RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/652
af 20. april 2015
om fastlæggelse af beregningsmetoder og indberetningskrav i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF (1), særlig artikel 7a, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Metoden til beregning af drivhusgasemissioner for brændstoffer og anden energi, der ikke er af biologisk oprindelse, som skal opstilles i medfør af artikel 7a, stk. 5, i direktiv 98/70/EF, bør føre til en indberetning, der er tilstrækkelig nøjagtig til, at Kommissionen kan gennemføre en kritisk vurdering af leverandørers præstationer og af, hvorvidt de opfylder deres forpligtelser i henhold til nævnte direktivs artikel 7a, stk. 2. Beregningsmetoden bør sikre nøjagtighed, men også tage behørigt hensyn til kompleksiteten af de dermed forbundne administrative krav. Samtidig bør den give leverandørerne incitamenter til at mindske drivhusgasintensiteten af det brændstof, de leverer. Det bør også nøje overvejes, hvilken virkning beregningsmetoden har på raffinaderier i Unionen. Beregningsmetoden bør derfor være baseret på de gennemsnitlige drivhusgasintensiteter, der repræsenterer en branchegennemsnitsværdi, som er normal for et bestemt brændstof. Dette vil have den fordel, at det giver en mindre administrativ byrde for leverandørerne og medlemsstaterne. På det nuværende stadium bør den foreslåede beregningsmetode ikke kræve, at der skelnes mellem drivhusgasintensiteten af brændstoffer på grundlag af råmaterialets kilde, idet det ville påvirke aktuelle investeringer i visse raffinaderier i Unionen.
(2)
Indberetningskravene for leverandører, som er små og mellemstore virksomheder (SMV), jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF (2), bør minimeres mest muligt i forbindelse med artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF. Ligeledes bør importører af benzin og diesel, som er raffineret uden for Unionen, ikke være forpligtet til at forelægge detaljerede oplysninger om kilderne til den råolie, der er anvendt til at fremstille de pågældende brændstoffer, da oplysningerne måske ikke foreligger eller kan være svære at indhente.
(3)
For at kunne give incitament til yderligere reduktioner af drivhusgasemissioner bør besparelser, der hævdes at stamme fra reduktioner af opstrømsemissioner (UER), herunder fra afbrænding (flaring) og udslip, inkluderes i beregningen af leverandørens vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Med henblik på at gøre det lettere for leverandørerne at gøre UER gældende bør brugen af en række emissionsordninger tillades, når det gælder beregning og certificering af emissionsreduktioner. Kun projekter vedrørende UER, som påbegyndes efter datoen for fastlæggelsen af minimumsstandarderne for brændstoffer omhandlet i artikel 7a, stk. 5, litra b), i direktiv 98/70/EF, dvs. den 1. januar 2011, bør kunne komme i betragtning.
(4)
Vægtede gennemsnitlige drivhusgasstandardværdier, som er repræsentative for den råolie, der forbruges i Unionen, giver en enkel beregningsmetode, som leverandørerne kan bruge til at bestemme drivhusgasindholdet i det brændstof, som de leverer.
(5)
UER bør estimeres og valideres i overensstemmelse med principperne og normerne i internationale standarder og navnlig ISO 14064, ISO 14065 og ISO 14066.
(6)
Det er desuden hensigtsmæssigt at lette medlemsstaternes gennemførelse af lovgivning om UER, herunder fra afbrænding (flaring) og udslip. Med henblik herpå bør der i Kommissionens regi udarbejdes ikkelovgivningsmæssige retningslinjer for tilgange til at kvantificere, kontrollere, validere, overvåge og indberette sådanne UER (herunder reduktioner i afbrænding og udslip på produktionssteder), inden udløbet af den gennemførelsesperiode, der er fastsat i dette direktivs artikel 7.
(7)
Ifølge artikel 7a, stk. 5, litra b), i direktiv 98/70/EF skal der fastlægges en metode til bestemmelse af minimumsstandarderne for brændstoffer baseret på vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser pr. energienhed fra fossile brændstoffer i 2010. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør baseres på mængderne af forbrugt diesel, benzin, gasolier bestemt til brug i mobile ikkevejgående maskiner, flydende gas (LPG) og komprimeret naturgas (CNG) under anvendelse af data, som medlemsstaterne officielt indberettede til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) i 2010. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør ikke være den fossilbrændstofkomparator, der anvendes til beregning af drivhusgasbesparelser fra biobrændstoffer, som bør forblive som angivet i bilag IV til direktiv 98/70/EF.
(8)
Da sammensætningen af den relevante fossile brændstofblanding kun ændrer sig lidt fra år til år, vil den samlede variation i drivhusgasintensitet fra de fossile brændstoffer også kun være lille fra år til år. Det vil derfor være passende, at minimumsstandarderne for brændstoffer tager udgangspunkt i Unionens gennemsnitlige forbrugsdata for 2010 som rapporteret af medlemsstaterne til UNFCCC.
(9)
Minimumsstandarderne for brændstoffer bør repræsentere gennemsnittet af opstrømsdrivhusgasintensiteten og intensiteten af et brændstof fra et raffinaderi med gennemsnitlig kompleksitet. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør derfor beregnes under anvendelse af de respektive gennemsnitlige standardværdier for brændstoffer. Minimumstandarderne for brændstoffer bør være uændret i perioden frem til 2020, så leverandørerne har vished med hensyn til deres lovmæssige forpligtelser til at mindske drivhusgasintensiteten for de brændstoffer, som de leverer.
(10)
Artikel 7a, stk. 5, litra d), i direktiv 98/70/EF foreskriver vedtagelsen af en metode til beregning af elektriske vejkøretøjers bidrag til at reducere vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser. I henhold til nævnte artikel skal beregningsmetoden være i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF (3). For at sikre overensstemmelsen bør samme justeringsfaktor anvendes til drivaggregatseffektivitet.
(11)
Elektricitet, der leveres til brug for vejtransport, kan indberettes af leverandører, jf. artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, som en del af deres årlige indberetninger til medlemsstaterne. For at begrænse de administrative omkostninger er det hensigtsmæssigt, at beregningsmetoden med henblik på leverandørernes indberetning baseres på et estimat frem for en faktisk måling af elforbruget i et elektrisk vejkøretøj eller en motorcykel.
(12)
Det er hensigtsmæssigt at inkludere en detaljeret fremgangsmåde for estimering af mængden og drivhusgasintensiteten af biobrændstoffer i tilfælde, hvor et biobrændstof og et fossilt brændstof sambehandles. Der er brug for en specifik metode, fordi slutmængden af biobrændstoffet ikke kan måles, f.eks. ved samtidig hydrogenbehandling af vegetabilske olier og et fossilt brændstof. Det er fastsat i artikel 7d, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, at vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser fra biobrændstoffer med henblik på samme direktivs artikel 7a og artikel 7b, stk. 2, beregnes med samme metode. Certificeringen af drivhusgasemissioner gennem godkendte frivillige ordninger er derfor også gyldig med henblik på både artikel 7a og artikel 7b, stk. 2, i direktiv 98/70/EF.
(13)
Det krav om leverandørindberetning, der er fastlagt i artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, bør suppleres med et harmoniseret format og harmoniserede definitioner for de data, der skal indberettes. En harmonisering af datadefinitioner er nødvendig af hensyn til en korrekt beregning af drivhusgasintensiteten, der er knyttet til en individuel leverandørs indberetningsforpligtelser, idet disse data er et vigtigt input til den beregningsmetode, der er harmoniseret i medfør af artikel 7a, stk. 5, litra a), i direktiv 98/70/EF. Disse data omfatter leverandøridentifikation, mængden af markedsført brændstof eller energi, og typen af markedsført brændstof eller energi.
(14)
Det krav om leverandørindberetning, der er fastlagt i artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF bør suppleres med harmoniserede indberetningskrav, et indberetningsformat og harmoniserede definitioner for medlemsstaternes indberetning til Kommissionen for så vidt angår drivhusgaspræstationerne af brændstoffer, der forbruges i Unionen. Disse indberetningskrav vil navnlig gøre det muligt at ajourføre den fossilbrændstofkomparator, der er omhandlet bilag IV, del C, punkt 19, i direktiv 98/70/EF og i bilag V, del C, punkt 19, i direktiv 2009/28/EF, og de vil lette den krævede rapporteringen i henhold til artikel 8, stk. 3, og artikel 9, stk. 2, i direktiv 98/70/EF samt gøre det nemmere at tilpasse beregningsmetoden til den tekniske og videnskabelige udvikling, så det sikres, at den virker efter hensigten. Disse data bør omfatte mængden af markedsført brændstof eller energi og typen af brændstof eller energi, købsstedet og oprindelsen for markedsført brændstof eller energi.
(15)
Det er hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne giver leverandørerne mulighed for at opfylde deres indberetningsforpligtelser ved at anvende ækvivalente data, som indsamles i medfør af anden EU-lovgivning eller national lovgivning, for at mindske den administrative byrde, forudsat at indberetningen foregår i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i bilag IV, og de definitioner, der er fastlagt i bilag I og III.
(16)
Med sigte på at gøre det lettere for grupper af leverandører at foretage indberetning, jf. artikel 7a, stk. 4, i direktiv 98/70/EF, giver samme direktivs artikel 7a, stk. 5, litra c), mulighed for at vedtage eventuelle nødvendige regler. Det er ønskeligt at lette en sådan rapportering, så afbrydelser af fysiske bevægelser af brændstof undgås, da forskellige leverandører markedsfører forskellige brændstoffer med forskellige sammensætninger og derfor kan have et forskelligt ressourcebehov for at kunne opfylde reduktionsmålet for drivhusgasser. Det er derfor nødvendigt at harmonisere definitionerne af leverandøridentifikation, mængden af markedsført brændstof eller energi, typen af brændstof eller energi, købsstedet og oprindelsen for markedsført brændstof eller energi. For at undgå, at resultater medregnes to gange ved fælles indberetning fra flere leverandører i henhold til artikel 7a, stk. 4, er det desuden hensigtsmæssigt at harmonisere gennemførelsen af beregnings- og indberetningsmetoderne i medlemsstaterne, herunder for så vidt angår indberetningen til Kommissionen, således at de fornødne oplysninger fra en gruppe af leverandører vedrører én specifik medlemsstat.
(17)
Ifølge artikel 8, stk. 3, i direktiv 98/70/EF skal medlemsstaterne hvert år forelægge en rapport med nationale brændstofkvalitetsdata for det foregående kalenderår i det format, der er fastsat i Kommissionens beslutning 2002/159/EF (4). Det er af hensyn til effektiviteten og harmoniseringen og for at dække de ændringer, der blev indført i direktiv 98/70/EF ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/30/EF (5), og de senere yderligere rapporteringskrav til medlemsstaterne nødvendigt at tydeliggøre, hvilke oplysninger, der skal indberettes, og at vedtage et format for fremsendelse af data fra leverandørerne og medlemsstaterne.
(18)
Kommissionen forelagde et udkast til foranstaltning for det udvalg, der er nedsat ved direktiv 98/70/EF, den 23. februar 2012. Udvalget var ikke i stand til at vedtage en udtalelse med det nødvendige kvalificerede flertal. Det er derfor passende, at Kommissionen forelægger et forslag for Rådet i medfør af artikel 5a, stk. 4, i Rådets afgørelse 1999/468/EF (6) -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand - Anvendelsesområde
1. Dette direktiv fastsætter regler for beregningsmetode og indberetningskrav i overensstemmelse med direktiv 98/70/EF.
2. Dette direktiv finder anvendelse på brændstoffer, der anvendes til fremdrift af vejgående køretøjer, mobile ikkevejgående maskiner (herunder fartøjer til sejlads på indre vandveje, når de ikke er til søs), landbrugs- og skovbrugstraktorer samt fritidsfartøjer, når de ikke er til søs, og på elektricitet, der anvendes i vejgående køretøjer.
Artikel 2
Definitioner
I forbindelse med dette direktiv gælder foruden definitionerne i direktiv 98/70/EF følgende definitioner:
1) »opstrømsemissioner«: alle drivhusgasemissioner, som finder sted, inden råmaterialet når frem til et raffinaderi eller behandlingsanlæg, hvor brændstoffet, jf. bilag I, blev fremstillet
2) »naturlig bitumen«: enhver kilde til raffinaderiråmateriale,
a)
som har en American Petroleum Institute (API) Gravity på 10 grader eller mindre, når den er placeret i en reservoirformationsdannelse på udvindingsstedet, jf. definitionen i D287-testmetoden fra American Society for Testing and Materials (ASTM) (7)
b)
som har en årlig gennemsnitsviskositet ved reservoirtemperatur, der er højere end beregnet ved ligningen: Viskositet (Centipoise) = 518,98e-0,038T, hvor T er temperaturen i Celsius
c)
som henhører under definitionen for tjæresand under kode 2714 i den kombinerede nomenklatur (KN) som anført i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (8) og
d)
hvor tilvejebringelse af råmaterialekilden gennemføres ved minedriftsudvinding eller termisk forstærket dræning ved hjælp af tyngdekraften, hvor den termiske energi hovedsageligt fremkommer fra andre kilder end råmaterialet selv
3) »skiferolie«: enhver kilde til raffinaderiråmateriale, der er placeret i en skiferformation, der indeholder fast kerogen og falder ind under definitionen af skiferolie under KN-kode 2714 som anført i forordning (EØF) nr. 2658/87. Tilvejebringelse af råmaterialekilden gennemføres ved minedriftsudvinding eller termisk forstærket dræning ved hjælp af tyngdekraften
4) »minimumsstandarderne for brændstoffer«: minimumsstandarder baseret på vugge til grav-emissioner af drivhusgasser pr. enhed fra fossile brændstoffer i 2010
5) »konventionel råolie«: ethvert raffinaderiråmateriale, der udviser en API Gravity højere end 10 grader, når den er placeret i en reservoirformation på oprindelsesstedet som målt ved ASTM D287-testmetoden og ikke falder ind under definitionen for KN-kode 2714 som anført i forordning (EØF) nr. 2658/87.
Artikel 3
Metoden til beregning af drivhusgasintensiteten for leveret brændstof og energi, undtagen biobrændstoffer, og leverandørers indberetning
1. Med henblik på artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF påser medlemsstaterne, at leverandørerne anvender den beregningsmetode, der er anført i bilag I til nærværende direktiv, til at bestemme drivhusgasintensiteten for de brændstoffer, som de leverer.
2. Med henblik på artikel 7a, stk. 1, andet afsnit, og på artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF kræver medlemsstaterne, at leverandørerne indberetter data under anvendelse af de definitioner og den beregningsmetode, der er beskrevet i bilag I til nærværende direktiv. Data indberettes årligt i det format, der er anført i bilag IV til nærværende direktiv.
3. Med henblik på artikel 7a, stk. 4, i direktiv 98/70/EF skal enhver medlemsstat sikre, at en gruppe af leverandører, der vælger at blive betragtet som én enkeltleverandør, opfylder sine forpligtelser i henhold til artikel 7a, stk. 2, i den pågældende medlemsstat.
4. Medlemsstaterne anvender den forenklede metode i bilag I til nærværende direktiv på leverandører, som er SMV'er.
Artikel 4
Beregning af minimumsstandarder for brændstoffer og reduktion af drivhusgasintensitet
I forbindelse med kontrol af leverandørernes overholdelse af deres forpligtelse i henhold til artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF kræver medlemsstaterne, at leverandører sammenligner de opnåede reduktioner af vugge til grav-emissioner af drivhusgasser fra brændstoffer og fra elektricitet med minimumsstandarderne for brændstoffer som anført i bilag II til dette direktiv.
Artikel 5
Indberetning fra medlemsstaterne
1. Når medlemsstaterne indsender rapporter til Kommissionen i henhold til artikel 8, stk. 3, i direktiv 98/70/EF, skal de give Kommissionen oplysninger om overholdelsen af samme direktivs artikel 7a, jf. bilag III til nærværende direktiv.
2. Medlemsstaterne anvender det Europæiske Miljøagenturs ReportNet-værktøjer, som stilles til rådighed i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 (9), til indberetning af de data, der er anført i bilag III til nærværende direktiv. Medlemsstaterne fremsender dataene elektronisk til det centrale datalager, der forvaltes af Det Europæiske Miljøagentur.
3. Dataene fremsendes årligt i det format, der er foreskrevet i bilag IV. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om datoen for fremsendelsen og navnet på kontaktpersonen hos den kompetente myndighed, der er ansvarlig for at kontrollere og indberette dataene til Kommissionen.
Artikel 6
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelser af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest 21. april 2017. Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 21. april 2017. De meddeler straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 8
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 20. april 2015.
SMĚRNICE RADY (EU) 2015/652
ze dne 20. dubna 2015,
kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 7a odst. 5 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Metoda výpočtu emisí skleníkových plynů u paliv a jiné energie z nebiologických zdrojů, která má být podle ustanovení čl. 7a odst. 5 směrnice 98/70/ES zavedena, by měla zajistit podávání dostatečně přesných zpráv tak, aby mohla Komise kriticky zhodnotit, nakolik dodavatelé plní povinnosti, které jim stanoví čl. 7a odst. 2 uvedené směrnice. Metoda výpočtu by měla zajistit přesnost měření a náležitě zohlednit složitost souvisejících administrativních požadavků. Zároveň by měla dodavatele motivovat ke snižování intenzity skleníkových plynů z paliv, jež dodávají. Je třeba rovněž pečlivě zvážit dopad této metody výpočtu na rafinerie v Unii. Metoda výpočtu by tedy měla vycházet z průměrných hodnot intenzity skleníkových plynů představujících v rámci odvětví průměrnou hodnotu typickou pro dané palivo. Výhodou tohoto postupu by bylo snížení administrativní zátěže pro dodavatele a členské státy. V současnosti by navrhovaná metoda výpočtu neměla vyžadovat členění intenzity skleníkových plynů z paliv podle zdroje suroviny, neboť by to mělo nepříznivý vliv na stávající investice do některých rafinerií v Unii.
(2)
V souvislosti s čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES by požadavky kladené při podávání zpráv na dodavatele z řad malých a středních podniků (MSP), jejichž definici uvádí doporučení Komise 2003/361/ES (2), měly být v co největší míře omezeny. Podobně by ani dovozci benzinu a motorové nafty rafinované v zemích mimo Unii neměli mít povinnost poskytovat podrobné informace o zdrojích ropy použitých k výrobě těchto paliv, neboť tyto informace nemusí být vždy k dispozici nebo může být obtížné je získat.
(3)
S cílem motivovat k dalšímu snižování emisí skleníkových plynů by se do výpočtu emisí skleníkových plynů během životního cyklu u dodavatelů měly zahrnout vykázané úspory snižování emisí z těžby, a to včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Aby se dodavatelům usnadnilo vykazování úspor emisí z těžby, mělo by být pro účely výpočtu a osvědčení snížení emisí umožněno používat různé emisní režimy. Způsobilé by přitom měly být pouze projekty zaměřené na snížení emisí z těžby, které byly zahájeny po dni zavedení základní normy pro paliva podle čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES, tj. po 1. lednu 2011.
(4)
Vážený průměr standardních hodnot skleníkových plynů představující typy ropy využívané v Unii je jednoduchou metodou výpočtu, na jejímž základě mohou dodavatelé stanovit obsah skleníkových plynů v palivech, jež dodávají.
(5)
Snížení emisí z těžby u ropy a zemního plynu by se mělo odhadovat a osvědčovat v souladu se zásadami a standardy stanovenými v mezinárodních normách, a to zejména v normách ISO 14064, ISO 14065 a ISO 14066.
(6)
Dále je vhodné usnadnit provádění právních předpisů členskými státy, pokud jde o snižování emisí z těžby, včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Za tímto účelem by před koncem lhůty pro provedení stanovené v článku 7 této směrnice měly být pod záštitou Komise vypracovány nelegislativní pokyny týkající se přístupů k vyčíslování, ověřování, osvědčování, monitorování a vykazování takovéhoto snížení emisí z těžby (včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů při těžbě suroviny).
(7)
V čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES je stanovena povinnost zavést metodiku ke stanovení základní normy pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010 („základní norma pro paliva“). Základní norma pro paliva by měla vycházet ze spotřebovaného množství nafty, benzinu, plynového oleje pro nesilniční použití, zkapalněného ropného plynu (LPG) a stlačeného zemního plynu (CNG) za využití údajů, jež byly členskými státy oficiálně oznámeny orgánu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „rámcová úmluva“) v roce 2010. Základní normou pro paliva by nemělo být referenční fosilní palivo, jež se používá k výpočtu snížení emisí skleníkových plynů z biopaliv a jež by se mělo zachovat v podobě, kterou stanoví příloha IV směrnice 98/70/ES.
(8)
Vzhledem k tomu, že složení skladby příslušných fosilních paliv se rok od roku mění jen málo, budou meziroční souhrnné rozdíly v intenzitě skleníkových plynů z fosilních paliv rovněž malé. Je tudíž vhodné, aby hodnoty základní normy vycházely z údajů o průměrné spotřebě v Unii za rok 2010, jež členské státy vykázaly orgánu Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
(9)
Základní norma pro paliva by měla vyjadřovat průměrnou intenzitu skleníkových plynů z těžby a intenzitu z fosilních paliv z průměrné komplexní rafinerie. Základní norma pro paliva by se tedy měla vypočítat za použití průměrných standardních hodnot pro jednotlivá paliva. Hodnota základní normy pro paliva by měla v období do roku 2020 zůstat beze změny, tak aby byla pro dodavatele zajištěna právní jistota, pokud jde o jejich povinnost snižovat intenzitu skleníkových plynů z paliv, jež dodávají.
(10)
V čl. 7a odst. 5 písm. d) směrnice 98/70/ES je upraveno přijetí metody výpočtu podílu elektrických silničních vozidel na snížení emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliva. Podle tohoto článku by měla být tato metoda výpočtu v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (3). K zajištění tohoto souladu by se měl pro účinnost hnacího ústrojí použít týž opravný faktor.
(11)
Elektřinu dodanou pro použití v silniční dopravě mohou dodavatelé podle čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES vykazovat v rámci svých ročních zpráv členským státům. V zájmu omezení administrativních nákladů je vhodné, aby metoda výpočtu pro účely podávání zpráv dodavateli byla založena na odhadech spotřeby elektřiny v daném elektrickém silničním vozidle či motocyklu, a nikoliv na skutečném měření jeho spotřeby.
(12)
V případě, kdy dochází ke zpracovávání biopaliva a fosilního paliva v rámci téhož procesu, je vhodné uvést podrobné informace o tom, jakým způsobem bylo odhadnuto množství skleníkových plynů z daného biopaliva a jejich intenzita. K tomu je zapotřebí zvláštní metoda, protože výsledné množství biopaliva nelze, například při souběžné hydrogenační úpravě rostlinných olejů s fosilními palivy, změřit. V čl. 7d odst. 1 směrnice 98/70/ES se stanoví, že emise skleníkových plynů z biopaliv vznikajících během životního cyklu se mají pro účely článku 7a a čl. 7b odst. 2 uvedené směrnice vypočítat podle téže metody výpočtu. Proto má osvědčení emisí skleníkových plynů v rámci uznaných nepovinných režimů stejnou platnost pro účely článku 7a i pro účely čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES.
(13)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizovaný formulář a harmonizované definice údajů, jež se vykazují. Harmonizace definic údajů je potřebná k náležitému provedení výpočtu intenzity skleníkových plynů, jenž je s povinností jednotlivých dodavatelů podávat zprávy spojen, jelikož tyto údaje tvoří klíčové vstupní informace pro harmonizovanou metodu výpočtu podle čl. 7a odst. 5 písm. a) směrnice 98/70/ES. Tyto údaje zahrnují identifikaci dodavatele, množství paliva či energie uvedené na trh a typ paliva či energie uvedený na trh.
(14)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizované požadavky na vykazování, formulář a harmonizované definice údajů pro účely podávání zpráv o účinnosti paliv spotřebovaných v Unii z hlediska skleníkových plynů členskými státy Komisi. Tyto požadavky na podávání zpráv především umožní aktualizovat vlastnosti referenčního fosilního paliva uvedené v příloze IV části C bodě 19 směrnice 98/70/ES a v příloze V části C bodě 19 směrnice 2009/28/ES a usnadní podávání zpráv požadované podle čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 směrnice 98/70/ES i aktualizaci metody výpočtu v souladu s technickým a vědeckým pokrokem tak, aby tato metoda plnila svůj zamýšlený účel. Uvedené údaje by mělyzahrnovat množství paliva či energie uvedených na trh, typ paliva či energie a místo nákupu a původ paliva či energie uvedených na trh.
(15)
Za účelem snížení administrativní zátěže by členské státy měly dodavatelům umožnit, aby při plnění svých povinností podávat zprávy vycházeli z rovnocenných údajů, jež se shromažďují podle jiných unijních nebo vnitrostátních právních předpisů, a to za předpokladu, že budou při podávání zpráv dodrženy požadavky uvedené v příloze IV a definice uvedené v přílohách I a III.
(16)
Aby se usnadnilo podávání zpráv skupinám dodavatelů v souladu s čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES, umožňuje čl. 7a odst. 5 písm. c) uvedené směrnice zavedení všech nezbytných pravidel. Podávání zpráv je těmto skupinám vhodné usnadnit, aby se zamezilo narušení fyzického pohybu paliv, neboť různí dodavatelé uvádějí na trh různá paliva v rozdílných poměrech, a mohou tedy v zájmu dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů využívat zdroje různých úrovní. Je proto nezbytné harmonizovat definice identifikace dodavatele, množství paliva či energie uvedeného na trh, typu paliva či energie a místa nákupu a původu paliva či energie uvedených na trh. K vyloučení dvojího započtení v případech, kdy společně podávají zprávy dodavatelé v souladu s čl. 7a odst. 4, je navíc vhodné harmonizovat provádění metody výpočtu a podávání zpráv v členských státech, včetně podávání zpráv Komisi, a to tak, aby se potřebné informace od skupiny dodavatelů vztahovaly k určitému členskému státu.
(17)
V souladu s čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES mají všechny členské státy povinnost předložit každoročně zprávu o jakosti paliva na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok, a to na základě formuláře zavedeného rozhodnutím Komise 2002/159/ES (4). K zohlednění změn směrnice 98/70/ES zavedených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/30/ES (5) a následných dodatečných požadavků na členské státy v oblasti podávání zpráv, jakož i v zájmu účinnosti a harmonizace je nezbytné vyjasnit, jaké informace by se měly vykazovat, a stanovit formulář k předkládání údajů dodavateli a členskými státy.
(18)
Komise předložila návrh opatření výboru ustavenému podle směrnice 98/70/ES dne 23. února 2012. Výbor nebyl s to přijmout stanovisko kvalifikovanou většinou, a je tedy vhodné, aby Komise v souladu s čl. 5a odst. 4 rozhodnutí Komise 1999/468/ES (6) předložila tento návrh Radě,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví pravidla pro metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES.
2. Tato směrnice se vztahuje na paliva používaná k pohonu silničních vozidel a nesilničních pojízdných strojů (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorů a rekreačních plavidel, pokud se neplaví po moři, jakož i na elektřinu používanou silničními vozidly.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se, nad rámec definic obsažených již ve směrnici 98/70/ES, rozumí:
1)
„emisemi z těžby“ veškeré emise skleníkových plynů, k nimž dojde předtím, než se začne daná surovina zpracovávat v rafinerii nebo zpracovatelském zařízení, kde se vyrábí palivo uvedené v příloze I;
2)
„přírodní živicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se vyznačuje tím, že:
a)
v ložisku na místě těžby vykazuje podle zkušební metody D287 Americké společnosti pro zkoušení a materiály (7) (dále jen „API“) hustotu API 10° nebo méně;
b)
jeho průměrná roční hodnota viskozity za teploty panující v ložisku přesahuje hodnotu vypočtenou podle rovnice: viskozita (v centipoisech) = 518,98e-0,038T; kde T je teplota ve stupních Celsia;
c)
spadá pod definici dehtových písků pod kódem kombinované nomenklatury (KN) 2714 stanovenou v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8);
d)
mobilizace zdroje této suroviny se dosahuje těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží, přičemž tepelná energie se získává převážně z jiných zdrojů, než je samotný zdroj vstupní suroviny;
3)
„ropnou břidlicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se nachází ve skalním ložisku, obsahuje pevné kerogeny a spadá pod definici ropné břidlice pod kódem KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87. Mobilizace zdroje suroviny se dosáhne těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží;
4)
„základní normou pro paliva“ základní norma pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010;
5)
„konvenční ropou“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který v ložisku na místě původu vykazuje podle zkušební metody D287 hustotu API vyšší než 10° a který nespadá pod definici kódu KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 3
Metoda výpočtu intenzity skleníkových plynů z dodaných paliv a energie (vyjma biopaliv) a podávání zpráv dodavateli
1. Pro účely čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES zajistí členské státy, aby dodavatelé používali k určení intenzity skleníkových plynů z jimi dodávaných paliv metodu výpočtu uvedenou v příloze I této směrnice.
2. Pro účely čl. 7a odst. 1 druhého pododstavce a čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES stanoví členské státy dodavatelům povinnost vykazovat údaje na základě definic a metody výpočtu stanovených v příloze I této směrnice. Tyto údaje se vykazují každoročně za použití šablon uvedených v příloze IV této směrnice.
3. Pro účely čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES zajistí každý členský stát, aby skupina dodavatelů, která se rozhodne být považována za jediného dodavatele, plnila v daném členském státě své povinnosti podle čl. 7a odst. 2.
4. V případě dodavatelů, kteří jsou malými a středními podniky, použijí členské státy zjednodušenou metodu uvedenou v příloze I této směrnice.
Článek 4
Výpočet základní normy paliv a snížení intenzity skleníkových plynů
Pro účely ověření toho, zda dodavatelé plní své závazky vyplývající z čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES, jim členské státy stanoví povinnost porovnávat snížení emisí skleníkových plynů vznikajících během životního cyklu paliv a elektřiny, kterého dosáhli, se základní normou pro paliva stanovenou v příloze II této směrnice.
Článek 5
Podávání zpráv členskými státy
1. Při předkládání zpráv Komisi podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES poskytnou členské státy Komisi údaje týkající se plnění ustanovení článku 7a uvedené směrnice vymezené v příloze III této směrnice.
2. Pro předkládání údajů vymezených v příloze III této směrnice použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9). Členské státy údaje prostřednictvím elektronického přenosu dat předávají do ústředního registru údajů, který spravuje Evropská agentura pro životní prostředí.
3. Údaje se vykazují každoročně za použití šablony uvedené v příloze IV. Členské státy oznámí Komisi den přenosu údajů a pro účely kontaktu název příslušného orgánu, který zodpovídá za ověření a vykázání údajů Komisi.
Článek 6
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce ukládané v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a podniknou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí příslušná ustanovení Komisi do 21. dubna 2017 a neprodleně jí oznámí jakékoli jejich pozdější změny.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. dubna 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členských státům.
V Lucemburku dne 20. dubna 2015.