal evalueres, for deres respektive eksperter, der deltager på holdet med ansvar for besøg på stedet. Kommissionen godtgør rejse- og opholdsudgifter for de eksperter, der deltager i besøgene på stedet.
Den eller de medlemsstater, der skal evalueres, har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende ophold og transport på stedet. Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, letter Kommissionen foranstaltningerne vedrørende eksperternes ophold.
Artikel 14
Evalueringsrapporter
1. Der udarbejdes en evalueringsrapport efter hver evaluering. Evalueringsrapporten baseres på resultatet af besøget på stedet og spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Hvis der er tale om besøg på stedet, udarbejdes evalueringsrapporten under besøget på stedet af holdet med ansvar herfor.
Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter har det overordnede ansvar for udarbejdelse af evalueringsrapporten og for dennes fuldstændighed og kvalitet. Hvis der er uenighed, forsøger holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, at opnå et kompromis.
2. I evalueringsrapporten analyseres de relevante kvalitative, kvantitative, operationelle, administrative og organisatoriske aspekter, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, og alle mangler, der identificeres under evalueringen, nævnes.
3. En af følgende vurderinger anvendes på hvert af evalueringsrapportens resultater:
a)
fuldstændig opfyldelse
b)
opfyldelse, men forbedringer er nødvendige
c)
manglende opfyldelse.
4. Kommissionen fremsender udkastet til evalueringsrapport til den evaluerede medlemsstat inden for en frist på seks uger fra besøget på stedet eller modtagelsen af besvarelsen af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Den evaluerede medlemsstat fremsætter sine bemærkninger til udkastet til evalueringsrapport inden for en frist på to uger fra modtagelsen af udkastet. Der afholdes et redaktionsmøde på anmodning af den evaluerede medlemsstat. Den evaluerede medlemsstats bemærkninger kan afspejles i udkastet til evalueringsrapport.
5. Kommissionen fremlægger udkastet til evalueringsrapport og bemærkningerne fra den evaluerede medlemsstat for de andre medlemsstater, der opfordres til at komme med bemærkninger til besvarelsen af spørgeskemaet, udkastet til evalueringsrapport og den evaluerede medlemsstats bemærkninger.
På dette grundlag vedtager Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt evalueringsrapporten, om nødvendigt efter at have foretaget relevante ændringer i udkastet til evalueringsrapport. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender evalueringsrapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 15
Henstillinger
1. Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter afgiver, når de udarbejder evalueringsrapporten, og på baggrund af resultaterne heraf og de i evalueringsrapporten indeholdte vurderinger, udkast til henstillinger vedrørende afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe eventuelle mangler identificeret under evalueringen, og som angiver prioriteterne for foranstaltningernes gennemførelse samt indeholder eksempler på god praksis, hvor dette er relevant.
2. Kommissionen forelægger Rådet et forslag til vedtagelse af de henstillinger, der er omhandlet i stk. 1.
3. Rådet vedtager henstillinger som omhandlet i stk. 1 og fremsender dem til Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter.
Artikel 16
Opfølgning og overvågning
1. Inden for en frist på tre måneder fra vedtagelsen af de henstillinger, der er omhandlet i artikel 15, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen og Rådet en handlingsplan for, hvordan eventuelle mangler identificeret i evalueringsrapporten kan afhjælpes. Hvis henstillingerne konkluderer, at den evaluerede medlemsstat alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, skal den pågældende medlemsstat forelægge sin handlingsplan inden for en frist på en måned fra vedtagelsen af disse henstillinger. Kommissionen fremsender handlingsplanen til Europa-Parlamentet.
2. Efter høring af holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, fremlægger Kommissionen senest en måned efter modtagelsen af den evaluerede medlemsstats handlingsplan sin vurdering af, om handlingsplanen er tilstrækkelig, for Rådet. Medlemsstaterne opfordres til at kommentere handlingsplanen.
3. Den evaluerede medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om gennemførelsen af sin handlingsplan inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne og efterfølgende hver tredje måned, indtil handlingsplanen er fuldt gennemført.
4. Uanset den frist på seks måneder, der gælder for rapportering om gennemførelsen af en handlingsplan, jf. stk. 3, skal den evaluerede medlemsstat, hvis henstillingerne konkluderer, at medlemsstaten alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, senest tre måneder efter vedtagelsen af henstillingerne rapportere om gennemførelsen af handlingsplanen.
5. Afhængigt af hvor alvorlige de identificerede mangler er, og hvilke foranstaltninger der træffes for at afhjælpe dem, kan Kommissionen planlægge nye anmeldte besøg på stedet for at kontrollere, at handlingsplanen gennemføres korrekt. Kommissionen indbyder mindst fire af de eksperter, der deltog i besøget på stedet, til at deltage i det nye besøg. Kommissionen kan indbyde observatører til at deltage i det nye besøg. Kommissionen fastlægger programmet for det nye besøg. Den evaluerede medlemsstat orienteres om programmet mindst en måned, før det er planlagt at gennemføre det nye besøg. Kommissionen kan også planlægge nye uanmeldte besøg på stedet.
6. Kommissionen informerer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af handlingsplanerne eller de foranstaltninger til forbedringer, der er omhandlet i denne artikel.
7. Hvis et besøg på stedet afslører en alvorlig mangel, der skønnes at udgøre en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser, informerer Kommissionen så hurtigt som muligt Europa-Parlamentet og Rådet herom på eget initiativ eller efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller en medlemsstat.
8. Hvis det konkluderes, at en medlemsstat har sørget for fuldstændig opfyldelse, men at henstillingerne i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra b), indeholder angivelser med henblik på eventuelle yderligere forbedringer, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen sin vurdering af en mulig gennemførelse af de pågældende angivelser inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne.
Artikel 17
Følsomme oplysninger
Medlemmerne af holdene med ansvar for besøg på stedet og holdene med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet behandler samtlige oplysninger, de modtager under udøvelsen af deres opgaver, som fortrolige. De evalueringsrapporter, der udarbejdes efter besøg på stedet, klassificeres som EU RESTRICTED/RESTREINT UE i overensstemmelse med de gældende sikkerhedsregler. Klassificering udelukker ikke, at oplysningerne stilles til rådighed for Europa-Parlamentet. Fremsendelse og håndtering af oplysninger og dokumenter fremsendt til Europa-Parlamentet i henhold til denne forordning skal behandles i overensstemmelse med regler om fremsendelse og håndtering af klassificerede informationer, der finder anvendelse mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen. Efter høring af den berørte medlemsstat beslutter Kommissionen, hvilken del af evalueringsrapporten der kan offentliggøres.
Artikel 18
Betingelser for Det Forenede Kongeriges og Irlands deltagelse
1. Det Forenede Kongeriges og Irlands eksperter deltager kun i evalueringen af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
2. De evalueringer, der er beskrevet i artikel 4, stk. 1, omfatter kun Det Forenede Kongeriges og Irlands effektive anvendelse af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
3. Det Forenede Kongerige og Irland deltager kun i Rådets vedtagelse af henstillingerne, jf. artikel 15, stk. 3, for så vidt angår den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
Artikel 19
Underretning af de nationale parlamenter
Kommissionen underretter de nationale parlamenter om indholdet af og resultaterne af evalueringen.
Artikel 20
Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet
Kommissionen fremlægger hvert år en omfattende rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de evalueringer, der er gennemført i medfør af denne forordning. Denne rapport offentliggøres og indeholder oplysninger om de evalueringer, der er udført i det foregående år, om konklusionerne for hver evaluering og om status for afhjælpende foranstaltninger. Kommissionen fremsender denne rapport til de nationale parlamenter.
Artikel 21
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 22
Revision
Kommissionen tager anvendelsen af denne forordning op til revision og forelægger Rådet en rapport senest seks måneder efter vedtagelsen af alle rapporter om de evalueringer, der er omfattet af det første flerårige evalueringsprogram som nævnt i artikel 5, stk. 5. En sådan revision skal omfatte alle denne forordnings elementer, bl.a. hvordan procedurerne for vedtagelse af retsakter inden for rammerne af evalueringsmekanismen fungerer. Kommissionen fremsender rapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 23
Overgangsbestemmelser og ophævelse
Med forbehold af nærværende artikels stk. 2 og 3 ophæves afgørelsen af 16. september 1998 med virkning fra den 26. november 2013.
Del I i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 1. januar 2016 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Del II i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 27. november 2014 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2013.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1053/2013
ze dne 7. října 2013
o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis a o zrušení rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 70 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský prostor bez kontrol na vnitřních hranicích závisí na tom, jak účinně a účelně členské státy uplatňují doprovodná opatření v oblasti vnějších hranic, vízové politiky Schengenského informačního systému, ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech a protidrogových politik.
(2)
Rozhodnutím výkonného výboru ze dne 16. září 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (dále jen „rozhodnutí z 16. září 1998“) byl zřízen Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu. Stálý výbor obdržel mandát za prvé zjistit, zda jsou splněny všechny podmínky nezbytné k odstranění kontrol na vnitřních hranicích s kandidátskými zeměmi, a za druhé zajistit, aby bylo schengenské acquis řádně uplatňováno státy, které je již plně provádějí.
(3)
Zvláštní hodnotící a monitorovací mechanismus k ověření uplatňování schengenského acquis je nezbytný vzhledem k nutnosti zajistit vysoký jednotný standard při jeho uplatňování v praxi a k zachování vysoké úrovně vzájemné důvěry mezi těmi členskými státy, které tvoří součást prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Tento mechanismus by měl být založen na úzké spolupráci mezi Komisí a těmito členskými státy.
(4)
Haagský program (3) vyzývá Komisi, aby ihned po dokončení odstraňování kontrol na vnitřních hranicích předložila návrh na doplnění stávajících schengenských postupů pro vyhodnocování kontrolním mechanismem, který zajistí plnou účast odborníků členských států, včetně neohlášených inspekcí.
(5)
Podle Stockholmského programu (4) zůstane význam hodnocení schengenského prostoru i nadále zásadní, a mělo by být proto zlepšeno posílením úlohy Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex), zřízené nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (5), v této oblasti.
(6)
Hodnotící mechanismus stanovený rozhodnutím z 16. září 1998 by tedy měl být revidován a uvedené rozhodnutí by mělo být zrušeno.
(7)
Zkušenosti získané během předchozích hodnocení ukazují, že je třeba zachovat soudržný hodnotící mechanismus zahrnující všechny oblasti schengenského acquis kromě těch, pro které již existuje podle práva Unie zvláštní hodnotící mechanismus.
(8)
V souladu s článkem 70 Smlouvy o fungování EU by měly členské státy ve spolupráci s Komisí vést objektivní a nestranné hodnocení provádění politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Z důvodu účinnosti by řádný hodnotící proces měl zahrnovat řádná následná opatření a monitorování hodnotících zpráv, což by měla zajišťovat Komise.
(9)
S cílem zvýšit účinnost hodnotícího mechanismu by kromě toho měly být zajištěny jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení. Za tím účelem by některé prováděcí pravomoci měly být svěřeny Komisi a jiné Radě.
(10)
Pravomoci připravovat a plánovat hodnocení a pravomoc přijímat hodnotící zprávy by měly být svěřeny Komisi. Řada těchto pravomocí by měla být vykonávána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6). Podle čl. 2 odst. 2 písm. b) bodu iii) uvedeného nařízení se má pro přijímání takových aktů použít přezkumný postup.
(11)
V zájmu posílení vzájemné důvěry mezi členskými státy, zajištění jejich lepší koordinace na úrovni Unie a zvýšení vzájemného tlaku by prováděcí pravomoc přijímat doporučení pro nápravná opatření zaměřená na řešení jakýchkoli nedostatků zjištěných v hodnotících zprávách měla být svěřena Radě. Tato prováděcí pravomoc odráží zvláštní pravomoci svěřené Radě článkem 70 Smlouvy o fungování EU v oblasti vzájemného hodnocení provádění politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Přiměřeným způsobem odráží účel hodnotícího mechanismu založeného na tomto lex specialis, jímž je v této zvláštní oblasti plnění doplňující funkce monitorování účinnosti praktického provádění politik Unie prostřednictvím vzájemného hodnocení, a to souběžně s obecnou pravomocí Komise dohlížet na uplatňování práva Unie pod kontrolou Soudního dvora Evropské unie prostřednictvím řízení pro nesplnění povinnosti. Tato prováděcí pravomoc svěřená Radě navíc přispívá k naplnění přání Evropské rady, vyjádřeného v jejích závěrech ze dne 23. a 24. června 2011, aby se dále posílila spolupráce v schengenském prostoru prostřednictvím zvyšování vzájemné důvěry mezi členskými státy a aby členské státy nesly rovným dílem odpovědnost za zabezpečení účinného uplatňování všech schengenských pravidel v souladu s dohodnutými společnými standardy a se základními zásadami a normami. V souladu se závěry Rady ze dne 8. března 2012 tato prováděcí pravomoc rovněž přispívá ke zlepšení správy schengenského prostoru prostřednictvím politických diskusí na ministerské úrovni o řádném fungování schengenského prostoru, včetně diskusí v situacích, kdy hodnotící zprávy poukázaly na vážné nedostatky. Tyto diskuse probíhající ve smíšeném výboru, který tvoří členské státy Unie a státy přidružené k Schengenu, by měly pomáhat Radě, aby v rámci svých pravomocí přijímala rozhodnutí s cílem zajistit efektivní fungování schengenského prostoru. Svěření takové prováděcí pravomoci Radě navíc přiměřeným způsobem zohledňuje případnou politicky citlivou povahu doporučení, neboť se často dotýká vnitrostátních výkonných a donucovacích pravomocí.
(12)
Hodnotící mechanismus by měl stanovit transparentní, účinná a jasná pravidla, pokud jde o metodu uplatňovanou pro hodnocení, využívání vysoce kvalifikovaných odborníků pro návštěvy na místě a následná opatření navazující na zjištění vyplývající z těchto hodnocení. Tato metoda by měla zejména upravovat neohlášené návštěvy na místě, jež by doplňovaly ohlášené návštěvy na místě, především pokud jde o hraniční kontroly a víza.
(13)
Hodnotící a monitorovací mechanismus by měl pokrývat všechny aspekty schengenského acquis. Pokud jde o otázku hranic, měl by tento mechanismus pokrývat jak účinnost ochrany vnějších hranic, tak neprovádění kontrol na vnitřních hranicích.
(14)
Během hodnocení a monitorování by měla být věnována pozornost zejména dodržování základních práv při uplatňování schengenského acquis.
(15)
Hodnocení by mělo zaručit, že členské státy používají schengenská pravidla účinně a v souladu se základními zásadami a normami. Hodnotící mechanismus by se proto měl vztahovat na všechny relevantní legislativní a provozní činnosti, jež přispívají k fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích.
(16)
V zájmu posílení účinnosti a spolehlivosti hodnotícího mechanismu by ve všech hodnoceních mělo být zohledněno řádné fungování orgánů, které uplatňují příslušné části schengenského acquis. To zvýší schopnost hodnotícího mechanismu zaručit účinné uplatňování schengenských pravidel členskými státy v souladu se základními zásadami a normami, jak požadovala Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 Bude to zároveň v souladu s požadavkem Evropské rady, vysloveným v jejích závěrech ze dne 1. a 2. března 2012, aby hodnotící mechanismus řešil požadované fungování orgánů zapojených do uplatňování schengenského acquis.
(17)
Frontex by měl podporovat provádění hodnotícího mechanismu, a to přednostně v oblasti hodnocení rizik, jež se týká vnějších hranic. Mělo by být rovněž možné, aby hodnotící mechanismus příležitostně využíval odborné znalosti Frontexu pro návštěvy na místě na vnějších hranicích.
(18)
Jiné instituce a subjekty Unie, jako je Evropský policejní úřad (Europol), zřízený rozhodnutím rady 2009/371/SVV (7), a Eurojust, zřízený rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (8), by měly případně podporovat provádění hodnotícího mechanismu v oblastech, na které se vztahuje jejich mandát. Mělo by být rovněž možné, aby hodnotící mechanismus tam, kde je to relevantní, využíval odborných znalostí institucí nebo jiných subjektů Unie, pokud poskytují pomoc při uskutečňování návštěv na místě týkajících se oblastí schengenského acquis, jež spadají do jejich působnosti. To by se například mělo týkat evropského inspektora ochrany údajů, pokud jde o hodnocení týkající se ochrany údajů, do nichž mohou být zapojeny rovněž vnitrostátní úřady pro ochranu údajů.
(19)
Členské státy a Komise by měly zajistit, aby odborníci, kteří byli vysláni na návštěvy na místě, měli nezbytné odborné zkušenosti a absolvovali za tímto účelem zvláštní odbornou přípravu, mimo jiné v oblasti dodržování základních práv. Odpovídající odbornou přípravu by měly poskytovat příslušné instituce a jiné subjekty Unie, například Frontex, a ve prospěch členských států by měly být uvolněny finanční prostředky na iniciativy zaměřené na zvláštní odbornou přípravu v oblasti hodnocení schengenského acquis ze stávajících finančních nástrojů Unie a z dalšího rozvoje těchto nástrojů.
(20)
Vzhledem ke zvláštní úloze svěřené Evropskému parlamentu a vnitrostátním parlamentům v poslední větě článku 70 Smlouvy o fungování EU a k důrazu kladenému na úlohu vnitrostátních parlamentů v čl. 12 písm. c) Smlouvy o Evropské unii je nezbytné zajistit, aby Rada a Komise plně informovaly Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty o obsahu a výsledcích hodnocení. Pokud by navíc Komise předložila návrh na změnu tohoto nařízení, Rada by v souladu s čl. 19 odst. 7 písm. h) svého jednacího řádu konzultovala Evropský parlament, aby před přijetím konečného znění v co největší možné míře zohlednila jeho stanovisko.
(21)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(22)
Spojené království se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9).
(23)
Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (10).
(24)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (11), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí Rady 1999/437/ES (12) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(25)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (13), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (14).
(26)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (15), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (16).
(27)
Vzhledem k tomu, že podle rozhodnutí z 16. září 1998 začalo hodnocení Kypru již před vstupem tohoto nařízení v platnost, nepoužije se toto nařízení na Kypr do 1. ledna 2016.
(28)
Vzhledem ke skutečnosti, že ověřování v souladu s platnými schengenskými hodnotícími postupy týkajícími se Bulharska a Rumunska již bylo dokončeno podle čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005, ověření uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení se pro tyto členské státy neprovede.
(29)
Odborníci z Kypru, Bulharska, Rumunska a Chorvatska by se měli nicméně účastnit hodnocení všech částí schengenského acquis,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se vytváří hodnotící a monitorovací mechanismus, který slouží následujícím účelům:
a)
k ověření uplatňování schengenského acquis v členských státech, ve kterých se použije v plném rozsahu, a v členských státech, ve kterých se v souladu s příslušnými protokoly připojenými ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU schengenské acquis použije zčásti;
b)
k ověření, zda byly splněny nezbytné podmínky pro uplatňování všech příslušných částí schengenského acquis v těch členských státech, pro něž nebylo přijato rozhodnutí Rady uvádějící, že se ustanovení schengenského acquis použijí v plném rozsahu nebo zčásti, s výjimkou těch členských států, jejichž hodnocení již byla ukončena v době vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ověřením uvedeným v odst. 1 písm. b) tohoto článku není dotčen čl. 23 druhý pododstavec, pokud jde o členské státy, ve kterých již byly hodnotící postupy zahájeny k 26. listopadu 2013.
3. Odborníci z členských států, ve kterých se schengenské acquis podle příslušného aktu o přistoupení ještě plně nepoužije, se nicméně účastní hodnocení všech částí schengenského acquis.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „schengenským acquis“ rozumějí ustanovení začleněná do rámce Unie protokolem č. 19, připojeným ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a akty na ně navazující nebo s nimi jinak související.
Článek 3
Povinnosti
1. Členské státy a Komise společně odpovídají za provádění hodnotícího a monitorovacího mechanismu podle tohoto nařízení, s podporou institucí a jiných subjektů Unie zapojených do provádění schengenského acquis.
2. Komise provádí celkovou koordinaci, pokud jde o vypracovávání ročních i víceletých hodnotících programů, sestavování dotazníků a harmonogramu návštěv na místě, uskutečňování návštěv na místě a vypracovávání hodnotících zpráv a doporučení. Rovněž zajišťuje následná opatření a monitorování hodnotících zpráv a doporučení v souladu s článkem 16.
3. Členské státy a Komise plně spolupracují ve všech fázích hodnocení, aby mohly vykonávat úkoly, které jim toto nařízení svěřuje.
Článek 4
Hodnocení
1. Hodnocení mohou zahrnovat všechna hlediska schengenského acquis, včetně účinného a účelného uplatňování doprovodných opatření členskými státy v oblasti vnějších hranic, vízové politiky, Schengenského informačního systému, ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech, jakož i neprovádění kontrol na vnitřních hranicích. Ve všech hodnoceních by mělo být zohledněno fungování orgánů, které uplatňují příslušné části schengenského acquis, jak je stanoveno v tomto odstavci.
2. Hodnocení mohou sestávat z dotazníků a návštěv na místě, které mohou být ohlášené či neohlášené. Ohlášeným návštěvám na místě předchází dotazník. Návštěvy na místě a dotazníky mohou být při hodnocení určitého členského státu nebo konkrétní oblasti podle potřeby používány buď samostatně, nebo společně.
3. Dotazníky i návštěvy na místě mohou být doplněny o prezentace hodnoceného členského státu v oblasti, které se hodnocení týká.
Článek 5
Víceletý program hodnocení
1. Komise vytvoří víceletý program hodnocení na období pěti let, je-li to vhodné po konzultaci Frontexu a Europolu, nejpozději šest měsíců před začátkem nového pětiletého období. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá víceletý program hodnocení Evropskému parlamentu a Radě.
2. Každý členský stát je hodnocen během každého pětiletého období, na které se vztahuje víceletý program hodnocení. Víceletý program hodnocení zahrnuje seznam členských států, které budou hodnoceny v každém daném roce. Při stanovování pořadí, ve kterém se mají členské státy hodnotit, se zohlední čas, který uplynul od předchozího hodnocení, a rovnováha mezi různými částmi schengenského acquis, jež mají být předmětem hodnocení.
3. Víceletý program hodnocení lze v případě nutnosti upravit postupem uvedeným v odstavci 1.
4. Víceletý program hodnocení může obsahovat odkaz na tematická hodnocení uvedená v čl. 6 odst. 1 písm. b).
5. První víceletý program hodnocení se vypracuje do 27. května 2014. Bude zahrnovat období od 27. listopadu 2014 do 31. prosince 2019.
Článek 6
Roční program hodnocení
1. Komise stanoví roční program hodnocení do 31. října roku předcházejícího roku, na který se program vztahuje, a zohlední přitom zejména analýzu rizik vypracovanou Frontextem v souladu s článkem 7 a tam, kde je to vhodné, informace poskytnuté Europolem a jinými institucemi a subjekty Unie, zejména v souladu s článkem 8.
Roční program hodnocení zahrnuje návrhy na hodnocení:
a)
uplatňování schengenského acquis nebo jeho částí jedním členským státem, jak je upřesněno ve víceletém programu hodnocení, a
b)
kde je to relevantní, uplatňování konkrétních částí schengenského acquis ve více členských státech (tematická hodnocení).
2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví první část ročního programu hodnocení, včetně předběžného harmonogramu návštěv na místě. Tato část obsahuje seznam členských států, které mají být v souladu s víceletým programem hodnocení hodnoceny v následujícím roce, seznam oblastí, jež mají být předmětem hodnocení, a návštěv na místě. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá roční program hodnocení Evropskému parlamentu a Radě.
3. Komise vypracuje a přijme druhou část ročního programu hodnocení. Tato část obsahuje seznam neohlášených návštěv na místě, jež mají být provedeny v následujícím roce. Tato část je považována za důvěrnou a nesděluje se.
4. Roční program hodnocení lze v případě nutnosti upravit v souladu s odstavci 2 a 3.
5. První roční program hodnocení se vypracuje do 27. května 2014. Bude zahrnovat období od 27. listopadu 2014 do 31. prosince 2014.
Článek 7
Analýza rizik vypracovávaná Frontexem
1. Do 31. srpna každého roku Frontex předloží Komisi a členským státům analýzu rizik v souladu se svým mandátem. V této analýze zohlední mimo jiné nedovolené přistěhovalectví a podstatné změny operativního prostředí na vnějších hranicích a podá doporučení k prioritám hodnocení v následujícím roce. Doporučení odkazují na konkrétní úseky vnějších hranic a konkrétní hraniční přechody, jež mají být hodnoceny v následujícím roce v rámci víceletého programu hodnocení. Komise analýzu rizik neprodleně předá Evropskému parlamentu a Radě.
2. Do 31. srpna každého roku Frontex předloží Komisi samostatnou analýzu rizik, odlišnou od analýzy uvedené v odstavci 1, obsahující doporučení k prioritám hodnocení, jež mají být v následujícím roce provedena formou neohlášených návštěv na místě, bez ohledu na pořadí členských států, které mají být každoročně hodnoceny, stanovené ve víceletém programu hodnocení podle čl. 5 odst. 2. Tato doporučení se mohou týkat jakéhokoliv regionu nebo konkrétní oblasti a obsahují seznam nejméně deseti konkrétních úseků vnějších hranic a nejméně deseti konkrétních hraničních přechodů. Komise může kdykoliv požádat Frontex o předložení analýzy rizik obsahující doporučení k hodnocením, jež mají být provedena formou neohlášených návštěv na místě.
3. Analýzy rizik podle odstavců 1 a 2 předloží Frontex Komisi poprvé do 27. února 2014.
Článek 8
Analýzy rizik vypracovávané jinými institucemi a subjekty Unie než Frontexem
Komise tam, kde to je vhodné, požádá jiné instituce a subjekty Unie než Frontex, které jsou zapojeny do provádění schengenského acquis, aby provedly analýzy rizik, včetně rizik souvisejících s korupcí a organizovanou trestnou činností, pokud by tyto jevy mohly ohrozit uplatňování schengenského acquis členskými státy. Tyto analýzy lze využít pro přípravu ročních programů hodnocení.
Článek 9
Dotazník
1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů v úzké spolupráci s členskými státy vytvoří a aktualizuje standardní dotazník. Návrh standardního dotazníku může konzultovat s Frontexem a Europolem. Standardní dotazník se týká se příslušných právních předpisů, dohodnutých doporučení a osvědčených postupů, zejména jak jsou uvedeny v schengenských katalozích, organizačních a technických prostředků dostupných pro provádění schengenského acquis a dostupných statistických údajů pro každou oblast hodnocení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2.
2. Do 1. července každého roku zašle Komise standardní dotazník těm členským státům, jež mají být hodnoceny v následujícím roce. Členské státy poskytnou Komisi své odpovědi na dotazník do osmi týdnů od jeho doručení. Komise zpřístupní tyto odpovědi ostatním členským státům a informuje o nich Evropský parlament. Na žádost Evropského parlamentu, zejména pokud to vyžaduje závažnost věci, informuje Komise Evropský parlament v jednotlivých případech a v souladu s pravidly, jimiž se řídí vztahy mezi Evropským parlamentem a Komisí, i o obsahu konkrétních odpovědí.
Článek 10
Týmy příslušné pro návštěvy na místě
1. Tým příslušný pro návštěvy na místě (dále jen „místo navštěvující tým“) se skládá z odborníků určených členskými státy a ze zástupců Komise.
2. Komise vyzve členské státy k tomu, aby určily odborníky, kteří se mohou účastnit příslušných návštěv na místě, a uvede oblast jejich odbornosti.
V případě ohlášených návštěv na místě vyzve Komise členské státy, aby určily své odborníky, nejpozději tři měsíce před zahájením plánované návštěvy na místě. Členské státy určí odborníky do dvou týdnů od obdržení této výzvy.
V případě neohlášených návštěv na místě vyzve Komise členské státy, aby určily své odborníky, nejpozději dva týdny před zahájením plánované návštěvy na místě. Členské státy určí odborníky do 72 hodin od obdržení této výzvy.
3. Návštěvy na místě se smějí účastnit nejvýše dva zástupci Komise. Návštěvy na místě se smí účastnit nejvýše osm odborníků z členských států v případě ohlášené návštěvy a šest v případě neohlášené návštěvy.
Pokud počet odborníků určených členskými státy překročí příslušný nejvyšší počet stanovený v prvním pododstavci, Komise po konzultaci s dotčenými členskými státy jmenuje členy týmu s ohledem na vyvážené zeměpisné zastoupení a kompetence odborníků.
4. Odborníci členských států se nesmějí účastnit hodnotících misí, které zahrnují návštěvy na místě v členském státě, kde jsou zaměstnáni.
5. Komise může vyzvat Frontex, Europol nebo jiné instituce nebo subjekty Unie zapojené do provádění schengenského acquis, aby ustanovily zástupce, který se bude účastnit návštěvy na místě týkající se oblasti spadající do jejich oblasti působnosti jako pozorovatel.
6. Hlavními odborníky jsou v případě místo navštěvujícího týmu zástupce Komise a odborník z členského státu, které jmenují společně členové tohoto týmu co nejdříve poté, co byl tým ustanoven. Hlavní odborníci jsou jmenováni včas před vytvořením podrobného programu uvedeného v čl. 13 odst. 2.
Článek 11
Týmy příslušné pro hodnocení na základě dotazníku
1. V případě, že se dotazník používá samostatně, tj. aniž by následovala návštěva na místě podle čl. 4 odst. 2, skládá se tým příslušný pro vyhodnocování odpovědí na dotazník (dále jen „dotazníkový tým“) z odborníků členských států a ze zástupců Komise.
2. Při zasílání dotazníku hodnoceným členským státům vyzve Komise členské státy, aby určily odborníky, kteří se mohou účastnit hodnocení, a uvedly oblast jejich odbornosti. Členské státy určí odborníky do dvou týdnů od obdržení této výzvy. Odborníci jsou určováni v souladu s čl. 10 odst. 3 a 4.
Článek 12
Odborníci
Odborníci, kteří se účastní hodnocení, musí mít náležitou kvalifikaci, včetně dobrých teoretických znalostí a praktických zkušeností v oblastech, které jsou součástí hodnotícího mechanismu, jakož i řádnou znalost hodnotících zásad, postupů a technik hodnocení, a musí být schopni účinně komunikovat ve společném jazyce. Za tímto účelem zajistí členské státy a Komise ve spolupráci s příslušnými institucemi a jinými subjekty Unie, aby se odborníkům dostalo vhodné odborné přípravy, včetně odborné přípravy v oblasti dodržování základních práv.
Článek 13
Provádění návštěv na místě
1. Místo navštěvující týmy provádějí všechny nezbytné přípravné činnosti s cílem zajistit efektivitu, přesnost a konzistentnost návštěv na místě.
2. Podrobný program ohlášených návštěv na místě stanoví Komise v úzké spolupráci s hlavními odborníky a dotčenými členskými státy. Členské státy jsou o tomto programu informovány. Podrobný program neohlášených návštěv na místě stanoví Komise.
Dotčený členský stát je konzultován a informován o harmonogramu a podrobném programu:
a)
nejméně šest týdnů před konáním ohlášené návštěvy na místě;
b)
nejméně 24 hodin před konáním neohlášené návštěvy na místě.
Neohlášené návštěvy na místě na vnitřních hranicích se konají bez předchozího oznámení dotčeným členským státům. Komise v úzké spolupráci se členskými státy stanoví obecné pokyny týkající se praktických záležitostí týkajících se těchto návštěv.
3. Členové místo navštěvujícího týmu musí mít u sebe průkazy, jež je opravňují k provedení návštěvy na místě v souladu s tímto nařízením.
4. Hodnocený členský stát zajistí, aby místo navštěvující tým mohl plnit svůj úkol ověřit činnosti v hodnocených oblastech. Zajistí zejména, aby se místo navštěvující tým mohl přímo obracet na příslušné osoby a měl přístup do všech oblastí, prostor a ke všem dokumentům potřebným k hodnocení.
5. Hodnocený členský stát napomáhá místo navštěvujícímu týmu při plnění jeho úkolů všemi prostředky v rámci svých zákonných pravomocí.
6. V případě ohlášených návštěv na místě poskytne Komise hodnocenému členskému státu předem jména odborníků v místo navštěvujícím týmu. Tento členský stát určí kontaktní místo pro praktické záležitosti týkající se návštěvy na místě.
7. Komise a členské státy odpovídají za učinění nezbytných opatření, pokud jde o dopravu jejich odborníků účastnících se místo navštěvujícího týmu do hodnoceného členského státu a zpět. Náklady na dopravu a ubytování odborníků účastnících se návštěv na místě hradí Komise.
Hodnocené členské státy odpovídají za učinění nezbytných opatření, pokud jde o ubytování a zajišťování dopravy na místě. V případě neohlášených návštěv na místě Komise usnadní ubytování odborníků.
Článek 14
Hodnotící zprávy
1. V návaznosti na každé hodnocení se vypracuje hodnotící zpráva. Hodnotící zpráva se zakládá, podle okolností, na zjištěních učiněných během návštěvy na místě a na dotazníku. V případě návštěv na místě vypracuje hodnotící zprávu místo navštěvující tým během návštěvy.
Odborníci členských států a zástupci Komise nesou celkovou odpovědnost za vypracování návrhu hodnotící zprávy a zajištění jeho integrity a kvality. V případě nesouhlasu usiluje místo navštěvující nebo dotazníkový tým, podle okolností, o dosažení kompromisu.
2. Hodnotící zpráva analyzuje, podle okolností, příslušná kvalitativní, kvantitativní, provozní, správní a organizační hlediska a obsahuje výčet jakýchkoli nedostatků zjištěných během hodnocení.
3. Každému závěru je v hodnotící zprávě přiřazeno jedno z následujících hodnocení:
a)
vyhovující;
b)
vyhovující s nutnými zlepšeními;
c)
nevyhovující.
4. Komise sdělí návrh hodnotící zprávy hodnocenému členskému státu do šesti týdnů od konání návštěvy na místě nebo od obdržení odpovědi na dotazník. Hodnocený členský stát předloží do dvou týdnů své připomínky k návrhu hodnotící zprávy od jejího obdržení. Na žádost hodnoceného členského státu se koná zasedání zaměřené na sestavení návrhu. Připomínky hodnoceného členského státu mohou být zohledněny v návrhu hodnotící zprávy.
5. Komise předloží návrh hodnotící zprávy a připomínky hodnoceného členského státu k němu ostatním členským státům a vyzve je, aby se vyjádřily k odpovědi na dotazník, k návrhu hodnotící zprávy a k připomínkám hodnoceného členského státu.
Na tomto základě Komise v případě potřeby provede v návrhu hodnotící zprávy vhodné změny a prostřednictvím prováděcího aktu hodnotící zprávu přijme. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá hodnotící zprávu Evropskému parlamentu.
Článek 15
Doporučení
1. Při vypracovávání hodnotící zprávy a s ohledem na zjištění a hodnocení v ní obsažená vypracují odborníci z členských států a zástupci Komise návrh doporučení pro nápravná opatření zaměřená na řešení jakýchkoli nedostatků zjištěných během hodnocení, jakož i nástin priorit pro jejich provedení spolu s případnými příklady osvědčených postupů.
2. Komise předloží Radě návrh k přijetí doporučení uvedeného v odstavci 1.
3. Rada přijme doporučení uvedené v odstavci 1 a předá je Evropskému parlamentu a vnitrostátním parlamentům.
Článek 16
Následná opatření a monitorování
1. Do tří měsíců od přijetí doporučení uvedeného v článku 15 předloží hodnocený členský stát Komisi a Radě akční plán popisující, jak napraví nedostatky zjištěné v hodnotící zprávě. Pokud doporučení dospělo k závěru, že hodnocený členský stát závažným způsobem zanedbává své povinnosti, vypracuje tento členský stát svůj akční plán do jednoho měsíce od přijetí uvedeného doporučení. Komise předá tento akční plán Evropskému parlamentu.
2. Do jednoho měsíce od předložení akčního plánu hodnoceným členským státem Komise po konzultaci místo navštěvujícího nebo dotazníkového týmu předloží Radě své zhodnocení jeho adekvátnosti. Ostatní členské státy jsou vyzvány, aby se k akčnímu plánu vyjádřily.
3. Do šesti měsíců od přijetí doporučení podá hodnocený členský stát Komisi zprávu o provádění svého akčního plánu a poté podává hodnotící zprávu každé tři měsíce do doby, než je akční plán zcela proveden.
4. Odchylně od ustanovení odstavce 3 týkajícího se šestiměsíční lhůty pro podávání zprávy o provádění akčního plánu platí, že dospělo-li doporučení k závěru, že hodnocený členský stát závažným způsobem zanedbává své povinnosti, podá tento členský stát zprávu o provádění svého akčního plánu do tří měsíců od přijetí uvedeného doporučení.
5. V závislosti na závažnosti zjištěných nedostatků a opatřeních přijatých k jejich odstranění může Komise naplánovat uskutečnění ohlášených opakovaných návštěv na místě k ověření provádění akčního plánu. Komise přizve k účasti na opakované návštěvě alespoň čtyři odborníky, kteří se účastnili návštěvy na místě. Komise může k účasti na opakované návštěvě přizvat pozorovatele. Komise stanoví program opakované návštěvy. Hodnocený členský stát je o programu informován alespoň jeden měsíc před očekávaným konáním opakované návštěvy. Komise může rovněž naplánovat neohlášené opakované návštěvy na místě.
6. Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o provádění akčních plánů nebo opatření zaměřených na zlepšení uvedených v tomto článku.
7. Pokud návštěva na místě prokáže závažné nedostatky, které mohou představovat závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, Komise o tom z vlastního podnětu nebo na žádost Evropského parlamentu nebo členského státu informuje co nejdříve Evropský parlament a Radu.
8. Je-li členský stát shledán vyhovujícím, avšak doporučení uvádí návrhy pro další možná zlepšení v souladu s čl. 14 odst. 3 písm. b), poskytne hodnocený členský stát Komisi do šesti měsíců od přijetí doporučení své posouzení možného provedení těchto návrhů.
Článek 17
Citlivé informace
Členové místo navštěvujících a dotazníkových týmů považují za důvěrnou jakoukoli informaci, kterou obdrží v průběhu výkonu svých povinností. Hodnotícím zprávám vypracovaným v návaznosti na návštěvy na místě je podle platných bezpečnostních pravidel přidělen stupeň utajení EU RESTRICTED/RESTREINT UE. Utajení nebrání tomu, aby byly tyto informace zpřístupněny Evropskému parlamentu. Předání informací a dokumentů Evropskému parlamentu podle tohoto nařízení a nakládání s nimi musí probíhat v souladu s pravidly pro předávání utajovaných informací a nakládání s nimi platnými mezi Evropským parlamentem a Komisí. Komise po konzultaci dotčeného členského státu rozhodne, která část hodnotící zprávy může být zveřejněna.
Článek 18
Podmínky účasti Spojeného království a Irska
1. Odborníci ze Spojeného království a Irska se účastní hodnocení pouze té části schengenského acquis, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
2. Hodnocení popsaná v čl. 4 odst. 1 se vztahují pouze na účinné a účelné uplatňování té části schengenského acquis Spojeným královstvím a Irskem, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
3. Spojené království a Irsko se podílejí na přijímání doporučení Radou podle čl. 15 odst. 3 pouze ohledně té části schengenského acquis, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
Článek 19
Informování vnitrostátních parlamentů
Komise informuje vnitrostátní parlamenty o obsahu a výsledcích hodnocení.
Článek 20
Podávání zpráv Evropskému parlamentu a Radě
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční komplexní zprávu o hodnoceních provedených podle tohoto nařízení. Tato zpráva se zveřejní a zahrnuje informace o hodnoceních provedených v předchozím roce, o závěrech z jednotlivých hodnocení a o aktuálním stavu, pokud jde o nápravná opatření. Komise tuto zprávu postoupí vnitrostátním parlamentům.
Článek 21
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 22
Přezkum
Komise provede přezkum fungování tohoto nařízení a předloží Radě zprávu do šesti měsíců od přijetí všech hodnotících zpráv týkajících se hodnocení, na která se vztahuje první víceletý program hodnocení uvedený v čl. 5 odst. 5. Tento přezkum se týká všech prvků tohoto nařízení, včetně fungování postupů pro přijímání aktů podle hodnotícího mechanismu. Komise předá tuto zprávu Evropskému parlamentu.
Článek 23
Přechodná a zrušovací ustanovení
Aniž jsou dotčeny druhý a třetí odstavec tohoto článku, rozhodnutí z 16. září 1998 se zrušuje s účinkem ode dne 26. listopadu 2013.
Část I rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci se nadále použije až do 1. ledna 2016 na hodnotící postupy členských států, které již byly zahájeny k 26. listopadu 2013.
Část II rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci se nadále použije až do 27. listopadu 2014 na hodnotící postupy členských států, které již byly zahájeny k 26. listopadu 2013.
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
V Lucemburku dne 7. října 2013.