EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSENr. 1093/2012/EU
af 21. november 2012
om borgernes Europaår (2013)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 21, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen er grundlagt på de udelelige og universelle værdier: menneskets værdighed, frihed, lighed og solidaritet og den bygger på demokrati- og retsstatsprincippet. Disse principper er grundlæggende for medlemsstaterne i samfund, hvor pluralisme, ikke-forskelsbehandling, tolerance, retssikkerhed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd holdes i hævd. Enhver unionsborger nyder og bør nyde de rettigheder, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(2)
Med Maastrichttraktaten indførtes i 1993 begrebet »unionsborger«. Med Amsterdamtraktaten fra 1999 og Lissabontraktaten fra 2009 blev de rettigheder, der er knyttet til unionsborgerskabet, yderligere styrket. 2013 er 20-årsjubilæet for unionsborgerskabets indførelse. Lissabontraktatens artikel 1, nr. 12), og artikel 2, nr. 34), (nu artikel 9 i TEU og artikel 20 i TEUF) fastsætter, at enhver, der har statsborgerskab i en medlemsstat, har unionsborgerskab, at unionsborgerskabet er et supplement til det nationale statsborgerskab og ikke træder i stedet for dette, og at unionsborgere har de rettigheder og er underlagt de pligter, der er indeholdt i traktaterne. Lissabontraktatens artikel 2, nr. 35), (nu artikel 21 i TEUF) fastsætter unionsborgernes ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område.
(3)
Stockholmprogrammet - Et åbent og sikkert Europa i borgernes tjeneste og til deres beskyttelse (3) - sætter borgeren i centrum for Unionens politik inden for området frihed, sikkerhed og retfærdighed. Programmets tiltag er koncentreret om at »opbygge borgernes Europa«, herunder ved at fremme borgernes rettigheder, særligt retten til fri bevægelighed og de rettigheder, der gør det muligt for unionsborgerne at tage aktiv del i Unionens demokratiske proces.
(4)
I sin beslutning af 15. december 2010 om grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union (2009) - effektiv gennemførelse efter Lissabontraktatens ikrafttræden (4) opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til at gøre 2013 til et borgernes Europaår for at sætte skub i debatten om EU-borgerskab, herunder om dets terminologi, indhold og omfang og oplyse EU-borgerne om deres rettigheder, navnlig om de nye rettigheder, der følger af Lissabontraktatens ikrafttræden, og om de midler der står til rådighed for udøvelsen af disse rettigheder.
(5)
2013 bør udpeges til borgernes Europaår. Et borgernes Europaår vil udgøre en passende lejlighed til at øge bevidstheden i den brede offentlighed om de rettigheder og pligter, som er knyttet til unionsborgerskabet. Borgernes Europaår bør også have til formål at øge borgernes bevidsthed om de rettigheder, der følger af deres unionsborgerskab, når de udøver deres ret til at færdes og opholde sig frit i en anden medlemsstat, f.eks. som studerende, arbejdstagere, arbejdssøgende, frivillige, forbrugere, iværksættere og unge eller pensionister. I denne forbindelse bør bevidstgørende tiltag integreres geografisk, demografisk og socialt og bør ligeledes fokusere på at fjerne de endnu eksisterende hindringer for udøvelsen af de til unionsborgerskabet tilknyttede rettigheder. Det budskab, at unionsborgerne også selv har en afgørende rolle at udfylde i styrkelsen af disse rettigheder gennem deres deltagelse i civilsamfundet og den demokratiske proces, bør udbredes.
(6)
For at sætte unionsborgerne i stand til at træffe informerede beslutninger om udøvelse af deres ret til fri bevægelighed, er det ikke nok kun at øge deres bevidsthed om selve denne rettighed. Det er afgørende, at unionsborgerne tillige er behørigt oplyst om de andre rettigheder, de i henhold til EU-retten nyder i en grænseoverskridende situationer. Sådanne oplysninger vil også sætte dem i stand til fuldt ud at nyde godt af disse rettigheder, hvis de beslutter sig for at gøre brug af deres ret til fri bevægelighed.
(7)
Siden retten til fri bevægelighed og ophold blev indført ved Romtraktaten i 1958 som en af de fire grundlæggende friheder, har retten til fri bevægelighed og ophold vist sin værdi som en af grundpillerne for oprettelsen af et indre marked til gavn for medlemsstaternes økonomier og den enkelte unionsborger.
(8)
Retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område er højt værdsat af unionsborgerne som en af de centrale, individuelle rettigheder, der knytter sig til unionsborgerskabet. Den belyser og fremmer bedre forståelse for værdien af den europæiske integration og tilskynder borgerne til at tage del i udformningen af Unionen.
(9)
Selv om retten til fri bevægelighed og ophold er fast forankret i den primære EU-ret og i betydeligt omfang er blevet nærmere reguleret i den afledte EU-ret, er der fortsat en kløft mellem de gældende retsregler og den virkelighed, borgerne står over for, når de forsøger at udøve disse rettigheder i praksis. Ud over usikkerheden omkring fordelene ved mobilitet oplever unionsborgerne for mange praktiske hindringer i forbindelse med at bo og arbejde i en anden medlemsstat.
(10)
I rapporten om unionsborgerskab af 27. oktober 2010 med titlen »Afskaffelse af hindringerne for unionsborgernes rettigheder« indkredsede Kommissionen de største hindringer, som borgere til stadighed står over for i deres dagligliv, når de vil udøve deres rettigheder som unionsborgere, især i grænseoverskridende situationer, og Kommissionen opstillede 25 konkrete tiltag til at fjerne disse hindringer. En af de identificerede hindringer i denne forbindelse var mangel på oplysninger. Kommissionen konkluderede i sin rapport, at unionsborgerne hindres i at nyde godt af deres rettigheder, fordi de ikke er bevidste om dem, og bebudede, at den vil forbedre formidlingen af oplysninger til unionsborgerne om deres rettigheder, herunder især retten til fri bevægelighed.
(11)
TEU og TEUF tillægger enhver unionsborger ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet og ved kommunale valg i den medlemsstat, hvor borgeren har bopæl, på samme betingelser som statsborgere i denne medlemsstat, ret til at nyde i tredjelande, hvor den medlemsstat, som vedkommendes er statsborger i, ikke er repræsenteret, beskyttelse hos enhver medlemsstats diplomatiske og konsulære myndigheder på samme vilkår som statsborgere i denne medlemsstat, ret til at indgive andragender til Europa-Parlamentet, ret til at henvende sig til Den Europæiske Ombudsmand samt til Unionens institutioner og andre rettigheder inden for forskellige områder såsom fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser, forbrugerbeskyttelse, offentlig sundhed, lige muligheder og ligebehandling, adgang til beskæftigelse og social sikring.
(12)
Der er med Lissabontraktaten indført nye rettigheder, navnlig borgerinitiativet, jf. artikel 1, nr. 12), og artikel 2, nr. 37), (artikel 11 i TEU og artikel 24 i TEUF), som gør det muligt for mindst én million borgere fra et betydeligt antal medlemsstater at anmode Kommissionen om at fremlægge et forslag inden for ethvert af Unionens ansvarsområder, hvorved borgerne sættes yderligere i stand til at engagere sig aktivt i Unionens politiske liv og tage direkte del i udformningen af EU-retten (5).
(13)
Siden 1979, da det første direkte valg blev afholdt, har Europa-Parlamentet fungeret som et direkte bindeled mellem borgerne og Unionen. Europa-Parlamentet og dets medlemmer spiller en afgørende rolle i formidlingen af de rettigheder og fordele, der følger af unionsborgerskabet, i at trække de anliggender, der ligger borgerne på sinde, frem i lyset ved udformningen af politikker og i at fremme unionsborgernes aktive deltagelse. I lyset af valget til Europa-Parlamentet i 2014 er det endvidere vigtigt at øge bevidstheden om unionsborgernes rettigheder, ligestilling mellem kønnene, kvinders og mænds deltagelse i Unionens demokratiske proces, herunder deres rettigheder som vælgere og opstillede i den medlemsstat, de er bosat i, og om omfanget af Europa-Parlamentets beføjelser i den lovgivningsmæssige proces. Virkningerne af disse oplysningstiltag bør forstærkes gennem tæt samordning og udnyttelse af synergieffekter mellem relevante tiltag, der gennemføres af EU-institutioner, især Europa-Parlamentet, af europæiske politiske partier og stiftelser og af medlemsstaterne forud for dette valg.
(14)
Endvidere bør unionsborgere, som overvejer at benytte sig af deres ret til fri bevægelighed og ophold, oplyses om deres ret til at erhverve eller bevare social sikring, herunder hvad angår grænseoverskridende sundhedsydelser, i henhold til EU-reglerne om koordinering af sociale sikringsordninger. Disse regler garanterer, at de ikke fortaber deres rettigheder i spørgsmål om social sikring, når de vælger at flytte inden for Unionen. Derudover bør de oplyses om anerkendelse af deres uddannelsesmæssige, akademiske og erhvervsmæssige kvalifikationer og om de sociale kompetencer og medborgerkompetencer, der indgår i den europæiske ramme for nøglekompetencer for livslang læring (6) og som kan ruste dem til at deltage i samfundslivet fuldt ud og sætte dem i stand til at udøve de rettigheder, de har i henhold til EU-retten.
(15)
Unionsborgerne bør også oplyses bedre om deres rettigheder som passagerer, uanset med hvilke transportmidler de rejser, overalt i Unionen, og om deres forbrugerrettigheder på tværs af landegrænserne. Hvis unionsborgerne har tillid til, at deres rettigheder som forbrugere beskyttes effektivt, vil de blive i stand til at bidrage til udviklingen af EU-markedet for varer og tjenesteydelser, som dermed mere effektivt vil realisere sit fulde potentiale til gavn for borgerne. På samme måde bør borgerne oplyses bedre om reglerne vedrørende produktsikkerhed i almindelighed og markedstilsyn, så de er bevidste om, hvordan deres sundhed og deres rettigheder beskyttes overalt i Unionen, især i tilfælde af trusler og risici, som de som enkeltpersoner ikke kan tage forholdsregler over for. Desuden er det vigtigt at øge unionsborgernes bevidsthed om deres ret til grænseoverskridende sundhedsydelser, såvel som tilknyttede foranstaltninger såsom e-sundhed og telemedicin, så de fuldt ud kan drage fordel af sikker behandling af høj kvalitet på tværs af medlemsstaternes landegrænser.
(16)
Denne afgørelse har til formål at bidrage til gennemførelsen af Europa 2020-strategiens mål, for så vidt som tiltag, der gør den frie bevægelighed for personer lettere og øger arbejdstagernes mobilitet, udgør vigtige midler til at imødegå konsekvenserne af demografiske ændringer på arbejdsmarkedet og til at forøge borgernes beskæftigelsesegnethed og de europæiske industriers konkurrenceevne. Denne afgørelse har også det langsigtede formål at støtte forskning og innovation i Unionen i betragtning af den aktuelle, alarmerende høje arbejdsløshed i visse medlemsstater.
(17)
Oplysnings-, lærings- og bevidstgørelseskampagner, der organiseres inden for rammerne af borgernes Europaår, bør også tage hensyn til behovene blandt mere specifikke målgrupper og sårbare grupper. Der bør være gratis og fri adgang til oplysninger på alle Unionens officielle sprog. Oplysningerne bør være letforståelige og gjort tilgængelige i samarbejde med lokale, regionale og statslige myndigheder, medierne, civilsamfundet og ikke-statslige organisationer. Alle disse forskellige interessenter vil kunne overveje initiativer såsom essay-konkurrencer og udarbejdelse af handlingsplaner og vejledninger, internetbaserede fora og kampagner på skoler og universiteter.
(18)
Den aktive rolle, som spilles af unionsborgerne og de sammenslutninger, der repræsenterer dem, er af afgørende betydning for Unionens funktionsmåde. I artikel 10 og 11 i TEU fremhæves betydningen af deltagerdemokrati i alle dets facetter og af den rolle, som borgerne og deres repræsentative sammenslutninger spiller i offentliggørelsen og udvekslingen af deres synspunkter inden for alle Unionens aktivitetsområder. EU-institutionerne bør fremme aktiv, demokratisk deltagelse i beslutningsprocessen ved hjælp af en åben, gennemskuelig og regelmæssig dialog med civilsamfundet med det formål at sikre, at Unionens tiltag bliver sammenhængende og gennemskuelige. Unionsborgernes aktive deltagelse bør også fremmes gennem adgang til dokumenter og oplysninger og gennem god forvaltning og god administration.
(19)
Uddannelsespolitik spiller en vigtig rolle i at oplyse borgerne, især de unge, om begrebet unionsborgerskab og de rettigheder, der knytter sig hertil. Den kan også bidrage til at fremme flersproglighed, mobilitet blandt studerende, lærere, personer under erhvervsuddannelser og deres undervisere, og til at fostre sociale og medborgerskabsmæssige kompetencer i overensstemmelse med den europæiske ramme for nøglekompetencer for livslang læring, hvormed de kan rustes til at deltage fuldt ud i samfundslivet og sættes i stand til i vidt omfang at udøve deres rettigheder i henhold til EU-retten. Det bør være muligt at iværksætte specifikke tiltag, at øge bevidstheden om muligheder for frivilligt arbejde, at studere i udlandet, at gennemføre praktikophold i en anden medlemsstat eller at deltage i Unionens udvekslingsprogrammer på uddannelsesområdet.
(20)
Borgernes Europaår vil blive markeret ved Kommissionens 2013-rapport om unionsborgerskab, som vil indeholde oplysninger om de fremskridt, der er sket siden rapporten om unionsborgerskab fra 2010, og foreslå yderligere tiltag til at fjerne endnu eksisterende hindringer for unionsborgernes udøvelse af deres rettigheder. Rådet kan på grundlag af denne rapport vedtage bestemmelser for at styrke eller supplere de rettigheder, der knytter sig til unionsborgerskabet.
(21)
Unionsborgerne bør også gøres opmærksom på den flersproglige webportal Dit Europa, som er en samlet informationsskranke om borgernes og erhvervslivets rettigheder i Unionen.
(22)
Europe Direct-informationscentrene bør, i kraft af deres rolle som lokale led mellem Unionen og dens borgere, være Europa-Parlamentets nære samarbejdspartnere i forbindelse med bevidstgørelseskampagnerne ved at fremme den lokale og regionale debat om Unionen, formidle og uddele informationsmateriale til offentligheden og give mulighed for at sende feedback til EU-institutionerne.
(23)
Alle de initiativer, der iværksættes med henblik på og som led i borgernes Europaår, bør sigte mod at øge den gensidige forståelse mellem Unionsborgere, EU-institutionerne og medlemsstaterne. Dette indebærer skridt til at øge bevidstheden om borgernes rettigheder blandt offentlige myndigheders personale, hvad enten det er på EU-, nationalt, regionalt eller lokalt plan.
(24)
Europarådet har siden sin oprettelse i 1949 spillet en ledende rolle på det uddannelsesmæssige og kulturelle område ved at fremme og skabe europæiske kulturnetværk, interkulturel dialog og fremme den sproglige mangfoldighed. Unionen bør derfor udvikle synergier med Europarådets arbejde på dette område i forbindelse med borgernes Europaår.
(25)
Hovedansvaret for at øge borgernes bevidsthed om deres rettigheder som unionsborgere påhviler medlemsstaterne. Dette omfatter formidling af oplysninger om Unionen og målrettet rapportering om alle EU-institutionernes aktiviteter. Tiltag på EU-plan komplementerer og supplerer tiltag på nationalt, regionalt eller lokalt plan, som det blev understreget i den politiske erklæring om partnerskab om formidling af EU, som Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen undertegnede den 22. oktober 2008 (7). EU-institutionerne og medlemsstaterne bør styrke samarbejdet med medierne og påtage sig at skaffe dem oplysninger af høj kvalitet om Unionen.
(26)
Med henblik på at optimere virkningsgraden og effektiviteten af de aktiviteter, der er planlagt for borgernes Europaår, er det vigtigt at gennemføre en række forberedende tiltag i løbet af 2012 i overensstemmelse med artikel 49, stk. 6, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8) (finansforordningen).
(27)
Der bør træffes passende foranstaltninger til forebyggelse af uregelmæssigheder og svig, og de nødvendige skridt bør tages for at kræve tabte, uberettiget udbetalte eller forkert anvendte midler tilbagebetalt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (9) og (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (10) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (11).
(28)
EU-midler til andre aktiviteter end de aktiviteter, der støttes inden for rammerne af budgettet for borgernes Europaår, kan gives inden for rammerne af eksisterende EU-programmer eller strukturfondene, navnlig programmet for 2007-2013 »Europa for borgerne« og det specifikke program for 2007-2013 »Grundlæggende rettigheder og unionsborgerskab«, som led i det overordnede program »Grundlæggende rettigheder og retfærdighed« og programmet »Livslang læring«, herunder Erasmus-programmet, initiativet »Unge på vej« og programmet »MEDIA«.
(29)
Til gavn for fremtidige Europaår bør der udarbejdes en grundig evaluering af de foranstaltninger, der gennemføres som led i borgernes Europaår. En sådan rapport bør indeholde ideer og bedste praksis til fremtidige tiltag om, hvordan der mest effektivt kan nås ud til borgerne og inddrage dem, baseret i videst muligt omfang på sammenlignelige, kvantitative data indhentet fra borgernes Europaår.
(30)
Målene med borgernes Europaår, nemlig at øge bevidstheden og viden om de rettigheder og pligter, der knytter sig til unionsborgerskabet for at sætte unionsborgerne i stand til at gøre fuld brug af deres rettigheder til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område og i den forbindelse også at fremme unionsborgernes mulighed for at nyde de øvrige rettigheder, der knytter sig til unionsborgerskabet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af behovet for multilaterale partnerskaber, tværnational udveksling af oplysninger og foranstaltninger til bevidstgørelse og udbredelse af god praksis i hele Unionen, og kan derfor på grund af omfanget af borgernes Europaår bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand
År 2013 udpeges hermed til »borgernes Europaår«.
Artikel 2
Mål
1. Det overordnede mål med borgernes Europaår er at øge bevidstheden om og kendskabet til de rettigheder og de pligter, der knytter sig til unionsborgerskabet, for at sætte borgerne i stand til at gøre fuld brug af retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område. Borgernes Europaår skal i denne forbindelse også fremme unionsborgernes mulighed for at nyde de øvrige rettigheder, som knytter sig til unionsborgerskabet.
2. Med udgangspunkt i stk. 1 skal borgernes Europaårs specifikke mål være følgende:
a)
at øge unionsborgernes bevidsthed om deres ret til at færdes og opholde sig frit i Unionen og i denne forbindelse om alle andre rettigheder, der er sikret unionsborgerne uden forskelsbehandling, herunder retten til at stemme ved lokalvalg og valg til Europa-Parlamentet i en hvilken som helst medlemsstat, som de har bopæl i
b)
at øge unionsborgernes, herunder de unges, bevidsthed om, hvordan de konkret kan få gavn af Unionsrettigheder såvel som om de politikker og programmer, der eksisterer til at støtte udøvelsen af disse rettigheder
c)
at skabe debat om de følger og muligheder, som knytter sig til retten til fri bevægelighed og ophold, som et umisteligt aspekt af unionsborgerskabet, i den hensigt at stimulere og styrke unionsborgernes aktive medborgerskab og demokratiske deltagelse, navnlig inden for civilsamfundets fora for Unionens politikker og valg til Europa-Parlamentet, og dermed forstærke samhørigheden i samfundet, den kulturelle mangfoldighed, solidariteten, ligheden mellem kvinder og mænd, den gensidige respekt og følelsen af en fælles europæisk identitet blandt unionsborgerne, baseret på Unionens kerneværdier, som fastsat i TEU, TEUF og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
Artikel 3
Initiativer
1. De foranstaltninger, der skal gennemføres for at nå de i artikel 2 opstillede mål, kan omfatte følgende aktiviteter på EU-, nationalt, regionalt eller lokalt plan:
a)
iværksættelse af oplysnings-, uddannelses-, mediedæknings- og bevidstgørelseskampagner, som retter sig mod den brede offentlighed eller særlige målgrupper
b)
udveksling af oplysninger, erfaringer og god praksis mellem EU-myndigheder, nationale, regionale og lokale myndigheder og andre offentlige organisationer og civilsamfundsorganisationer
c)
tilrettelæggelse af konferencer, høringer, herunder via internettet, og andre arrangementer, der har til formål at skabe debat og øge bevidstheden om betydningen af og fordelene ved retten til fri bevægelighed og ophold og mere generelt om begrebet unionsborgerskab og de rettigheder, der knytter sig hertil
d)
anvendelse af eksisterende flersprogede deltagelsesmåder for at tilskynde civilsamfundsorganisationerne og borgerne til at engagere sig aktivt i borgernes Europaår, herunder via direkte demokratiske redskaber såsom borgerinitiativet og offentlige høringer
e)
styrkelse af rollen for og synliggørelse af eksisterende redskaber til oplysning af borgerne, herunder moderne informations- og kommunikationsmidler, såsom de flersprogede Europe Direct-informationscentre og webportalen Dit Europa som de centrale elementer i et informationssystem med ét enkelt henvendelsessted om unionsborgeres rettigheder
f)
styrkelse af rollen for og synliggørelse af problemløsningsværktøjer, såsom SOLVIT, således at unionsborgerne sættes i stand til bedre at udnytte og forsvare deres rettigheder i henhold til EU-retten
g)
formidling af oplysninger til unionsborgerne om Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender og Den Europæiske Ombudsmand, således at de sættes i stand til bedre at udnytte og forsvare deres rettigheder i henhold til EU-retten, og
h)
fremme rapporten om unionsborgerskab, som vil blive baseret på en grundig debat og aktive bidrag fra borgere og interessenter, og som vil indkredse yderligere hindringer for unionsborgernes fulde udøvelse af deres unionsborgerskabsrettigheder og fremme hensigtsmæssige strategier til at fjerne disse hindringer.
2. Nærmere oplysninger om de initiativer, der nævnes i stk. 1, er anført i bilaget.
3. Kommissionen og medlemsstaterne kan udpege andre aktiviteter, som kunne bidrage til de i artikel 2 fastsatte mål for borgernes Europaår, og tillade, at borgernes Europaårs navn anvendes til fremme af disse aktiviteter, forudsat at de bidrager til at nå disse mål.
4. I forbindelse med initiativer, der arrangeres inden for rammerne af borgernes Europaår, tildeles der opmærksomhed til indkredsningen af hindringer for unionsborgernes udøvelse af deres rettigheder og til fremme af hensigtsmæssige metoder og strategier til at fjerne disse hindringer, såvel som til fremme af tværkulturel forståelse af forskelsbehandling og bekæmpelse heraf. Der søges således synergier mellem disse initiativer og eksisterende redskaber og programmer inden for områderne grundlæggende rettigheder, borgernes rettigheder, beskæftigelse og sociale anliggender, uddannelse og kultur.
Artikel 4
Koordinering og gennemførelse på EU-plan
1. Kommissionen arbejder tæt sammen med medlemsstaterne, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, såvel som med lokale og regionale myndigheder og med organer og sammenslutninger, som repræsenterer lokale og regionale interesser.
2. Kommissionen indkalder repræsentanter for EU- eller civilsamfundsorganisationer, eller organer, der er aktive inden for området borgerskab, og som arbejder for at sikre borgernes rettigheder eller fremme uddannelse og kultur, og andre interessenter til møder for at bistå Kommissionen med gennemførelsen af borgernes Europaår på EU-plan.
3. Kommissionen bestræber sig på at udnytte eventuelle synergier mellem forskellige tematiske Europaår ved at evaluere opnåede resultater, føre tilsyn med vedblivende mangler og fremskaffe statistiske data, hvor det er hensigtsmæssigt, for således at sikre effektiv gennemførelse af målene for borgernes Europaår.
4. Kommissionen gennemfører denne afgørelse på EU-plan.
Artikel 5
Finansielle bestemmelser
1. De i del A i bilaget omhandlede EU-dækkende foranstaltninger giver anledning til en offentlig kontrakt eller til tilskud, der finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget.
2. De i del B i bilaget omhandlede EU-dækkende foranstaltninger kan støttes over Den Europæiske Unions almindelige budget.
Artikel 6
Internationalt samarbejde
Kommissionen kan i forbindelse med borgernes Europaår samarbejde med relevante internationale organisationer, navnlig med Europarådet.
Artikel 7
Beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser
1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af tiltag, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning. I overensstemmelse med forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 kan Kommissionen foretage kontrol og inspektion på stedet i henhold til denne afgørelse. Undersøgelserne gennemføres om nødvendigt af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1073/1999.
2. I forbindelse med EU-tiltag, der finansieres i henhold til denne afgørelse, forstås ved uregelmæssighed enhver overtrædelse af en bestemmelse i EU-retten og enhver misligholdelse af en kontraktlig forpligtelse, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget, ved afholdelse af en uretmæssig udgift, jf. artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95.
3. Kommissionen begrænser eller udskyder betaling af den finansielle støtte til et tiltag eller kræver den tilbagebetalt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, særlig manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle beslutning eller kontrakt om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der, uden at Kommissionen er blevet anmodet om godkendelse heraf, er foretaget en væsentlig ændring af tiltaget, der strider mod dennes art eller mod gennemførelsesbetingelserne.
4. Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis gennemførelsen af et tiltag kun kan give ret til en del af den tildelte finansielle støtte, anmoder Kommissionen modtageren om at indgive sine bemærkninger inden for en nærmere bestemt frist. Hvis støttemodtageren ikke giver et tilfredsstillende svar, kan Kommissionen annullere resten af støtten og kræve allerede udbetalte beløb tilbagebetalt.
5. Ethvert uretmæssigt udbetalt beløb skal tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke tilbagebetales rettidigt, pålægges morarente i henhold til finansforordningens bestemmelser.
Artikel 8
Overvågning og evaluering
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2014 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelsen, resultaterne og den samlede evaluering af de initiativer, der er omhandlet i denne afgørelse. Denne rapport skal tjene som et grundlag for Unionens fremtidige politikker, foranstaltninger og tiltag på dette område. I forlængelse af erfaringerne fra borgernes Europaår skal rapporten også fremlægge idéer til og bedste praksis for, hvordan borgerne bedre kan oplyses om deres rettigheder, også efter afslutningen på borgernes Europaår.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 10
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 21. november 2012.
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.