RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/323
af 2. marts 2015
om finansforordningen for 11. Europæiske Udviklingsfond
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til under henvisning til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, i den seneste affattelse (1), (»AVS-EU-partnerskabsaftalen«),
under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse (2) (»den interne aftale«), særlig artikel 10, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (3),
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Investeringsbank, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for medlemsstaternes indbetaling af bidrag til 11. Europæiske Udviklingsfond (»EUF«), der er oprettet ved den interne aftale.
(2)
De betingelser, på hvilke Revisionsretten skal udøve sine beføjelser for så vidt angår 11. EUF, bør fastsættes.
(3)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for den finansielle gennemførelse af 11. EUF, navnlig vedrørende de gældende principper, sammensætningen af dens midler, de finansielle aktører og enheder, der har fået pålagt budgetgennemførelsesopgaver, finansieringsafgørelser, forpligtelser og betalinger, finansieringstyper, herunder indgåelse af offentlige kontrakter, tilskud, finansielle instrumenter og EU-trustfonde, regnskabsaflæggelse og regnskabsføring, ekstern revision udført af Revisionsretten og decharge fra Europa-Parlamentet samt investeringsfaciliteten, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank (EIB).
(4)
Af forenklingshensyn og for at sikre den nødvendige sammenhæng bør denne forordning så vidt muligt tilpasses til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (5). Tilpasningen bør ske gennem direkte henvisning til disse forordninger og bør på den ene side gøre det muligt let at identificere de særlige forhold, der kendetegner den finansielle gennemførelse af 11. EUF, og på den anden side mindske antallet af forskellige EU-finansieringsregler inden for foranstaltninger udadtil, som medfører en unødvendig byrde for modtagerne, Kommissionen og de øvrige aktører.
(5)
Det skal bemærkes, at rammen for den finansielle gennemførelse af 11. EUF ud over denne forordning består af en række instrumenter, nemlig AVS-EU-partnerskabsaftalen, særlig bilag IV dertil, den interne aftale, Rådets afgørelse 2013/755/EU (6) og Rådets forordning (EU) 2015/322 (7) (»gennemførelsesforordningen«).
(6)
Den finansielle gennemførelse af 11. EUF bør bygge på principperne om enhed og et realistisk budget, én regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning og gennemsigtighed. Da 11. EUF er flerårig, bør budgetprincippet om etårighed ikke finde anvendelse på 11. EUF.
(7)
Midlerne til støtteforanstaltninger, der skal forbedre indvirkningen af 11. EUF-program i henhold til artikel 6 i den interne aftale, bør også anvendes til at forbedre den økonomiske forvaltning af og overslag vedrørende 11. EUF.
(8)
Reglerne for de finansielle aktører, nemlig den anvisningsberettigede og regnskabsføreren, delegationen af deres opgaver og deres ansvar bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, da Kommissionen udøver det samme gennemførelsesansvar, når den gennemfører 11. EUF.
(9)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for, hvordan den af Kommissionen bemyndigede anvisningsberettigede skal fastlægge de nødvendige foranstaltninger over for gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (»AVS-staterne«) og de oversøiske lande og territorier (»OLT'erne«) for at sikre, at transaktionerne gennemføres korrekt, i tæt samarbejde med den nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede, som er udpeget af AVS-staterne eller OLT'erne.
(10)
Reglerne for indirekte forvaltning, der medfører overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver, og betingelserne og grænserne herfor bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Desuden bør der indsættes en bestemmelse om subdelegation af budgetgennemførelsesopgaver, der svarer til bestemmelsen i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (8), for at sikre en sammenhængende gennemførelse af finansieringen af foranstaltninger udadtil. Denne forordning bør dog indeholde specifikke bestemmelser om midlertidige aktører, der fungerer som den nationale anvisningsberettigede, om overdragelse af opgaver fra AVS-staternes og OLT'ernes side til en tjenesteyder og om styrkelse af beskyttelsen af Unionens finansielle interesser i tilfælde af indirekte forvaltning med AVS-staterne og OLT'erne.
(11)
Selv om EUF's midler ikke vil blive anvendt ved delt forvaltning, bør denne forordning give mulighed for, at EUF's midler og støtten fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (»EFRU«) til fordel for regionerne i Unionens yderste periferi inden for rammerne af det regionale samarbejde mellem AVS-staterne og OLT'erne på den ene side og regionerne i Unionens yderste periferi på den anden side kan gennemføres af den samme enhed i overensstemmelse med denne forordning for så vidt angår EUF's midler og ved delt forvaltning for så vidt angår EFRU.
(12)
Bestemmelserne om finansieringsafgørelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, når Kommissionen gennemfører 11. EUF.
(13)
Reglerne om forpligtelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 med undtagelse af foreløbige forpligtelser, som ikke bør være til rådighed i 11. EUF. Desuden bør der gives mulighed for at forlænge fristerne, når det er nødvendigt for foranstaltninger, der gennemføres ved indirekte forvaltning af AVS-stater eller OLT'er.
(14)
Betalingsfristerne bør tilpasses betalingsfristerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Der bør fastsættes særlige bestemmelser for tilfælde, hvor AVS-stater og OLT'er ikke er bemyndiget til at foretage betalinger ved indirekte forvaltning, og hvor Kommissionen derfor fortsat foretager betalingerne til modtagerne.
(15)
En række gennemførelsesbestemmelser vedrørende den interne revisor, god forvaltning og klagemuligheder, IT-systemet, elektronisk fremsendelse, e-forvaltning, administrative og økonomiske sanktioner og anvendelsen af den centrale udelukkelsesdatabase bør tilpasses til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Desuden bør beskyttelsen af Unionens finansielle interesser gennem anvendelsen af administrative sanktioner styrkes og præciseres, når 11. EUF gennemføres ved indirekte forvaltning med AVS-stater og OLT'er.
(16)
Reglerne om indgåelse af offentlige kontrakter, tilskud, priser og eksperter bør tilpasses reglerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Reglerne om finansielle instrumenter og EU-trustfonde bør tilpasses med visse justeringer på grund af 11. EUF's karakter. Budgetstøtten til OLT'erne bør tage hensyn til de institutionelle forbindelser med de pågældende medlemsstater.
(17)
Kortsigtet teknisk bistand og rådgivning, som medlemsstater, der er blevet medlemmer af EU efter en overgangsproces, modtog under TAIEX-programmet, og som de har positive erfaringer med, bør være tilgængelig for AVS-staterne og OLT'er, hvor det er hensigtsmæssigt. For at kunne drage fordel af sådan bistand og rådgivning på lang sigt bør det være muligt at yde passende støtte til viden- og ekspertisecentre for forvaltningspraksis og reform i den offentlige sektor.
(18)
Reglerne om regnskabsaflæggelse og regnskabsføring og om ekstern revision og decharge bør afspejle reglerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 for at skabe en sammenhængende ramme for gennemførelse og rapportering.
(19)
Der bør fastlægges betingelser, på hvilke EIB forvalter visse af 11. EUF's midler.
(20)
Bestemmelserne om Revisionsrettens revision af den del af 11. EUF's midler, der forvaltes af EIB, bør stemme overens med den trepartsaftale, der er indgået mellem Revisionsretten, EIB og Kommissionen, jf. artikel 287, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(21)
Der bør i overgangsbestemmelserne fastlægges regler for behandlingen af restbeløb og indtægter fra tidligere europæiske udviklingsfonde og for anvendelsen af denne forordning på de resterende transaktioner under disse fonde.
(22)
For at gøre det muligt at planlægge og gennemføre programmerne under 11. EUF i god tid bør denne forordning træde i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
FØRSTE DEL
HOVEDBESTEMMELSER
AFSNIT I
Emne, anvendelsesområde og almindelige bestemmelser
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter regler for den finansielle gennemførelse af midlerne i 11. Europæiske Udviklingsfond, og for regnskabsaflæggelse og revision af regnskaberne.
Artikel 2
Forholdet til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
1. Medmindre andet specifikt er angivet, omfatter direkte henvisninger i denne forordning til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 også henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012.
2. Henvisninger i denne forordning til de gældende bestemmelser i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 omfatter ikke proceduremæssige bestemmelser, der ikke er relevante for 11. EUF, særlig bestemmelserne om tillæggelse af beføjelse til at vedtage delegerede retsakter.
3. Interne henvisninger i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 eller i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 medfører ikke, at de bestemmelser, der henvises til, indirekte finder anvendelse på 11. EUF.
4. De udtryk, der anvendes i denne forordning, har samme betydning som i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 med undtagelse af definitionerne omhandlet i samme forordnings artikel 2, litra a)-e).
I denne forordning defineres følgende udtryk i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 dog således:
a)
»budget« eller »budgetmæssig« betyder »11. EUF«
b)
»budgetmæssig forpligtelse« betyder »finansiel forpligtelse«
c)
»institution« betyder »Kommissionen«
d)
»bevillinger« eller »aktionsbevillinger« betyder »11. EUF's midler«
e)
»budgetpost« betyder »tildeling«
f)
»basisretsakt« betyder, alt efter den relevante kontekst, den interne aftale, associeringsafgørelsen eller gennemførelsesforordningen
g)
»tredjeland« betyder ethvert modtagerland eller -territorium, der er omfattet af det geografiske anvendelsesområde for 11. EUF.
5. Fortolkningen af denne forordning skal sigte mod at bevare sammenhængen med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, medmindre en sådan fortolkning ville være uforenelig med de særlige forhold i forbindelse med 11. EUF som fastsat i AVS-EU-partnerskabsaftalen, den interne aftale, associeringsafgørelsen eller gennemførelsesforordningen.
Artikel 3
Tidsrum, datoer og tidsfrister
Medmindre andet er fastsat, finder Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 (9) anvendelse på de tidsfrister, der er fastsat i denne forordning.
Artikel 4
Beskyttelse af personoplysninger
Denne forordning berører ikke bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (10) og kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (11).
Artikel 29 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om information om overførsel af personoplysninger til revisionsformål finder anvendelse.
AFSNIT II
Finansielle principper
Artikel 5
Finansielle principper
11. EUF's midler forvaltes i overensstemmelse med følgende principper:
a)
principperne om enhed og et realistisk budget
b)
princippet om én regningsenhed
c)
princippet om bruttoopgørelse
d)
princippet om specificering
e)
princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
f)
princippet om gennemsigtighed.
Regnskabsåret går fra den 1. januar til den 31. december.
Artikel 6
Principperne om enhed og et realistisk budget
Enhver indtægt og udgift skal konteres EUF.
Artikel 8, stk. 2 og 3, samt stk. 4, første afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 7
Princippet om én regningsenhed
Artikel 19 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om brug af euroen finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 8
Princippet om bruttoopgørelse
Samtlige indtægter skal dække samtlige anslåede betalinger, jf. dog artikel 9 i denne forordning.
Indtægter og udgifter opføres uden indbyrdes modregning, jf. dog artikel 23 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om regler om fradrag og kursjusteringer, som finder anvendelse.
De indtægter, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra c), i denne forordning, trækkes dog automatisk fra de betalinger, der foretages til dækning af den forpligtelse, som de stammer fra.
Unionen må ikke optage lån inden for rammerne af 11. EUF.
Artikel 9
Formålsbestemte indtægter
1. Formålsbestemte indtægter skal anvendes til finansiering af bestemte former for udgifter.
2. Følgende udgør formålsbestemte indtægter:
a)
finansielle bidrag fra medlemsstaterne og tredjelande, herunder i begge tilfælde deres offentlige organer, enheder eller fysiske personer, og fra internationale organisationer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Unionen og forvaltes af Kommissionen eller EIB på deres vegne, jf. artikel 10 i gennemførelsesforordningen
b)
indtægter, der er øremærket til et bestemt formål, såsom indtægter fra fonde, tilskud, gaver og legater
c)
indtægter fra tilbagebetaling, efter inddrivelse, af uretmæssigt udbetalte beløb
d)
indtægter fra renter af forfinansieringer, jf. dog artikel 8, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
e)
tilbagebetalinger og indtægter fra finansielle instrumenter i overensstemmelse med artikel 140, stk. 6, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
f)
indtægter fra efterfølgende refundering af afgifter i overensstemmelse med artikel 23, stk. 3, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
3. De formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra a) og b), skal finansiere de former for udgifter, som donoren fastlægger, forudsat at dette accepteres af Kommissionen.
De formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra e) og f), skal finansiere former for udgifter, der svarer til dem, de hidrører fra.
4. Artikel 184, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder tilsvarende anvendelse.
5. Artikel 22, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om donationer finder anvendelse på de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra b), i denne artikel. For så vidt angår artikel 22, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan en donation kun modtages efter godkendelse fra Rådet.
6. Den del af 11. EUF's midler, der svarer til formålsbestemte indtægter, stilles automatisk til rådighed, når Kommissionen har modtaget disse indtægter. Et overslag over fordringer medfører dog, at 11. EUF's midler stilles til rådighed for så vidt angår de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra a), når aftalen med medlemsstaten er udtrykt i euro; der kan først foretages betalinger, der konteres mod sådanne indtægter, når de er modtaget.
Artikel 10
Princippet om specificering
11. EUF's midler øremærkes til specifikke formål per AVS-stat eller OLT'er i overensstemmelse med de vigtigste samarbejdsinstrumenter.
For AVS-staterne fastsættes disse instrumenter i finansprotokollen i bilag Ic til AVS-EU-partnerskabsaftalen. Øremærkningen af midlerne (vejledende tildelinger) baseres også på bestemmelserne i den interne aftale og i gennemførelsesforordningen og tager hensyn til de midler, der er forbeholdt til støtteudgifter i forbindelse med programmeringen og gennemførelsen i henhold til artikel 6 i den interne aftale.
For OLT'erne er disse instrumenter fastlagt i fjerde del af associeringsafgørelsen og bilag II dertil. Øremærkningen af disse midler tager også hensyn til den ikketildelte reserve, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, i samme bilag, og til de midler, der er afsat til undersøgelser og faglig bistand i henhold til artikel 1, stk. 1, litra c), i bilaget.
Artikel 11
Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
1. Artikel 30, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet finder anvendelse. Artikel 18 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse, jf. dog stk. 3, litra a), i nærværende artikel.
2. Der skal opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte mål. Det kontrolleres ved hjælp af resultatindikatorer, om disse mål er indfriet.
3. Med henblik på at forbedre beslutningstagningen, især for at begrunde og specificere fastlæggelsen af de bidrag, som medlemsstaterne skal yde, jf. artikel 21 i denne forordning, foretages der følgende evalueringer:
a)
forud for anvendelsen af 11. EUF's midler foretages der en forudgående evaluering af den foranstaltning, der skal gennemføres, som omfatter de elementer, der er anført i artikel 18, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012
b)
foranstaltningen evalueres efterfølgende for at sikre, at de forventede resultater berettiger de midler, der er anvendt.
4. De finansieringstyper, der er omhandlet i afsnit VIII i denne forordning, og de gennemførelsesmetoder, der er omhandlet i artikel 17 i denne forordning, vælges på grundlag af deres evne til at nå de specifikke mål for foranstaltningen og deres evne til at give resultater, under hensyn navnlig til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for, at reglerne ikke overholdes. For tilskud omfatter dette overvejelser om anvendelse af faste beløb, faste satser og enhedsomkostninger.
Artikel 12
Intern kontrol
Artikel 32 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 13
Princippet om gennemsigtighed
1. 11. EUF gennemføres, og regnskaberne aflægges i overensstemmelse med princippet om gennemsigtighed.
2. Den årlige redegørelse for forpligtelser, betalinger og det årlige beløb for bidragsindkaldelser, jf. artikel 7 i den interne aftale, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Artikel 35, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om offentliggørelse af oplysninger om modtagere og andre oplysninger finder anvendelse, jf. dog artikel 4 i denne forordning. I forbindelse med artikel 21, stk. 2, andet afsnit, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 forstås om nødvendigt ved udtrykket »lokalitet«, hvad der svarer til regionen på NUTS 2-niveau, når modtageren er en fysisk person.
4. Foranstaltninger, der finansieres under 11. EUF, kan gennemføres med parallel eller fælles samfinansiering.
I tilfælde af parallel samfinansiering opdeles en foranstaltning i flere tydeligt identificerbare komponenter, der hver især finansieres af de forskellige partnere, som deltager i samfinansieringen, således at finansieringsmidlernes endelige anvendelse altid kan identificeres.
I tilfælde af fælles samfinansiering fordeles de samlede omkostninger ved en foranstaltning mellem de partnere, der deltager i samfinansieringen, og midlerne sammenlægges, således at det ikke længere er muligt at identificere finansieringskilden for en specifik aktivitet under foranstaltningen. I så fald skal den efterfølgende offentliggørelse af tilskudsaftaler og offentlige kontrakter, jf. artikel 35, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, ske i overensstemmelse med en eventuel bemyndiget enheds regler.
5. Kommissionen træffer, når den yder finansiel bistand, i givet fald alle nødvendige foranstaltninger til at sikre synligheden af Unionens finansielle støtte. Dette omfatter foranstaltninger, der pålægger modtagerne af midler fra Unionen krav om synlighed, undtagen i behørigt begrundede tilfælde. Kommissionen har ansvaret for at overvåge, at modtagerne overholder kravene.
AFSNIT III
11. EUF's midler og gennemførelsen af 11. EUF
Artikel 14
Kilderne til 11. EUF's midler
11. EUF's midler består af det loft, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, 4 og 6, i den interne aftale, af de midler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 9, i den interne aftale, og af de andre formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 9 i denne forordning.
Artikel 15
11. EUF's struktur
Den 11. EUF's indtægter og udgifter opdeles i overensstemmelse med deres art eller formål.
Artikel 16
Gennemførelse af 11. EUF i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
1. Kommissionen varetager Unionens ansvarsområder som defineret i artikel 57 i AVS-EU-partnerskabsaftalen og i associeringsafgørelsen. Med henblik herpå gennemfører den på eget ansvar og inden for grænserne af 11. EUF's midler 11. EUF's indtægter og udgifter i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende del og tredje del i denne forordning.
2. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen, således at 11. EUF's midler anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Artikel 17
Gennemførelsesmetoder
1. Artikel 56 og 57 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
2. Reglerne om gennemførelsesmetoder i kapitel 2 i afsnit IV i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 188 og 193 i samme forordning finder anvendelse, jf. dog bestemmelserne i stk. 3-5 i nærværende artikel. Artikel 58, stk. 1, litra b), og artikel 59 i samme forordning om delt forvaltning med medlemsstaterne finder dog ikke anvendelse.
3. De bemyndigede enheder skal sikre overensstemmelse med Unionens eksterne politik og kan overdrage budgetgennemførelsesopgaver til andre enheder på betingelser, der svarer til de betingelser, som gælder for Kommissionen. De skal hvert år opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Revisionsudtalelsen skal forelægges senest en måned efter rapporten og forvaltningserklæringen, således at der kan tages hensyn til den i Kommissionens erklæring.
De af Kommissionen bemyndigede internationale organisationer som omhandlet i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og de af EU-medlemsstaternes organer, der er nævnt i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. v) og vi), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, kan også overdrage budgetgennemførelsesopgaver til nonprofitorganisationer, der har den operationelle og finansielle kapacitet, på betingelser, der svarer til dem, der gælder for Kommissionen.
AVS-staterne og OLT'erne kan også overdrage budgetgennemførelsesopgaver inden for deres egne afdelinger og til privatretlige organer på grundlag af en tjenesteydelseskontrakt. Disse organer udvælges på grundlag af åbne, gennemsigtige, proportionale og ikkediskriminerende procedurer, idet interessekonflikter undgås. Betingelserne for tjenesteydelseskontrakten fastsættes i finansieringsaftalen.
4. Når 11. EUF gennemføres ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, gælder følgende, uden at dette berører det ansvar, som påligger AVS-staterne eller OLT'erne, der handler i egenskab af ordregivende myndigheder:
a)
Kommissionen inddriver om nødvendigt skyldige beløb fra modtagerne i overensstemmelse med artikel 80 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, herunder ved en afgørelse, der kan tvangsfuldbyrdes, på de samme betingelser som dem, der er fastlagt i artikel 299 i TEUF
b)
Kommissionen kan, når omstændighederne kræver det, pålægge administrative og/eller økonomiske sanktioner på de samme betingelser som dem, der er fastlagt i artikel 109 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Finansieringsaftalen skal indeholde bestemmelser om samarbejdet mellem Kommissionen og AVS-staten eller OLT'et med henblik herpå.
5. Unionens finansielle bistand kan ydes gennem bidrag til internationale, regionale eller nationale fonde, f.eks. fonde, der er etableret eller forvaltes af EIB, medlemsstater eller partnerlande og regioner eller internationale organisationer med henblik på at tiltrække fælles samfinansiering fra en række donorer, eller til fonde, der er oprettet af en eller flere donorer med henblik på fælles gennemførelse af projekter.
Gensidig adgang for finansielle institutioner i Unionen til finansielle instrumenter, der er oprettet af andre organisationer, skal i givet fald fremmes.
AFSNIT IV
Finansielle aktører
Artikel 18
Generelle bestemmelser om finansielle aktører og deres ansvar
1. Kommissionen giver hver enkelt finansiel aktør de ressourcer, der er nødvendige for, at den pågældende kan udføre sine funktioner, samt en detaljeret beskrivelse af den pågældendes opgaver, rettigheder og forpligtelser.
2. Artikel 64 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om adskillelse af funktioner finder anvendelse.
3. Kapitel 4 i afsnit IV i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle aktørers ansvar finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 19
Den anvisningsberettigede
1. Artikel 65, 66 og 67 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om henholdsvis den anvisningsberettigede, dennes beføjelser og opgaver og EU-delegationschefernes beføjelser og opgaver finder anvendelse.
Den årsberetning, der er nævnt i artikel 66, stk. 9, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, omfatter i et bilag oversigter, der pr. tildeling, land, territorium, region eller underregion viser de samlede forpligtelser, de tildelte midler og betalingerne i løbet af regnskabsåret og de kumulerede beløb siden den respektive EUF's begyndelse
2. Hvis den ansvarlige anvisningsberettigede i Kommissionen får kendskab til problemer i forbindelse med gennemførelsen af procedurerne for forvaltning af 11. EUF's midler, tager vedkommende sammen med den udpegede nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede de fornødne kontakter for at afhjælpe situationen og træffer de nødvendige foranstaltninger. Hvis den nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede ikke varetager eller ikke er i stand til at varetage de funktioner, som påhviler den pågældende i henhold til AVS-EU-partnerskabsaftalen eller associeringsafgørelsen, kan den ansvarlige anvisningsberettigede i Kommissionen midlertidigt træde i den pågældende anvisningsberettigedes sted og handle i dennes navn og på dennes vegne. I så fald kan Kommissionen af de midler, der er tildelt den pågældende AVS-stat eller det pågældende OLT, modtage en finansiel godtgørelse, der skal dække den yderligere administrative arbejdsbyrde.
Artikel 20
Regnskabsføreren
1. Kommissionens regnskabsfører er ligeledes regnskabsfører for 11. EUF.
2. Artikel 68, med undtagelse af stk. 1, andet afsnit, og artikel 69 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om henholdsvis regnskabsførerens beføjelser og opgaver og beføjelser, som regnskabsføreren kan delegere, finder anvendelse. Artikel 54, artikel 57, stk. 3, artikel 58, stk. 5, andet afsnit, og artikel 58, stk. 6, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
AFSNIT V
Forvaltning af indtægter
Artikel 21
Det årlige bidrag og dets trancher
1. I overensstemmelse med artikel 7 i den interne aftale fastsættes loftet for det årlige beløb for bidraget for år n + 2 og det årlige beløb for bidraget for år n + 1 samt betalingen heraf i tre trancher efter proceduren i stk. 2-7 i nærværende artikel.
De trancher, som hver medlemsstat skal indbetale, fastsættes, så de er proportionale med den pågældende medlemsstats bidrag til 11. EUF som fastsat i artikel 1, stk. 2, i den interne aftale.
2. Kommissionen forelægger senest den 15. oktober i år n et forslag, som fastsætter:
a)
loftet for det årlige beløb for bidraget for år n + 2
b)
det årlige beløb for bidraget for år n + 1
c)
beløbet for første tranche af bidraget for år n + 1
d)
et vejledende, ikkebindende overslag på grundlag af en statistisk metode over de årlige bidragsbeløb for år n + 3 og n + 4.
Rådet træffer afgørelse om dette forslag senest den 15. november i år n.
Medlemsstaterne betaler første tranche af bidraget for år n + 1 senest den 21. januar i år n + 1.
3. Kommissionen forelægger senest den 15. juni i år n + 1 et forslag, som fastsætter:
a)
beløbet for anden tranche af bidraget for år n + 1
b)
et revideret årligt beløb for bidraget for år n + 1 under hensyn til de faktiske behov i de tilfælde, hvor det årlige beløb afviger fra de faktiske behov, jf. artikel 7, stk. 3, i den interne aftale.
Rådet træffer afgørelse om forslaget senest 21 kalenderdage efter, at Kommissionen har forelagt forslaget.
Medlemsstaterne betaler anden tranche senest 21 kalenderdage efter vedtagelsen af Rådets afgørelse.
4. Kommissionen udarbejder og forelægger senest den 15. juni i år n + 1 Rådet en redegørelse for forpligtelser, betalinger og det årlige beløb for indkaldelser af bidrag, der er gennemført i år n, og som skal gennemføres i år n + 1 og år n + 2, under hensyntagen til EIB's overslag vedrørende forvaltningen og driften af investeringsfaciliteten, herunder også de rentegodtgørelser, der gennemføres af EIB. Kommissionen tilvejebringer medlemsstaternes årlige bidragsbeløb samt det beløb, som EUF stadig skal betale, og skelner mellem EIB's og Kommissionens andele. Beløbene for årene n + 1 og n + 2 baseres på, i hvor høj grad de foreslåede midler reelt kan udbetales, samtidig med at det tilstræbes at undgå betydelige udsving mellem de forskellige år samt betydelige saldi i slutningen af året.
5. Kommissionen forelægger senest den 10. oktober i år n + 1 et forslag, som fastsætter:
a)
beløbet for tredje tranche af det årlige bidrag for år n + 1
b)
et revideret årligt beløb for bidraget for år n + 1 under hensyn til de faktiske behov i de tilfælde, hvor det årlige beløb afviger fra de faktiske behov, jf. artikel 7, stk. 3, i den interne aftale.
Rådet træffer afgørelse om forslaget senest 21 kalenderdage efter, at Kommissionen har forelagt forslaget.
Medlemsstaterne betaler tredje tranche senest 21 kalenderdage efter vedtagelsen af Rådets afgørelse.
6. Summen af trancherne vedrørende et givet år overstiger ikke det årlige beløb for det bidrag, der er fastsat for dette år. Det årlige bidragsbeløb overstiger ikke det loft, der er fastsat for dette år. Loftet må kun forhøjes i henhold til artikel 7, stk. 4, i den interne aftale. En eventuel forhøjelse af loftet skal indgå i de forslag, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 5 i nærværende artikel.
7. Loftet for det årlige bidragsbeløb, som hver medlemsstat skal betale for år n + 2, det årlige bidragsbeløb for år n + 1 og trancherne af bidragene skal indeholde nærmere angivelser af:
a)
det beløb, der forvaltes af Kommissionen, og
b)
det beløb, der forvaltes af EIB, herunder de rentegodtgørelser, der forvaltes af EIB.
Artikel 22
Betaling af trancherne
1. Indkaldelser af bidrag skal først opbruge de beløb, som er fastsat for tidligere europæiske udviklingsfonde, det ene efter det andet.
2. Medlemsstaternes bidrag udtrykkes i euro og betales i euro.
3. Hver medlemsstat indbetaler det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra a), på en særlig konto benævnt »Europa-Kommissionen - Den Europæiske Udviklingsfond«, som er oprettet hos den pågældende medlemsstats centralbank eller i den finansielle institution, som medlemsstaten har udpeget. Bidragene bliver stående på disse særlige konti, indtil der skal foretages betalinger. Kommissionen bestræber sig på at fordele trækkene på de særlige konti således, at dens tilgodehavender på disse konti til enhver tid svarer til fordelingsnøglen i artikel 1, stk. 2, litra a), i den interne aftale.
Hver medlemsstat indbetaler det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), i denne forordning, i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1.
Artikel 23
Renter af ikkebetalte bidragsbeløb
1. Efter udløbet af de frister, der er fastsat i artikel 21, stk. 2, 3 og 5, er den pågældende medlemsstat forpligtet til at betale renter på følgende betingelser:
a)
Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første kalenderdag i den måned, hvor fristen udløber, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med to procentpoint. Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse.
b)
Renterne skal betales for den periode, der går fra kalenderdagen efter udløbet af betalingsfristen og indtil betalingsdatoen.
2. Med hensyn til det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra a), i denne forordning indbetales renterne på en af de konti, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale.
Med hensyn til det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), i denne forordning indbetales renterne til investeringsfaciliteten i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1, i denne forordning.
Artikel 24
Indkaldelse af ikkebetalte bidrag
Ved udløbet af gyldighedsperioden for finansprotokollen i bilag Ic til AVS-EU-partnerskabsaftalen indkalder Kommissionen og, efter behov, EIB på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, den del af bidragene, som medlemsstaterne stadig skal indbetale i henhold til artikel 21 i denne forordning.
Artikel 25
Øvrige bestemmelser om forvaltning af indtægter
1. Artikel 77, 78 og 79, artikel 80, stk. 1 og 2, og artikel 81 og 82 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om overslag over fordringer, fastlæggelse af fordringer, anvisning af indtægter, reglerne vedrørende inddrivelse, forældelsesfrist og national behandling af EU-krav finder anvendelse. Inddrivelse kan finde sted ved hjælp af en afgørelse truffet af Kommissionen, der kan tvangsfuldbyrdes i henhold til artikel 299 i TEUF.
2. For så vidt angår artikel 77, stk. 3, og artikel 78, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 skal henvisningen til egne indtægter forstås som en henvisning til medlemsstaternes bidrag, jf. artikel 21 i denne forordning.
3. Artikel 83, stk. 2, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder anvendelse på inddrivelser, der er fastlagt i euro. For inddrivelser i lokal valuta finder den nævnte bestemmelse anvendelse, og der anvendes den sats, som er fastsat af centralbanken i det land, der udsteder valutaen, og som er gældende den første dag i den måned, hvor indtægtsordren er udstedt.
4. For så vidt angår artikel 84, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 udarbejdes der en særskilt oversigt over fordringer for 11. EUF, som vedlægges den beretning, der er omhandlet i artikel 44, stk. 2, i denne forordning.
5. Artikel 85 og 90 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
AFSNIT VI
Forvaltning af udgifter
Artikel 26
Finansieringsafgørelse
Forud for indgåelsen af en udgiftsforpligtelse skal der foreligge en finansieringsafgørelse vedtaget af Kommissionen.
Artikel 84 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af stk. 2.
Artikel 27
Regler vedrørende forpligtelser
1. Artikel 85 med undtagelse af stk. 3, litra c), artikel 86, 87, 185 og artikel 189, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om forpligtelser og gennemførelsen af foranstaltninger udadtil finder anvendelse. Artikel 95, stk. 2, artikel 7, stk. 1, litra a) og e), og artikel 98 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
2. Med hensyn til anvendelsen af artikel 189, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan perioden for indgåelse af individuelle kontrakter og tilskudsaftaler til gennemførelse af foranstaltningen forlænges ud over tre år fra datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen, hvor AVS-stater og OLT'er overdrager budgetgennemførelsesopgaver i henhold til artikel 17, stk. 3.
3. Når 11. EUF's midler anvendes ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, kan den ansvarlige anvisningsberettigede, når han har accepteret begrundelsen herfor, forlænge den periode på to år, der er omhandlet i artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og den periode på tre år, der er omhandlet i artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i samme forordning.
4. Ved udløbet af de forlængede perioder, der er omhandlet i stk. 3, eller de perioder, der er omhandlet i artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, og artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, frigøres den uudnyttede del af forpligtelserne i givet fald.
5. Når der træffes foranstaltninger i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EU-partnerskabsaftalen, kan forløbet af de forlængede perioder, der er omhandlet i stk. 3, artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, og artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, suspenderes.
6. For så vidt angår artikel 87, stk. 1, litra c), og stk. 2, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 vurderes overensstemmelsen og den formelle korrekthed i forhold til de relevante bestemmelser, navnlig traktaterne, AVS-EU-partnerskabsaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale, denne forordning og alle akter, der vedtages til gennemførelse af de pågældende bestemmelser.
7. I forbindelse med enhver retlig forpligtelse skal det udtrykkeligt anføres, at Kommissionen og Revisionsretten har kontrol- og revisionsbeføjelser, og at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har undersøgelsesbeføjelser, på grundlag af dokumenter og på stedet, i forhold til alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget midler fra 11. EUF.
Artikel 28
Fastsættelse, anvisning og betaling af udgifter
Artikel 88 og 89, artikel 90 med undtagelse af stk. 4, andet afsnit, artikel 91 og artikel 184, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 29
Betalingsfrister
1. Artikel 92 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse på betalinger, der foretages af Kommissionen, jf. dog stk. 2.
2. Når 11. EUF's midler anvendes ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, og Kommissionen foretager betalinger på deres vegne, finder den frist, der er nævnt i artikel 92, stk. 1, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, anvendelse på alle betalinger, der ikke er omhandlet i litra a) i samme stykke. Finansieringsaftalen skal indeholde de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre et hensigtsmæssigt samarbejde fra den ordregivende myndigheds side.
3. Krav som følge af betalingsforsinkelser, som Kommissionen har ansvaret for, konteres den eller de konti, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale.
AFSNIT VII
Diverse gennemførelsesbestemmelser
Artikel 30
Den interne revisor
Kommissionens interne revisor er ligeledes intern revisor for 11. EUF. Artikel 99 og 100 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 31
IT-systemer, elektronisk fremsendelse og e-forvaltning
Artikel 93, 94 og 95 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om elektronisk forvaltning af transaktioner og dokumenter finder tilsvarende anvendelse på 11. EUF.
Artikel 32
God forvaltning og klagemuligheder
Artikel 96 og 97 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 33
Anvendelse af den centrale udelukkelsesdatabase
Den centrale udelukkelsesdatabase, der er oprettet i medfør af artikel 108, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og som indeholder oplysninger om ansøgere, tilbudsgivere og tilskudsmodtagere, som befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 106, artikel 109, stk. 1, første afsnit, litra b), og artikel 109, stk. 2, litra a), i samme forordning, anvendes ved gennemførelsen af 11. EUF.
Artikel 108, stk. 2 og 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 142 og 144 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om anvendelsen af den centrale udelukkelsesdatabase og om adgangen til den finder tilsvarende anvendelse.
For så vidt angår artikel 108, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 omfatter Unionens finansielle interesser gennemførelsen af 11. EUF.
Artikel 34
Administrative ordninger med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og Kommissionens tjenestegrene kan aftale detaljerede ordninger for at lette EU-delegationernes forvaltning af midler til afholdelse af støtteudgifter i tilknytning til 11. EUF efter artikel 6 i den interne aftale.
AFSNIT VIII
Finansieringstyper
Artikel 35
Almindelige bestemmelser om finansieringstyper
1. Samarbejde mellem Unionen, AVS-staterne og OLT'erne med henblik på at yde finansiel bistand i henhold til dette afsnit kan bl.a. udmønte sig i:
a)
tresidede ordninger, hvorved Unionen med et tredjeland koordinerer sin bistand til en AVS-stat, et OLT eller en region
b)
administrative samarbejdsforanstaltninger som f.eks. partnerskaber mellem offentlige institutioner, lokale myndigheder, nationale offentlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget public service-opgaver, i en medlemsstat eller en region i den yderste periferi og de tilsvarende enheder i en AVS-stat eller et OLT eller deres region, samt samarbejdsforanstaltninger, der omfatter eksperter fra den offentlige sektor, som er udsendt af medlemsstaterne, og deres regionale og lokale myndigheder
c)
ekspertfaciliteter til målrettet kapacitetsopbygning i en AVS-stat, et OLT eller deres region og kortsigtet teknisk bistand og rådgivning til dem samt støtte fra bæredygtige viden- og ekspertisecentre for forvaltningspraksis og reform i den offentlige sektor
d)
bidrag til afholdelse af omkostninger, der er nødvendige for at etablere og administrere partnerskaber mellem offentlige og private partnere
e)
støtteprogrammer for sektorpolitikker, hvorved Unionen yder støtte til en AVS-stats eller et OLT's sektorprogram, eller
f)
rentegodtgørelser, jf. artikel 37.
2. Ud over de finansieringstyper, der er omhandlet i artikel 36-42, kan der også ydes finansiel bistand gennem følgende:
a)
gældslettelse i henhold til internationalt vedtagne gældslettelsesprogrammer
b)
i ekstraordinære tilfælde sektorspecifikke eller generelle importprogrammer, der kan være:
-
sektorspecifikke importprogrammer vedrørende naturalier
-
sektorspecifikke importprogrammer vedrørende valutastøtte til finansiering af sektorspecifik import, eller
-
generelle importprogrammer vedrørende valutastøtte til finansiering af generel import af en bred vifte af produkter.
3. Der kan også ydes finansiel bistand gennem bidrag til internationale, regionale eller nationale fonde, f.eks. fonde, der er etableret eller forvaltes af EIB, medlemsstater eller AVS-stater eller OLT'er og regioner eller af internationale organisationer, med henblik på at tiltrække fælles samfinansiering fra en række donorer, eller til fonde, der er oprettet af en eller flere donorer med sigte på fælles gennemførelse af projekter.
Gensidig adgang for finansielle institutioner i Unionen til finansielle instrumenter, der er oprettet af andre organisationer, skal i givet fald fremmes.
4. Unionen trækker på medlemsstaternes erfaringer og udveksler erfaringer med dem ved gennemførelsen af sin støtte til omstilling og reform i AVS-staterne og OLT'erne.
Artikel 36
Indgåelse af offentlige kontrakter
1. Artikel 101 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om offentlige kontrakter finder anvendelse.
2. I denne forordning betragtes følgende som ordregivende myndigheder:
a)
Kommissionen på vegne af en eller flere AVS-stater eller et eller flere OLT'er og for deres regning
b)
enheder og personer som omhandlet i artikel 185 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, der har fået overdraget de tilsvarende budgetgennemførelsesopgaver.
3. For så vidt angår offentlige kontrakter indgået af de ordregivende myndigheder, der er omhandlet i stk. 2, eller på deres vegne, finder bestemmelserne i kapitel 1 i afsnit V i første del og i kapitel 3 i afsnit IV i anden del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anvendelse med undtagelse af:
a)
artikel 103, artikel 104, stk. 1, andet afsnit, og artikel 111 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
b)
artikel 127, stk. 3 og 4, artikel 128, artikel 134-137, artikel 139, stk. 3-6, artikel 148, stk. 4, artikel 151, stk. 2, artikel 160, artikel 164, artikel 260, andet punktum, og artikel 262 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012.
Artikel 124, stk. 2, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder anvendelse på ejendomskontrakter.
Første afsnit i dette stykke finder ikke anvendelse på de ordregivende myndigheder, der er omhandlet i stk. 2, litra b), i denne artikel, når Kommissionen efter kontrol i henhold til artikel 61 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 har bemyndiget dem til at anvende deres egne udbudsprocedurer.
4. For så vidt angår offentlige kontrakter indgået af Kommissionen for egen regning og gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende bistand i krisesituationer, civilbeskyttelsesforanstaltninger og humanitære bistandsforanstaltninger finder bestemmelserne i afsnit V i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anvendelse.
5. Ved manglende overholdelse af de procedurer, der er omhandlet i stk. 3, kan udgifterne til de pågældende foranstaltninger ikke finansieres af 11. EUF.
6. De udbudsprocedurer, der er omhandlet i stk. 3, skal fastlægges i finansieringsaftalen.
7. For så vidt angår artikel 263, stk. 1, litra a), i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 forstås ved følgende:
a) »en forhåndsmeddelelse«: den meddelelse, hvori de ordregivende myndigheder til orientering oplyser den forventede samlede værdi af og genstanden for de kontrakter og rammekontrakter, som de agter at tildele i løbet af regnskabsåret, med undtagelse af kontrakter, der tildeles ved udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse
b) »en udbudsbekendtgørelse«: den måde hvorpå de ordregivende myndigheder tilkendegiver, at de agter at indlede en procedure for tildeling af en kontrakt eller en rammekontrakt eller iværksætte et dynamisk indkøbssystem i overensstemmelse med artikel 131 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012
c) »en bekendtgørelse om indgåelse af kontrakt«: den bekendtgørelse, som meddeler resultaterne af proceduren for tildeling af kontrakter, rammekontrakter eller kontrakter, der er baseret på et dynamisk indkøbssystem
Artikel 37
Tilskud
1. Afsnit VI i første del og artikel 192 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse, jf. dog stk. 2 og 3.
2. Tilskud er direkte finansielle bidrag i form af donationer, der ydes fra 11. EUF til finansiering af:
a)
en foranstaltning, som skal fremme virkeliggørelsen af et mål, der indgår i AVS-EU-partnerskabsaftalen eller associeringsafgørelsen eller i et program eller projekt, som er vedtaget i overensstemmelse med denne aftale eller afgørelse, eller
b)
driften af et organ, der arbejder for virkeliggørelsen af et af de mål, der er omhandlet i litra a).
Et tilskud som omhandlet i litra a) kan ydes til et organ, der er omhandlet i artikel 208, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
3. Når Kommissionens samarbejder med aktører fra en AVS-stat eller et OLT, skal den tage hensyn til deres særlige karakter, herunder behov og kontekst, når den fastlægger finansieringsmetoderne, arten af bidrag, tildelingsmetoder og de administrative bestemmelser for forvaltning af tilskud med henblik på at nå ud til og bedst muligt at imødekomme så mange aktører fra AVS-stater og OLT'er som muligt og mest effektivt at opfylde målene for AVS-EU-partnerskabsaftalen og associeringsafgørelsen. Specifikke metoder skal fremmes, som f.eks. partnerskabsaftaler, finansiel støtte til tredjeparter, direkte tildeling eller begrænset adgang til indkaldelse af forslag eller faste beløb.
4. Følgende betragtes ikke som tilskud som omhandlet i denne forordning:
a)
de poster, der er omhandlet i artikel 121, stk. 2, litra b)-f), h) og i), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
b)
finansiel bistand som omhandlet i artikel 35, stk. 2, i denne forordning.
5. Artikel 175 og 177 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
Artikel 38
Priser
Afsnit VII i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af artikel 138, stk. 2, andet afsnit.
Artikel 39
Budgetstøtte
Artikel 186 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Unionens generelle eller sektorbestemte budgetstøtte baseres på et gensidigt ansvar og fælles forpligtelser over for de universelle værdier og sigter mod at styrke de kontraktbaserede partnerskaber mellem Unionen og AVS-staterne og OLT'erne med henblik på at fremme demokrati, menneskerettigheder og retsstaten, at støtte en holdbar økonomisk vækst og at udrydde fattigdom.
Enhver afgørelse om at yde budgetstøtte skal være baseret på Unionens vedtagne budgetstøttepolitikker, et sæt klare støtteberettigelseskriterier og en omhyggelig vurdering af risici og fordele.
En vigtig forudsætning for denne afgørelse skal være en vurdering af AVS-staternes og OLT'ernes engagement, resultater og fremskridt for så vidt angår demokrati, menneskerettigheder og retsstaten. Budgetstøtten skal differentieres for bedre at kunne tage højde for de politiske, økonomiske og sociale forhold i AVS-staterne og OLT'erne og tage hensyn til sårbare situationer.
Når der ydes budgetstøtte, skal Kommissionen klart definere og overvåge støttebetingelserne og støtte udviklingen af parlamentarisk kontrol og af revisionskapacitet og øge gennemsigtigheden og offentlighedens adgang til information.
Udbetaling af budgetstøtte er betinget af, at der gøres tilfredsstillende fremskridt i retning af at nå de mål, der er aftalt med AVS-staterne og OLT'erne.
Når der ydes budgetstøtte til OLT'erne, skal der tages hensyn til deres institutionelle forbindelser med den pågældende medlemsstat.
Artikel 40
Finansielle instrumenter
Finansielle instrumenter kan oprettes ved de finansieringsafgørelser, der er omhandlet i artikel 26. De skal så vidt muligt være under ledelse af EIB, et multilateralt europæisk finansieringsinstitut, såsom Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, eller et bilateralt europæisk finansieringsinstitut, som f.eks. bilaterale udviklingsbanker, eventuelt kombineret med supplerende tilskud fra andre kilder.
Kommissionen kan gennemføre finansielle instrumenter ved direkte forvaltning eller ved indirekte forvaltning ved at overdrage opgaver til enheder i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Disse enheder skal opfylde kravene i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og overholde Unionens mål, standarder og politikker samt bedste praksis for anvendelsen af og rapportering om Unionens midler.
Organer, som opfylder kriterierne i artikel 60, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anses for at opfylde udvælgelseskriterierne, som omhandlet i artikel 139 i samme forordning. Afsnit VIII i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af artikel 139, stk. 1, stk. 4, første afsnit, og stk. 5.
Finansielle instrumenter kan grupperes i faciliteter med henblik på gennemførelse og rapportering.
Artikel 41
Eksperter
Artikel 204, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 287 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om aflønnede eksterne eksperter finder anvendelse.
Artikel 42
EU-trustfonde
1. Artikel 187 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse, jf. dog stk. 2.
2. For så vidt angår artikel 187, stk. 8, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 er det kompetente udvalg det udvalg, der er omhandlet i artikel 8 i den interne aftale.
AFSNIT IX
Regnskabsaflæggelse og regnskabsføring
Artikel 43
11. EUF's regnskaber
1. 11. EUF's regnskaber, der beskriver dens finansielle situation pr. 31. december i et givet år, omfatter:
a)
årsregnskabet
b)
beretningen om den finansielle gennemførelse.
Årsregnskabet skal ledsages af de oplysninger, der forelægges af EIB i overensstemmelse med artikel 57.
2. Regnskabsføreren sender senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår det foreløbige årsregnskab til Revisionsretten.
3. Revisionsretten fremsætter senest den 15. juni efter det afsluttede regnskabsår sine bemærkninger til det foreløbige årsregnskab for så vidt angår den del af 11. EUF's midler, som Kommissionen står for den økonomiske forvaltning af, så Kommissionen kan foretage de korrektioner, som skønnes nødvendige med henblik på opstilling af det endelige årsregnskab.
4. Kommissionen godkender det endelige årsregnskab og sender det senest den 31. juli efter det afsluttede regnskabsår til Europa-Parlamentet, til Rådet og til Revisionsretten.
5. Artikel 148, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
6. Det endelige årsregnskab offentliggøres senest den 15. november efter det afsluttede regnskabsår i Den Europæiske Unions Tidende sammen med den revisionserklæring, som Revisionsretten afgiver i overensstemmelse med artikel 49.
7. Det foreløbige og det endelige årsregnskab, jf. stk. 2 og 4, kan fremsendes elektronisk.
Artikel 44
Årsregnskaber og beretning om den finansielle gennemførelse
1. Artikel 145 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
2. Beretningen om den finansielle gennemførelse udarbejdes af den ansvarlige anvisningsberettigede og sendes til regnskabsføreren senest den 15. marts, således at den kan medtages i 11. EUF's årsregnskab. Den skal give et retvisende og pålideligt billede af indtægts- og udgiftstransaktioner over 11. EUF's midler. Den opstilles i millioner euro og omfatter:
a)
regnskabet over resultatet af den finansielle gennemførelse, der sammenfatter alle finansielle transaktioner i regnskabsåret med hensyn til indtægter og udgifter
b)
bilaget til regnskabet over resultatet af den finansielle gennemførelse, der indeholder supplerende oplysninger om og noter til de heri indeholdte oplysninger.
3. Regnskabet over resultatet af den finansielle gennemførelse omfatter følgende:
a)
en oversigt, der viser udviklingen i tildelingerne i det forløbne regnskabsår
b)
en oversigt, der pr. tildeling viser de samlede forpligtelser, de tildelte midler og betalingerne i løbet af regnskabsåret og de kumulerede beløb siden 11. EUF's begyndelse.
Artikel 45
Kommissionens og EIB's overvågning og rapportering
1. Kommissionen og EIB overvåger hver især, i det omfang de er berørt, hvordan AVS-staterne, OLT'erne eller andre modtagere anvender støtten fra 11. EUF samt gennemførelsen af de projekter, der finansieres af 11. EUF, idet der især lægges vægt på de mål, der er omhandlet i artikel 55 og 56 i AVS-EU-partnerskabsaftalen og de tilsvarende bestemmelser i associeringsafgørelsen.
2. EIB underretter regelmæssigt Kommissionen om gennemførelsen af de projekter, der finansieres over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter, i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i de operationelle retningslinjer for investeringsfaciliteten.
3. Kommissionen og EIB giver medlemsstaterne oplysninger om den operationelle gennemførelse af 11. EUF's midler i overensstemmelse med artikel 18 i gennemførelsesforordningen. Kommissionen meddeler Revisionsretten disse oplysninger i overensstemmelse med artikel 11, stk. 6, i den interne aftale.
Artikel 46
Regnskabsføring
De regnskabsregler, der er omhandlet i artikel 143, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, finder anvendelse på den del af 11. EUF's midler, der forvaltes af Kommissionen. Disse regler anvendes på 11. EUF under hensyntagen til dens aktiviteters særlige karakter.
Regnskabsprincipperne i artikel 144 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse på de årsregnskaber, der er omhandlet i artikel 44 i denne forordning.
Artikel 151, 153, 154 og 155 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Regnskabsføreren udarbejder og vedtager efter høring af den ansvarlige anvisningsberettigede den kontoplan, der skal anvendes i forbindelse med 11. EUF's transaktioner.
Artikel 47
Opstilling af bevillingsregnskab
1. Bevillingsregnskabet giver et detaljeret billede af den økonomiske forvaltning af 11. EUF's midler.
2. Bevillingsregnskabet viser alle:
a)
tildelinger og 11. EUF's tilsvarende midler
b)
finansielle forpligtelser
c)
regnskabsårets udbetalinger, og
d)
fastlagte fordringer og inkasserede beløb i regnskabsåret med angivelse af det fulde beløb uden modregning.
3. Når forpligtelser, betalinger og fordringer er udtrykt i national valuta, skal regnskabssystemet om nødvendigt gøre det muligt at bogføre dem i både national valuta og euro.
4. Samlede finansielle forpligtelser bogføres i euro med et beløb svarende til værdien af de finansieringsafgørelser, som Kommissionen har truffet. Specifikke finansielle forpligtelser bogføres i euro med et beløb svarende til modværdien af de retlige forpligtelser. Ved beregningen af denne modværdi tages der, hvor det er relevant, hensyn til:
a)
et beløb til betaling af refusionsberettigede udgifter på basis af bilag
b)
et beløb til prisrevision, forøgelser af mængderne og uforudsete udgifter som defineret i de kontrakter, der finansieres af 11. EUF
c)
et beløb til dækning af valutakurssvingninger.
5. Alle regnskabsbilag vedrørende indfrielsen af en forpligtelse opbevares i en periode på fem år fra datoen for den afgørelse om decharge for den finansielle gennemførelse af 11. EUF's midler, der er omhandlet i artikel 50, vedrørende det regnskabsår, i hvilket indfrielsen af forpligtelsen afsluttes i regnskabsmæssig henseende.
AFSNIT X
Ekstern revision og decharge
Artikel 48
Ekstern revision og decharge vedrørende Kommissionen
1. I forbindelse med transaktioner finansieret over den del af 11. EUF's midler, som Kommissionen forvalter i overensstemmelse med artikel 16, udøver Revisionsretten sine beføjelser i overensstemmelse med nærværende artikel og artikel 49.
2. Artikel 159 og 160, artikel 161 med undtagelse af nævnte artikels stk. 6, artikel 162 med undtagelse af nævnte artikels stk. 3, første punktum, og stk. 5, samt artikel 163 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
3. Med henblik på artikel 159, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 tager Revisionsretten hensyn til traktaterne, AVS-EU-partnerskabsaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale, denne forordning og alle andre akter, der er vedtaget i medfør af de nævnte instrumenter.
4. Med henblik på artikel 162, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 er den dato, der er anført i første punktum, den 15. juni.
5. Revisionsretten informeres om de interne regler, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, herunder udpegelsen af anvisningsberettigede, samt om det fuldmagtsdokument, der er omhandlet i artikel 69 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
6. AVS-staternes og OLT'ernes nationale revisionsmyndigheder tilskyndes til at samarbejde med Revisionsretten på dennes opfordring.
7. Revisionsretten kan afgive udtalelse om spørgsmål vedrørende 11. EUF på anmodning af en af Unionens andre institutioner.
Artikel 49
Revisionserklæring
Samtidig med den årsberetning, der er omhandlet i artikel 162 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, afgiver Revisionsretten over for Europa-Parlamentet og Rådet en erklæring om regnskabernes rigtighed og om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 50
Decharge
1. Dechargeafgørelsen omfatter de regnskaber, der er omhandlet i artikel 43, med undtagelse af den del, som forelægges af EIB i overensstemmelse med artikel 57, og vedtages i overensstemmelse med artikel 164 og artikel 165, stk. 2 og 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Decharge som omhandlet i artikel 164, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 gives for den del af 11. EUF's midler, der forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, for år n.
2. Dechargeafgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Artikel 166 og 167 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
ANDEN DEL
INVESTERINGSFACILITETEN
Artikel 51
Den Europæiske Investeringsbanks rolle
EIB forvalter investeringsfaciliteten og gennemfører transaktioner i forbindelse hermed, herunder rentegodtgørelse og teknisk bistand, på vegne af Unionen i overensstemmelse med anden del i denne forordning.
Desuden varetager EIB den finansielle gennemførelse af andre transaktioner, som gennemføres ved hjælp af finansiering fra EIB's egne midler i overensstemmelse med artikel 4 i den interne aftale, i givet fald kombineret med rentegodtgørelse fra 11. EUF's midler.
Gennemførelsen af anden del i denne forordning medfører ingen forpligtelser og intet ansvar for Kommissionen.
Artikel 52
Skøn over investeringsfacilitetens forpligtelser og betalinger
EIB skal hvert år inden den 1. september sende Kommissionen de overslag over forpligtelser og betalinger, som er nødvendige for udarbejdelsen af den redegørelse, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i den interne aftale, for investeringsfacilitetens transaktioner, herunder også de rentegodtgørelser, som den gennemfører, i overensstemmelse med den interne aftale. EIB sender Kommissionen ajourførte overslag over forpligtelser og betalinger, når det anses for nødvendigt. De nærmere bestemmelser herfor fastsættes i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
Artikel 53
Forvaltning af bidragene til investeringsfaciliteten
1. De bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), og vedtaget af Rådet, indbetales omkostningsfrit for modtageren af medlemsstaterne til EIB på en særlig konto, der er åbnet af EIB i investeringsfacilitetens navn efter de detaljerede regler i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
2. Den dato, der er nævnt i artikel 1, stk. 5, i den interne aftale, er den 31. december 2030.
3. Medmindre Rådet træffer anden afgørelse for så vidt angår godtgørelse af EIB efter artikel 5 i den interne aftale, skal de renter af den positive saldo på de særlige konti, der er omhandlet i stk. 1, som tilskrives EIB, supplere investeringsfaciliteten og tages i betragtning i forbindelse med de indkaldelser af bidrag, der er omhandlet i artikel 21, og de skal anvendes til at dække eventuelle finansielle forpligtelser efter den 31. december 2030.
4. EIB varetager likviditetsforvaltningen af de beløb, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med bestemmelserne i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
5. Investeringsfaciliteten forvaltes efter de regler, der er fastsat i AVS-EU-partnerskabsaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale og anden del i denne forordning.
Artikel 54
Betaling af godtgørelse til EIB
EIB's udgifter til forvaltningen af investeringsfacilitetens transaktioner godtgøres fuldt ud. Rådet træffer afgørelse om midlerne til og ordningerne for betaling af godtgørelse til EIB i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i den interne aftale. Gennemførelsesbestemmelserne til denne afgørelse indarbejdes i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
Artikel 55
Gennemførelse af investeringsfaciliteten
1. For instrumenter finansieret over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter, gælder EIB's egne regler.
2. EIB kan, når det drejer sig om programmer eller projekter, der samfinansieres af medlemsstaterne eller deres forvaltningsorganer, og som svarer til de prioriteter, der er fastsat i landesamarbejdsstrategierne og programmeringsdokumenterne som omhandlet i gennemførelsesforordningen og omhandlet i artikel 10, stk. 1, andet og tredje afsnit, i den interne aftale og i artikel 74 i associeringsafgørelsen, overdrage opgaver vedrørende forvaltningen af investeringsfaciliteten til medlemsstaterne eller deres forvaltningsorganer.
3. Navnene på modtagerne af finansiel støtte fra investeringsfaciliteten offentliggøres af EIB, medmindre en sådan offentliggørelse risikerer at skade modtagernes kommercielle interesser, under behørig iagttagelse af kravene om fortrolighed og sikkerhed, især beskyttelsen af personoplysninger. Kriterierne for og detaljeringsgraden af de offentliggjorte oplysninger afhænger af de særlige forhold, der gør sig gældende for den pågældende sektor, og investeringsfacilitetens karakter.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne del fastsættes i en forvaltningsaftale mellem Kommissionen, der handler på Unionens vegne, og EIB.
Artikel 56
Rapportering vedrørende investeringsfaciliteten
EIB giver regelmæssigt Kommissionen oplysninger om de transaktioner, der gennemføres vedrørende investeringsfaciliteten, herunder rentegodtgørelser, hvordan EIB har udnyttet hvert af de bidrag, der efter indkaldelse er indbetalt til den, og navnlig om de samlede kvartalsmæssige beløb for forpligtelser, kontrakter og betalinger, efter bestemmelserne i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
Artikel 57
Investeringsfacilitetens regnskabsføring og årsregnskaber
1. EIB fører regnskabet for investeringsfaciliteten, herunder de rentegodtgørelser, som gennemføres af EIB, og som finansieres af EUF, for at gøre det muligt at følge den fuldstændige tilskudscyklus fra modtagelsen til afholdelsen og videre til opståede indtægter og eventuelle senere inddrivelser. EIB opstiller de nødvendige regnskabsregler og -metoder på grundlag af internationale regnskabsstandarder og underretter Kommissionen og medlemsstaterne herom.
2. EIB forelægger hvert år Rådet og Kommissionen en beretning om gennemførelsen af de transaktioner, der finansieres over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter, indeholdende bl.a. årsregnskabet, som er opstillet i overensstemmelse med de regler og metoder, der er omhandlet i stk. 1, og de oplysninger, der er omhandlet i artikel 44, stk. 3.
Udkast til disse dokumenter forelægges senest den 28. februar og den endelige udgave senest den 30. juni i regnskabsåret efter det regnskabsår, de vedrører, så Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11, stk. 6, i den interne aftale på grundlag heraf kan udarbejde det årsregnskab, der er omhandlet i artikel 43 i denne forordning. Rapporten om den økonomiske forvaltning af de midler, der forvaltes af EIB, forelægges af denne for Kommissionen senest den 31. marts.
Artikel 58
Ekstern revision og decharge vedrørende EIB's transaktioner
For transaktioner, der finansieres over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter i overensstemmelse med denne del, gælder de revisions- og dechargeprocedurer, som EIB anvender for konti, hvortil der er givet tredjemandsfuldmagt. De nærmere regler for Revisionsrettens revision fastsættes i en trepartsaftale mellem EIB, Kommissionen og Revisionsretten.
TREDJE DEL
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
AFSNIT I
Overgangsbestemmelser
Artikel 59
Overførsel af restbeløb fra tidligere europæiske udviklingsfonde
Overførslen til 11. EUF af restbeløbene af de midler, der blev fastsat i de interne aftaler vedrørende 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond (»tidligere EUF'er«), foretages i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra b), og artikel 1, stk. 3 og 4, i den interne aftale.
Artikel 60
Indtægter fra renter af midlerne fra tidligere EUF'er
Restbeløbene af indtægter fra renter af midlerne fra tidligere EUF'er overføres til 11. EUF og tildeles til de samme formål som de indtægter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale. Det samme gælder diverse indtægter fra tidligere EUF'er, bl.a. bestående af morarenter opkrævet i tilfælde, hvor medlemsstaterne har indbetalt deres bidrag til de pågældende EUF'er for sent. Renter af den del af EUF's midler, der forvaltes af EIB, supplerer investeringsfaciliteten.
Artikel 61
Reduktion af bidragene med restbeløbene
De beløb fra projekter under den 10. EUF eller fra tidligere EUF'er, som der ikke er disponeret over i henhold til artikel 1, stk. 3, i den interne aftale, eller som frigøres i henhold til artikel 1, stk. 4, i den interne aftale, medmindre Rådet med enstemmighed træffer anden afgørelse, trækkes fra den del af medlemsstaternes bidrag, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, litra a), i den interne aftale.
Indvirkningen på hver medlemsstats bidrag beregnes i forhold til hver medlemsstats bidrag til den 9. og den 10. EUF. Indvirkningen beregnes hvert år.
Artikel 62
Anvendelse af denne forordning på transaktioner under tidligere EUF'er
Bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse på transaktioner, der er finansieret af tidligere EUF'er, uden at dette berører de eksisterende retlige forpligtelser. Disse bestemmelser finder ikke anvendelse på investeringsfaciliteten.
Artikel 63
Bidragsprocedurernes begyndelse
Den procedure for medlemsstaternes bidrag, som er fastlagt i artikel 21-24 i denne forordning, finder for første gang anvendelse på bidragene for år n + 2, forudsat at den interne aftale træder i kraft mellem den 1. oktober i år n og den 30. september i år n + 1.
AFSNIT II
Afsluttende bestemmelser
Artikel 64
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2015.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/323
ze dne 2. března 2015
o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (1), v platném znění (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“),
s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014-2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedené dohody,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (3),
s ohledem na stanovisko Evropské investiční banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je třeba vymezit podrobná pravidla pro platby příspěvků členských států do 11. Evropského rozvojového fondu (ERF), jenž byl zřízen vnitřní dohodou.
(2)
Ve vztahu k 11. ERF je třeba stanovit podmínky výkonu pravomocí Účetního dvora.
(3)
Je třeba vymezit podrobná pravidla, jimiž se bude řídit čerpání 11. ERF, zejména pokud jde o použitelné zásady, o vytváření jeho zdrojů, účastníky finančních operací a subjekty pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu, dále pokud jde o rozhodnutí o financování, závazky a platby, druhy financování včetně zadávání veřejných zakázek, grantů, finančních nástrojů a svěřenských fondů Unie, dále pokud jde o předkládání účetní závěrky a účetnictví, o externí audit Účetního dvora a absolutorium udělované Evropským parlamentem, jakož i o investiční facilitu spravovanou Evropskou investiční bankou (EIB).
(4)
V zájmu zjednodušení a jednotnosti by mělo být toto nařízení v maximální možné míře sladěno s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5). Toto sladění, jehož by mělo být dosaženo pomocí přímých odkazů na uvedená nařízení, by mělo na straně jedné umožnit snadno identifikovat specifika čerpání 11. ERF a na druhé straně by mělo omezit různorodost pravidel financování Unie v oblasti vnější činnosti, která vytváří zbytečnou zátěž pro příjemce, Komisi i další zúčastněné aktéry.
(5)
Je třeba připomenout, že rámec čerpání 11. ERF tvoří kromě tohoto nařízení i další nástroje, totiž dohoda o partnerství AKT-EU, a zejména její příloha IV, vnitřní dohoda, rozhodnutí Rady 2013/755/EU (6) (dále jen „rozhodnutí o přidružení zámoří“) a nařízení Rady (EU) 2015/322 (7) (dále jen „prováděcí nařízení“).
(6)
Čerpání 11. ERF by se mělo řídit zásadami jednotnosti a správnosti rozpočtu, zúčtovací jednotky, univerzálnosti, specifikace, řádného finančního řízení a transparentnosti. S ohledem na víceletý charakter 11. ERF by se na tento fond neměla použít zásada ročního rozpočtu.
(7)
Za účelem zlepšení finančního řízení a prognózování 11. ERD by měly být použity rovněž zdroje na podpůrná opatření zaměřená na zlepšení dopadu programů 11. ERF podle článku 6 vnitřní dohody.
(8)
Pravidla o účastnících finančních operací, tedy o schvalující osobě a účetním, o pověření jiných osob plněním jejich úkolů a o jejich odpovědnosti by měla být sladěna s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, neboť Komisi je při čerpání 11. ERF svěřena tatáž výkonná pravomoc.
(9)
Je třeba stanovit podrobná pravidla, podle nichž pověřená schvalující osoba na straně Komise uzavře se skupinou afrických, karibských a tichomořských států (dále jen „státy AKT“) a se zámořskými zeměmi a územími potřebná ujednání, tak aby bylo zajištěno řádné provádění operací, a to v úzké spolupráci se schvalujícími osobami, které na celostátní, regionální, teritoriální či v rámci AKT vymezené úrovni určí daný stát AKT či daná zámořská země nebo území.
(10)
Pravidla nepřímého řízení, která se týkají i pověřování subjektů a osob úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu a příslušných podmínek a omezení, by měla být sladěna s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. V zájmu jednotného přístupu k financování vnější činnosti by mělo být stanoveno též ustanovení o dalším pověřování osob úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu, které by bylo obdobou úpravy v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (8). Toto nařízení by však mělo obsahovat zvláštní ustanovení o aktérech, kteří by dočasně jednali jako schvalující osoby na vnitrostátní úrovni, dále o pověření určitého poskytovatele služeb ze strany států AKT a zámořských zemí a území a o posílení ochrany finančních zájmů Unie v případě nepřímého řízení se státy AKT a se zámořskými zeměmi a územími.
(11)
Zdroje ERF sice nebudou spravovány v rámci sdíleného řízení, avšak toto nařízení by mělo umožnit, aby v rámci regionální spolupráce mezi státy AKT a zámořskými zeměmi a územími na straně jedné a nejvzdálenějšími regiony Unie na straně druhé mohl zdroje ERF a podporu z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) určenou pro nejvzdálenější regiony Unie spravovat tentýž subjekt, a to v souladu s tímto nařízením, pokud jde o zdroje ERF, a v rámci sdíleného řízení, pokud jde o EFRR.
(12)
V případech, kdy má čerpání 11. ERF provádět Komise, by měla být úprava rozhodnutí o financování sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(13)
Pravidla o závazcích by měla být sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou předběžných závazků, které nejsou v rámci 11. ERF k dispozici. Dále by měly být prodlouženy lhůty, budou-li si to žádat akce prováděné v režimu nepřímého řízení ze strany států AKT nebo zámořských zemí a území.
(14)
Platební lhůty by měly odpovídat platebním lhůtám podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Pro případ, že státy AKT a zámořské země a území nebudou v režimu nepřímého řízení pověřeny prováděním plateb a že v důsledku toho bude platby příjemcům provádět nadále Komise, měla by být stanovena zvláštní ustanovení.
(15)
Různá prováděcí ustanovení o interním auditorovi, řádné správě a opravných prostředcích, systému informačních technologií, elektronickém předávání dokumentů, elektronické správě (e-Government), správních a finančních sankcích a o využívání ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů by měla být sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Ochrana finančních zájmů Unie prostřednictvím správních sankcí by dále měla být posílena a upřesněna pro případy, kdy bude čerpání 11. ERF probíhat v režimu nepřímého řízení se státy AKT a se zámořskými zeměmi a územími.
(16)
Pravidla o zadávání veřejných zakázek, grantech, cenách a odbornících by měla být sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Pravidla o finančních nástrojích a o svěřenských fondech Unie by měla být s uvedeným nařízením sladěna tak, aby zohledňovala povahu 11. ERF. Rozpočtová podpora poskytovaná zámořským zemím a územím by měla zohledňovat jejich institucionální vazby s příslušnými členskými státy.
(17)
Státy AKT a zámořské země a území by ve vhodných případech měly mít přístup ke krátkodobé technické pomoci a poradenství, jež členské státy, které přistoupily k Unii v návaznosti na proces transformace, obdržely v rámci programu TAIEX a s nimiž měly pozitivní zkušenost. Za účelem dlouhodobého využívání výhod této pomoci a poradenství by mělo být možné poskytnout vhodnou podporu střediskům znalostí a excelence, která se zabývají správou a reformami ve veřejném sektoru.
(18)
Pravidla pro předkládání účetní závěrky, účetnictví, externí audit a absolutorium by měla být obdobou úpravy v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, tak aby čerpání a podávání zpráv mohlo probíhat v jednotném rámci.
(19)
Je třeba stanovit podmínky, v souladu s nimiž bude některé zdroje 11. ERF spravovat EIB.
(20)
Ustanovení o kontrole, kterou bude nad zdroji 11. ERF spravovanými ze strany EIB vykonávat Účetní dvůr, by měla odrážet trojstrannou dohodu mezi Účetním dvorem, EIB a Komisí podle čl. 287 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
(21)
Přechodná ustanovení by měla stanovit pravidla pro způsob, jakým má být naloženo se zůstatky a výnosy z předchozích Evropských rozvojových fondů a jakým má být toto nařízení uplatňováno na zbývající operace, které v jejich rámci dosud probíhají.
(22)
V zájmu včasného naplánování a provedení programů 11. ERF by toto nařízení mělo vstoupit v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
HLAVNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
Předmět a oblast působnosti a obecná ustanovení
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla, jimiž se řídí finanční správa zdrojů 11. Evropského rozvojového fondu a předkládání a audit jeho účetní závěrky.
Článek 2
Vztah k nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012
1. Není-li výslovně stanoveno jinak, má se za to, že přímé odkazy na ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které jsou v tomto nařízení uvedeny, zahrnují též odkazy na související ustanovení nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
2. U odkazů na použitelná ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které jsou uvedeny v tomto nařízení, se nemá za to, že zahrnují i procesní ustanovení, která nejsou pro 11. ERF relevantní, zejména ta, která se týkají zmocnění přijímat akty v přenesené pravomoci.
3. Vnitřní odkazy v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 ani v nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 nezakládají nepřímou použitelnost ustanovení, na něž je odkazováno, na 11. ERF.
4. Pojmy používané v tomto nařízení mají tentýž význam, jaký mají podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou definic uvedených v čl. 2 písm. a) až e) uvedeného nařízení.
Pro účely tohoto nařízení jsou však následující pojmy nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 vymezeny takto:
a)
„rozpočtem“ se rozumí „11. ERF“ a „rozpočtovým“ se rozumí „vztahující se k 11. ERF“;
b)
„rozpočtovým závazkem“ se rozumí „finanční závazek“;
c)
„orgánem“ se rozumí „Komise“;
d)
„prostředky“ či „operačními prostředky“ se rozumí „zdroje 11. ERF“;
e)
„rozpočtovou položkou“ se rozumí „příděl“;
f)
„základním právním aktem“ se v závislosti na kontextu rozumí vnitřní dohoda, rozhodnutí o přidružení zámoří nebo prováděcí nařízení;
g)
„třetí zemí“ se rozumí přijímající země či území, které spadají do oblasti zeměpisné působnosti 11. ERF.
5. Výklad tohoto nařízení musí sledovat účel zachování vnitřní provázanosti s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, není-li takový výklad neslučitelný se specifiky 11. ERF, která stanoví dohoda o partnerství AKT-EU, vnitřní dohoda, rozhodnutí o přidružení zámoří nebo prováděcí nařízení.
Článek 3
Lhůty, data a termíny
Na lhůty stanovené v tomto nařízení se použije nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 (9), není-li stanoveno jinak.
Článek 4
Ochrana osobních údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10) ani požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11).
Použije se článek 29 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 týkající se informací o předávání osobních údajů pro účely auditu.
HLAVA II
Finanční zásady
Článek 5
Finanční zásady
Správa zdrojů 11. ERF se řídí níže uvedenými zásadami:
a)
jednotnost a správnost rozpočtu;
b)
zúčtovací jednotka;
c)
univerzálnost;
d)
specifikace;
e)
řádné finanční řízení;
f)
transparentnost.
Rozpočtový rok začíná 1. ledna a končí 31. prosince.
Článek 6
Zásada jednotnosti a správnosti rozpočtu
Příjem lze vybrat nebo výdaj uskutečnit pouze tehdy, je-li u ERF zaúčtován.
Použije se čl. 8 odst. 2 a 3 a čl. 8 odst. 4 první pododstavec nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 7
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 týkající se používání eura se použije obdobně.
Článek 8
Zásada univerzálnosti
Aniž je dotčen článek 9 tohoto nařízení, celkové příjmy pokrývají celkové odhadované platby.
Všechny příjmy a výdaje se vykazují v plné výši bez jakýchkoli vzájemných zápočtů; tím není dotčeno použití článku 23 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, který se týká pravidel pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů.
O příjmy uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. c) tohoto nařízení se však automaticky sníží platby provedené na základě závazku, z nějž tyto příjmy plynou.
Unie si nesmí brát půjčky v rámci 11. ERF.
Článek 9
Účelově vázané příjmy
1. Na financování specifických výdajů se použijí účelově vázané příjmy.
2. Účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
finanční příspěvky členských států a třetích zemí, v obou případech včetně jejich veřejných agentur, finanční příspěvky právnických a fyzických osob a finanční příspěvky mezinárodních organizací, které jsou určeny na vymezené projekty a programy vnější pomoci financované Unií a spravované Komisí nebo EIB jejich jménem v souladu s článkem 10 prováděcího nařízení;
b)
příjmy určené na zvláštní účely, například příjmy z nadací, podpor, darů a odkazů;
c)
příjmy plynoucí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek v návaznosti na jejich inkaso;
d)
příjmy z úrokových výnosů z plateb předběžného financování, s výhradou čl. 8 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
splátky a příjmy z finančních nástrojů podle čl. 140 odst. 6 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
f)
příjmy z následné úhrady daní podle čl. 23 odst. 3 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Z účelově vázaných příjmů uvedených v odst. 2 písm. a) a b) jsou financovány výdaje, které určí dárce, za předpokladu, že Komise tyto příjmy akceptuje.
Z účelově vázaných příjmů uvedených v odst. 2 písm. e) a f) jsou financovány výdaje podobné výdajům, s jejichž pomocí byly tyto příjmy generovány.
4. Ustanovení čl. 184 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se použije obdobně.
5. Na účelově vázané příjmy uvedené v odst. 2 písm. b) tohoto článku se použije čl. 22 odst. 1 a 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 týkající se darovaných částek. Pokud jde o čl. 22 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, přijetí darované částky podléhá schválení Rady.
6. Jakmile Komise účelově vázané příjmy obdrží, jsou jim odpovídající zdroje 11. ERF poskytovány automaticky. V případě účelově vázaných příjmů podle odst. 2 písm. a) má však stejný účinek jako poskytnutí zdrojů 11. ERF též odhad pohledávek, je-li dohoda s členským státem vyjádřena v eurech; platby lze na základě těchto příjmů provádět až poté, co byly tyto příjmy obdrženy.
Článek 10
Zásada specifikace
Zdroje 11. ERF jsou určeny na zvláštní účely příslušných států AKT a zámořských zemí a území a podle hlavních nástrojů spolupráce.
Pro státy AKT jsou tyto nástroje vymezeny ve finančním protokolu v příloze Ic dohody o partnerství AKT-EU. Při určování účelu použití zdrojů (orientačních přídělů) se vychází též z ustanovení vnitřní dohody a prováděcího nařízení a přihlíží se ke zdrojům vyhrazeným na podpůrné výdaje spojené s programováním a plněním podle článku 6 vnitřní dohody.
Pro zámořské země a území jsou tyto nástroje vymezeny v části čtvrté rozhodnutí o přidružení zámoří a v příloze II uvedeného rozhodnutí. Při určování účelu použití těchto zdrojů se přihlíží rovněž k nepřidělené rezervě podle čl. 3 odst. 3 uvedené přílohy a ke zdrojům určeným na studie nebo na opatření technické pomoci podle čl. 1 odst. 1 písm. c) uvedené přílohy.
Článek 11
Zásada řádného finančního řízení
1. Použije se čl. 30 odst. 1 a 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 týkající se zásad hospodárnosti, účinnosti a účelnosti. Aniž je dotčen odst. 3 písm. a) tohoto článku, článek 18 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužije.
2. Musí být stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené cíle. Dosahování těchto cílů je sledováno pomocí ukazatelů výkonnosti.
3. Ke zkvalitnění rozhodovacího procesu, zejména s cílem odůvodnit a upřesnit stanovení příspěvků hrazených členskými státy podle článku 21 tohoto nařízení, je nutno provádět tato hodnocení:
a)
před použitím zdrojů 11. ERF musí být plánovaná operace nejprve vyhodnocena ex ante s tím, že předmětem tohoto hodnocení jsou faktory uvedené v čl. 18 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012;
b)
operace je podrobena hodnocení ex post s cílem zajistit, aby zamýšlené výsledky odpovídaly vynaloženým prostředkům.
4. Druhy financování upravené v hlavě VIII tohoto nařízení a způsoby čerpání upravené v článku 17 tohoto nařízení jsou voleny podle toho, nakolik jsou schopny dosáhnout konkrétních cílů akce a přinášet výsledky, přičemž se zohledňují zejména náklady na kontrolní opatření, administrativní zátěž a očekávané riziko nedodržení pravidel. V případě grantů je třeba zvážit použití paušálních částek, sazeb paušálního financování a jednotkových nákladů.
Článek 12
Vnitřní kontrola
Použije se článek 32 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 13
Zásada transparentnosti
1. Čerpání 11. ERF a předkládání účetní závěrky se řídí zásadou transparentnosti.
2. Roční výkaz závazků, plateb a ročního objemu výzev k poskytnutí příspěvků podle článku 7 vnitřní dohody je zveřejňován v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení, použije se čl. 35 odst. 2 první pododstavec a čl. 35 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací. Je-li příjemcem fyzická osoba, pak se pro účely čl. 21 odst. 2 druhého pododstavce nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 pojmem „lokalita“ rozumí v případě potřeby ekvivalent regionu úrovně NUTS 2.
4. Akce financované z 11. ERF lze provádět v režimu souběžného nebo společného spolufinancování.
V případě souběžného spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner, který zajišťuje spolufinancování takovým způsobem, že konečné použití finančních prostředků lze vždy identifikovat.
V případě společného spolufinancování sdílejí partneři, kteří zajišťují spolufinancování, celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým způsobem, že u konkrétní činnosti prováděné v rámci akce již zdroj finančních prostředků identifikovat nelze. V takových případech musí být následné zveřejnění grantů a smluv o veřejných zakázkách, které je vyžadováno čl. 35 odst. 2 prvním pododstavcem a čl. 35 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, v souladu s pravidly případného pověřeného subjektu.
5. Při poskytování finanční pomoci Komise v příslušných případech přijme všechna nezbytná opatření, aby zajistila viditelnost této finanční pomoci Unie. S výjimkou řádně odůvodněných případů to zahrnuje uložení povinnosti zajistit uvedenou viditelnost příjemcům finančních prostředků Unie. Komise sleduje plnění této povinnosti příjemci.
HLAVA III
Zdroje 11. ERF a jejich správa
Článek 14
Původ zdrojů 11. ERF
Zdroje 11. ERF sestávají ze stropu uvedeného v čl. 1 odst. 2, 4 a 6 vnitřní dohody, z finančních prostředků uvedených v čl. 1 odst. 9 uvedené dohody a z dalších účelově vázaných příjmů uvedených v článku 9 tohoto nařízení.
Článek 15
Struktura 11. ERF
Příjmy a výdaje 11. ERF jsou klasifikovány podle svého druhu či podle použití, na něž jsou účelově vázány.
Článek 16
Čerpání 11. ERF v souladu se zásadou řádného finančního řízení
1. Komise přebírá úkoly Unie stanovené v článku 57 dohody o partnerství AKT-EU a v rozhodnutí o přidružení zámoří. Za tímto účelem plní výdaje a příjmy 11. ERF v souladu s ustanoveními této části a části třetí tohoto nařízení na vlastní odpovědnost a za dodržení limitů, jež jsou pro zdroje tohoto fondu stanoveny.
2. Členské státy spolupracují s Komisí tak, aby byly zdroje 11. ERF využívány v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Článek 17
Způsoby čerpání fondu
1. Použijí se články 56 a 57 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. S výhradou odstavců 3 až 5 tohoto článku se použijí pravidla o způsobech plnění stanovená v části první hlavě IV kapitole 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a články 188 a 193 uvedeného nařízení. Nepoužijí se však čl. 58 odst. 1 písm. b) a článek 59 uvedeného nařízení, které se týkají sdíleného řízení s členskými státy.
3. Pověřené subjekty jsou povinny zajistit soulad s vnější politikou Unie a jsou oprávněny pověřit úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu jiné subjekty, a to za podmínek, které jsou rovnocenné podmínkám, jež platí pro Komisi. Každým rokem jsou povinny splnit povinnosti podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. K výroku auditora, který je předkládán do jednoho měsíce od předložení zprávy a prohlášení řídícího subjektu, Komise přihlíží pro účely získání jistoty.
Mezinárodní organizace uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu ii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a subjekty členských států uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 pověřené Komisí mohou rovněž pověřit úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu neziskové organizace s odpovídající provozní a finanční kapacitou za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Státy AKT a zámořské země a území mohou úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu pověřit též své útvary nebo soukromoprávní subjekty na základě smlouvy o poskytování služeb. Tyto subjekty musí být vybrány otevřeným, transparentním, přiměřeným a nediskriminačním postupem, v němž je vyloučen střet zájmů. Podmínky této smlouvy o poskytování služeb stanoví finanční dohoda.
4. Je-li 11. ERF čerpán v režimu nepřímého řízení se státy AKT nebo se zámořskými zeměmi a územími, je Komise, aniž jsou dotčeny povinnosti států AKT nebo zámořských zemí a území jakožto veřejných zadavatelů:
a)
povinna v případě potřeby inkasovat dlužné částky od příjemců podle článku 80 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a to i formou rozhodnutí, které je podkladem pro výkon rozhodnutí za podmínek podle článku 299 Smlouvy o fungování EU;
b)
oprávněna, vyžadují-li to okolnosti, uložit správní nebo finanční sankce za podmínek podle článku 109 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Finanční dohoda musí obsahovat ustanovení o spolupráci, kterou za tímto účelem budou Komise a státy AKT nebo zámořské země a území vyvíjet.
5. Finanční pomoc Unie lze poskytnout formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například fondů, jež založí nebo spravují EIB, členské státy, partnerské země a regiony či mezinárodní organizace k tomu, aby přilákaly ke společnému financování více dárců, nebo lze tuto pomoc poskytnout formou příspěvků do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
V případě potřeby bude podporován reciproční přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům, které zřídily jiné organizace.
HLAVA IV
Účastníci finančních operací
Článek 18
Obecná ustanovení o účastnících finančních operací a jejich odpovědnosti
1. Jednotlivým účastníkům finančních operací poskytne Komise zdroje nezbytné k plnění jejich povinností a listinu podrobně popisující jejich úkoly, práva a povinnosti.
2. Použije se článek 64 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 ohledně oddělení funkcí.
3. Ustanovení části první hlavy IV kapitoly 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 o odpovědnosti účastníků finančních operací se použijí obdobně.
Článek 19
Schvalující osoba
1. Použijí se články 65, 66 a 67 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají schvalující osoby, jejích pravomocí a povinností, resp. pravomocí a povinností vedoucích delegací Unie.
Výroční zpráva o činnosti uvedená v čl. 66 odst. 9 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 obsahuje ve formě přílohy tabulky znázorňující celkové závazky, účelově vázané prostředky a platby provedené během rozpočtového roku a souhrnné součty od otevření příslušného ERF v členění podle přidělených prostředků, země, území, regionu nebo subregionu.
2. Jestliže se příslušná schvalující osoba na straně Komise dozví o potížích při provádění postupů spojených se správou zdrojů 11. ERF, naváže - v součinnosti se schvalující osobou jmenovanou na celostátní, regionální, teritoriální či v rámci AKT vymezené úrovni - kontakty potřebné k nápravě situace a podnikne veškeré potřebné kroky. V případě, že schvalující osoba jmenovaná na celostátní, regionální, teritoriální či v rámci AKT vymezené úrovni nevykonává nebo není s to vykonávat funkce, které jí jsou v rámci dohody o partnerství AKT-EU nebo rozhodnutí o přidružení zámoří svěřeny, může na dočasnou dobu na její místo nastoupit a jejím jménem jednat příslušná schvalující osoba na straně Komise. V takovém případě má Komise nárok na finanční náhradu za takto vzniklou administrativní zátěž navíc, která se poskytuje z prostředků přidělených danému státu AKT nebo zámořské zemi či území.
Článek 20
Účetní
1. Účetním 11. ERF je účetní Komise.
2. Použije se článek 68, s výjimkou odst. 1 druhého pododstavce uvedeného článku, a článek 69 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají pravomocí a povinností účetního a pověření jiné osoby výkonem jeho pravomocí. Ustanovení článku 54, čl. 57 odst. 3, čl. 58 odst. 5 druhého pododstavce a čl. 58 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
HLAVA V
Příjmové operace
Článek 21
Roční příspěvek a jeho splátky
1. V souladu s článkem 7 vnitřní dohody se strop ročního příspěvku na rok n+2 a roční příspěvek na rok n+1, jakož i jejich úhrada ve třech splátkách, určují postupem podle odstavců 2 až 7 tohoto článku.
Splátky, které má jednotlivý členský stát uhradit, se stanoví tak, aby proporcionálně odpovídaly příspěvkům tohoto členského státu do 11. ERF, které jsou vymezeny v čl. 1 odst. 2 vnitřní dohody.
2. Do 15. října roku n předloží Komise návrh obsahující:
a)
strop ročního příspěvku na rok n+2,
b)
roční příspěvek na rok n+1,
c)
výši první splátky příspěvku na rok n+1,
d)
orientační nezávaznou prognózu očekávaných ročních objemů příspěvků na roky n+3 a n+4, založenou na statistickém přístupu.
Rada o návrhu rozhodne do 15. listopadu roku n.
Členské státy uhradí první splátku příspěvku na rok n+1 do 21. ledna roku n+1.
3. Do 15. června roku n+1 předloží Komise návrh obsahující:
a)
výši druhé splátky příspěvku na rok n+1,
b)
revidovanou výši ročního příspěvku na rok n+1, která odpovídá skutečné výši potřeb, pokud se podle čl. 7 odst. 3 vnitřní dohody roční příspěvek liší od skutečných potřeb.
Rada o tomto návrhu rozhodne nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Komisí.
Členské státy uhradí druhou splátku nejpozději 21 kalendářních dní po přijetí rozhodnutí Rady.
4. Do 15. června roku n+1 Komise - s přihlédnutím k prognózám EIB k řízení a fungování investiční facility, včetně úrokových subvencí, jež EIB poskytuje - vypracuje a předloží Radě výkaz závazků, plateb a ročního objemu výzev k poskytnutí příspěvků, které bylo provedeno v roce n a které je plánováno na roky n+1 a n+2. Komise poskytne údaje o ročních výších příspěvků podle jednotlivých členských států, jakož i o částce, která se má ještě uhradit z ERF, s rozlišením mezi podíly EIB a Komise. Výše částek na roky n+1 a n+2 je stanovena na základě schopnosti skutečně poskytnout navrhovaný objem zdrojů, přičemž se vyvine snaha zabránit výrazným rozdílům mezi jednotlivými roky, jakož i značným zůstatkům na konci roku.
5. Do 10. října roku n+1 předloží Komise návrh obsahující:
a)
výši třetí splátky příspěvku na rok n+1,
b)
revidovanou výši ročního příspěvku na rok n+1, která odpovídá skutečné výši potřeb, pokud se podle čl. 7 odst. 3 vnitřní dohody roční příspěvek liší od skutečných potřeb.
Rada o tomto návrhu rozhodne nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Komisí.
Členské státy uhradí třetí splátku nejpozději 21 kalendářních dní po přijetí rozhodnutí Rady.
6. Součet splátek, které se vážou k určitému roku, nesmí překročit výši ročního příspěvku, který byl na tento rok určen. Výše ročního příspěvku nesmí překročit strop určený pro daný rok. Strop nelze navýšit, s výjimkou případů podle čl. 7 odst. 4 vnitřní dohody. Případné navýšení stropu musí být uvedeno v návrzích podle odstavců 2, 3 a 5 tohoto článku.
7. U stropu ročního příspěvku, který má každý členský stát uhradit na rok n+2, u ročního příspěvku na rok n+1 a u splátek příspěvků musí být specifikována:
a)
částka spravovaná Komisí a
b)
částka spravovaná EIB, včetně úrokových subvencí.
Článek 22
Úhrada splátek
1. Výzvy k poskytnutí příspěvků využijí nejdříve částky vyčleněné na předchozí Evropské rozvojové fondy, a to v postupném pořadí.
2. Příspěvky členských států se vyjadřují v eurech a jsou hrazeny v eurech.
3. Příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. a) převádí každý členský stát ve prospěch zvláštního účtu nazvaného „Evropská komise - Evropský rozvojový fond“ zřízeného u centrální banky daného členského státu nebo u jím určené finanční instituce. Částka těchto příspěvků se na těchto zvláštních účtech ponechává, dokud není potřeba provést platby. Komise se snaží provádět výběry ze zvláštních účtů takovým způsobem, aby stav zůstatků na těchto účtech vždy odpovídal poměru příspěvků podle čl. 1 odst. 2 písm. a) vnitřní dohody.
Příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. b) tohoto nařízení převádí jednotlivé členské státy v souladu s čl. 53 odst. 1.
Článek 23
Úroky z neuhrazených částek příspěvků
1. Po uplynutí lhůt uvedených v čl. 21 odst. 2, 3 a 5 je dotčený členský stát povinen hradit úroky s tím, že se použijí tyto podmínky:
a)
úrokovou sazbou je sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíce, v němž končí lhůta, zvýšená o dva procentní body. Za každý měsíc prodlení se tato sazba navyšuje o čtvrtinu procentního bodu;
b)
úroky jsou hrazeny za dobu uplynulou od kalendářního dne, který následuje po uplynutí lhůty splatnosti, až do dne zaplacení.
2. Pokud jde o příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. a) tohoto nařízení, jsou úroky hrazeny ve prospěch některého z účtů uvedených v čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody.
Pokud jde o příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. b) tohoto nařízení, jsou úroky hrazeny ve prospěch investiční facility v souladu s čl. 53 odst. 1.
Článek 24
Čerpání nezaplacených příspěvků
Po skončení účinnosti finančního protokolu uvedeného v příloze Ic dohody o partnerství AKT-EU provedou Komise a EIB podle potřeby a v souladu s podmínkami tohoto nařízení čerpání té části příspěvků, kterou jsou členské státy stále povinny v souladu s článkem 21 tohoto nařízení zaplatit.
Článek 25
Ostatní příjmové operace
1. Použijí se články 77 až 79, čl. 80 odst. 1 a 2 a články 81 a 82 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, pokud jde o odhady a stanovení pohledávek, schválení inkasa, pravidla pro inkaso, promlčecí lhůtu a řešení pohledávek Unie na vnitrostátní úrovni. Inkaso lze provést rozhodnutím Komise, které je v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování EU podkladem pro výkon rozhodnutí.
2. S ohledem na čl. 77 odst. 3 a čl. 78 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je odkaz na vlastní zdroje nutno chápat jako odkaz na příspěvky členských států vymezené v článku 21 tohoto nařízení.
3. Na inkasované částky stanovené v eurech se použije čl. 83 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012. Na inkasované částky znějící na jinou měnu se uvedené ustanovení použije s tím, že použitou sazbou je sazba centrální banky země vydávající danou měnu, která je platná v první kalendářní den měsíce, v němž je vystaven inkasní příkaz.
4. S ohledem na čl. 84 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 je pro 11. ERF veden samostatný seznam nároků, který se přikládá ke zprávě podle čl. 44 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Články 85 a 90 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
HLAVA VI
Výdajové operace
Článek 26
Rozhodnutí o financování
Předtím, než jsou výdaje přiděleny na závazek, musí Komise přijmout rozhodnutí o financování.
Použije se článek 84 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou odstavce 2 uvedeného článku.
Článek 27
Pravidla, jimiž se řídí závazky
1. Použijí se článek 85, s výjimkou odst. 3 písm. c) uvedeného článku, články 86, 87, 185 a čl. 189 odst. 1 a 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají závazků a provádění vnějších akcí. Ustanovení čl. 95 odst. 2, čl. 97 odst. 1 písm. a) a e) a článku 98 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
2. S ohledem na použití čl. 189 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 lze lhůtu, v níž mají být uzavřeny individuální smlouvy a grantové dohody, kterými se provádí daná akce, prodloužit na dobu delší než tři roky ode dne uzavření finanční dohody v případě, že státy AKT a zámořské země a území pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 17 odst. 3 tohoto nařízení vybrané subjekty.
3. Jsou-li zdroje 11. ERF spravovány v režimu nepřímého řízení se státy AKT nebo se zámořskými zeměmi a územími, je příslušná schvalující osoba poté, co akceptuje příslušné odůvodnění, oprávněna prodloužit dvouletou lhůtu uvedenou v čl. 86 odst. 5 třetím pododstavci nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a tříletou lhůtu uvedenou v čl. 189 odst. 2 druhém pododstavci uvedeného nařízení.
4. Po uplynutí prodloužených lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku, resp. lhůt uvedených v čl. 86 odst. 5 třetím pododstavci a v čl. 189 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, se závazky na případné nevyužité zůstatky zruší.
5. Běh prodloužených lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku a v čl. 86 odst. 5 třetím pododstavci a v čl. 189 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 lze pozastavit v případě, že jsou přijata opatření podle článků 96 a 97 dohody o partnerství AKT-EU.
6. Pro účely čl. 87 odst. 1 písm. c) a odst. 2 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou soulad a řádnost závazků posuzovány podle příslušných předpisů, zejména Smluv, dohody o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří, vnitřní dohody, tohoto nařízení a všech aktů přijatých k provádění uvedených předpisů.
7. Jednotlivé právní závazky musí výslovně stanovit pravomoc Komise a Účetního dvora provádět ověřování a audit a v případě Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) musí stanovit pravomoc provádět vyšetřování, a to na základě dokumentů i na místě a u všech příjemců, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří z 11. ERF obdrželi finanční prostředky.
Článek 28
Potvrzení, schválení a úhrada výdajů
Použijí se články 88, 89 a 90, s výjimkou odst. 4 druhého pododstavce uvedeného článku, a článek 91 a čl. 184 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 29
Lhůty pro platby
1. S výhradou odstavce 2 se na platby, které provádí Komise, použije článek 92 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Jsou-li zdroje 11. ERF spravovány v režimu nepřímého řízení se státy AKT nebo se zámořskými zeměmi a územími a provádí-li Komise jejich jménem platby, pak se lhůta uvedená v čl. 92 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 použije na veškeré platby, které nejsou uvedeny v písmeni a) uvedeného ustanovení. Finanční dohoda musí obsahovat ustanovení nezbytná k zajištění včasné součinnosti na straně zadavatele.
3. Pohledávky z titulu prodlení s platbou, za kterou odpovídá Komise, jsou účtovány k tíži účtu nebo účtů uvedených v čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody.
HLAVA VII
Různá prováděcí ustanovení
Článek 30
Interní auditor
Interním auditorem 11. ERF je interní auditor Komise. Použijí se články 99 a 100 nařízení (EU, Euratom) č. 996/2012.
Článek 31
Systémy informačních technologií, elektronické předávání dokumentů a elektronická správa
Články 93, 94 a 95 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, týkající se elektronického řízení operací a správy dokumentů, se na 11. ERF použijí obdobně.
Článek 32
Řádná správa a opravné prostředky
Použijí se články 96 a 97 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 33
Využívání ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
Pro účely čerpání 11. ERF je využívána ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů zřízená podle čl. 108 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, která obsahuje údaje o zájemcích, uchazečích, žadatelích a příjemcích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v článku 106, v čl. 109 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a v čl. 109 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení.
Ustanovení čl. 108 odst. 2 a 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a články 142 a 144 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o využívání ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů a o přístupu k této databázi se použijí obdobně.
S ohledem na čl. 108 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je čerpání 11. ERF předmětem finančních zájmů Unie.
Článek 34
Správní dohoda s Evropskou službou pro vnější činnost
K usnadnění správy zdrojů na podpůrné výdaje 11. ERF podle článku 6 vnitřní dohody, která je v gesci delegací Unie, může Evropská služba pro vnější činnost uzavřít s útvary Komise podrobné ujednání.
HLAVA VIII
Druhy financování
Článek 35
Obecná ustanovení o druzích financování
1. Pro účely poskytování finanční pomoci podle této hlavy může mít spolupráce mezi Unií na straně jedné a státy AKT a zámořskými zeměmi a územími na straně druhé mimo jiné tyto formy:
a)
třístranné dohody, jimiž Unie koordinuje s třetími zeměmi svou pomoc určitému státu AKT, zámořské zemi či území nebo určitému regionu;
b)
opatření administrativní spolupráce, jako jsou např. partnerství mezi institucemi veřejného sektoru, místními orgány, vnitrostátními veřejnoprávními subjekty nebo soukromoprávními subjekty pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě či nejvzdálenějším regionu na straně jedné a obdobnými subjekty státu AKT či zámořské země nebo území či jejich regionu na straně druhé, jakož i opatření spolupráce se zapojením odborníků z veřejného sektoru, jež vysílají členské státy a jejich regionální a místní orgány;
c)
odborná podpora pro cílené budování kapacit a krátkodobá technická pomoc a poradenství ve státě AKT, v zámořské zemi či území nebo v jejich regionu a podpora udržitelných středisek znalostí a excelence, která se zabývají správou a reformami ve veřejném sektoru;
d)
příspěvky na náklady nezbytné ke zřízení a správě partnerství veřejného a soukromého sektoru;
e)
programy na podporu odvětvových politik, kterými Unie poskytuje státu AKT nebo zámořské zemi či území podporu pro určitý odvětvový program, nebo
f)
úrokové subvence v souladu s článkem 37.
2. Nad rámec druhů financování podle článků 36 až 42 lze finanční pomoc poskytovat též prostřednictvím:
a)
odpuštění dluhů v rámci mezinárodně sjednaných programů oddlužení;
b)
ve výjimečných případech prostřednictvím odvětvových a obecných programů na podporu dovozu, které mohou mít podobu:
-
odvětvových programů na podporu dovozu v naturáliích,
-
odvětvových programů na podporu dovozu, v jejichž rámci je poskytována zahraniční měna k financování dovozu v daném odvětví, nebo
-
obecných programů na podporu dovozu, v jejichž rámci je poskytována zahraniční měna k financování obecného dovozu širokého sortimentu produktů.
3. Finanční pomoc lze poskytnout též formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například fondů, které založila či spravuje EIB, členské státy, státy AKT, zámořské země a území či regiony nebo mezinárodní organizace k tomu, aby přilákaly ke společnému financování více dárců, nebo lze tuto pomoc poskytnout formou příspěvků do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
Ve vhodných případech je podporován reciproční přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům, které zřídily jiné organizace.
4. Při podpoře transformaci a reformám ve státech AKT a v zámořských zemích a územích Unie využívá získaných zkušeností a poznatků členských států a sdílí je.
Článek 36
Zadávání veřejných zakázek
1. Použije se článek 101 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, který definuje veřejné zakázky.
2. Veřejnými zadavateli pro účely tohoto nařízení jsou:
a)
Komise jménem a na účet jednoho či více států AKT nebo jedné či více zámořských zemí a území;
b)
subjekty a osoby uvedené v článku 185 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a pověřené příslušnými úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu.
3. Na veřejné zakázky, které jsou zadávány veřejnými zadavateli uvedenými v odstavci 2 tohoto článku nebo jménem těchto veřejných zadavatelů, se použijí ustanovení části první hlavy V kapitoly 1 a části druhé hlavy IV kapitoly 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou:
a)
článku 103, čl. 104 odst. 1 druhého pododstavce a článku 111 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
b)
čl. 127 odst. 3 a 4, článku 128, článků 134 až 137, čl. 139 odst. 3 až 6, čl. 148 odst. 4, čl. 151 odst. 2, článku 160, článku 164, čl. 260 věty druhé a článku 262 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
Na veřejné zakázky na nemovitosti se použije čl. 124 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
První pododstavec tohoto odstavce se nepoužije na veřejné zadavatele uvedené v odst. 2 písm. b) tohoto článku, pokud jim Komise na základě kontroly podle článku 61 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 povolí použít jejich vlastní zadávací řízení.
4. Na veřejné zakázky zadané Komisí na její vlastní účet, jakož i na prováděcí opatření v rámci pomoci na řešení krizí a civilní ochrany a operací humanitární pomoci se použijí ustanovení části první hlavy V nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. Nejsou-li dodrženy postupy podle odstavce 3, výdaje na příslušné operace nejsou způsobilé pro financování z 11. ERF.
6. Zadávací řízení podle odstavce 3 musí být upraveno ve finanční dohodě.
7. S ohledem na čl. 263 odst. 1 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012:
a)
„předběžným oznámením“ se rozumí oznámení, kterým veřejný zadavatel dává orientačně na vědomí celkovou předpokládanou hodnotu a předmět veřejných zakázek a rámcových smluv, které má v úmyslu zadat v určitém rozpočtovém roce, s výjimkou veřejných zakázek, jež mají být zadány v rámci jednacího řízení bez předchozího uveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení;
b)
„oznámením o zahájení zadávacího řízení“ se rozumí způsob, jakým mohou veřejní zadavatelé dát na vědomí svůj úmysl zahájit zadávací řízení na veřejnou zakázku či rámcovou smlouvu nebo zavést dynamický nákupní systém podle článku 131 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012;
c)
„oznámením o výsledku zadávacího řízení“ se rozumí oznámení, kterým jsou sdělovány výsledky zadávacího řízení v případě veřejných zakázek, rámcových smluv nebo veřejných zakázek na bázi dynamického nákupního systému.
Článek 37
Granty
1. S výhradou odstavců 2 a 3 tohoto článku se použijí ustanovení části první hlavy VI a článku 192 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Granty jsou přímé finanční příspěvky poskytované jako dary 11. ERF na financování:
a)
určité akce, jež má podpořit dosažení některého z cílů dohody o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří nebo programu či projektu přijatého v souladu s uvedenou dohodou či rozhodnutím, nebo
b)
fungování subjektu, který sleduje cíl uvedený v písmeni a).
Grant ve smyslu písmene a) lze udělit subjektu uvedenému v čl. 208 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Při vymezování způsobu financování, druhu příspěvku, způsobů udělení a správních předpisů o řízení grantů v případě práce se zúčastněnými stranami ze států AKT a zámořských zemí a území Komise zohlední specifika těchto stran včetně jejich potřeb a kontextu, tak aby oslovila co nejširší spektrum těchto stran, co nejlépe reagovala na jejich potřeby a co nejúčinněji dosáhla cílů dohody o partnerství AKT-EU a rozhodnutí o přidružení zámoří. Podporovány budou zvláštní modality, například dohody o partnerství, finanční podpora třetím stranám, přímé udělování nebo výzvy k podávání návrhů s omezenou způsobilostí či jednorázové částky.
4. Granty ve smyslu tohoto nařízení nejsou:
a)
položky uvedené v čl. 121 odst. 2 písm. b) až f), h) a i) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
b)
finanční pomoc podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Články 175 a 177 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
Článek 38
Ceny
Použije se část první hlava VII nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou čl. 138 odst. 2 druhého pododstavce uvedeného nařízení.
Článek 39
Rozpočtová podpora
Použije se článek 186 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Obecná a odvětvová rozpočtová podpora Unie je založena na vzájemné odpovědnosti a sdílené oddanosti všeobecně platným hodnotám a je zaměřena na posílení smluvních partnerství mezi Unií na straně jedné a státy AKT a zámořskými zeměmi a územími na straně druhé v zájmu prosazování demokracie, lidských práv a právního státu, podpory udržitelného hospodářského růstu podporujícího začlenění a vymýcení chudoby.
Rozhodnutí o poskytnutí rozpočtové podpory musí vycházet ze strategií rozpočtové podpory schválených Unií, z vymezeného souboru kritérií způsobilosti a z pečlivého posouzení rizik a přínosů.
Jedním z klíčových faktorů ovlivňujících toto rozhodnutí musí být posouzení úsilí, dosažených výsledků a pokroku států AKT a zámořských zemí a území, pokud jde o demokracii, lidská práva a právní stát. Rozpočtovou podporu je nutno diferencovat, tak aby lépe odrážela politickou, hospodářskou a sociální situaci ve státech AKT a v zámořských zemích a územích s tím, že podpora musí též přihlížet k nestabilním situacím.
Při poskytování rozpočtové podpory Komise přesně vymezí její podmínky, sleduje jejich plnění, podporuje rozvíjení kapacit parlamentní kontroly a auditu, zvyšuje transparentnost a zlepšuje přístup veřejnosti k informacím.
Vyplácení rozpočtové podpory musí být podmíněno uspokojivým pokrokem při dosahování cílů, jež byly se státy AKT a se zámořskými zeměmi a územími sjednány.
Při poskytování rozpočtové podpory zámořským zemím a územím musí být zohledněny jejich institucionální vazby s příslušným členským státem.
Článek 40
Finanční nástroje
V rozhodnutí o financování podle článku 26 mohou být stanoveny finanční nástroje. Kdykoli to je možné, jsou tyto nástroje svěřeny do gesce EIB, některé mnohostranné evropské finanční instituci, například Evropské bance pro obnovu a rozvoj, nebo některé dvoustranné evropské finanční instituci, například dvoustranné rozvojové bance, a jsou případně sdruženy s příspěvky z jiných zdrojů.
Komise může uplatňovat finanční nástroje v režimu přímého nebo nepřímého řízení; v druhém případě svěří úkoly subjektům podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto subjekty musí splňovat požadavky nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a musí plnit cíle a standardy Unie a dodržovat její politiky a osvědčené postupy při využívání finančních prostředků Unie a podávání příslušných zpráv.
U subjektů, které splňují kritéria podle čl. 60 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, se má za to, že splňují kritéria pro výběr uvedená v článku 139 uvedeného nařízení. Použije se část první hlava VIII nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou čl. 139 odst. 1, čl. 139 odst. 4 prvního pododstavce a čl. 139 odst. 5 uvedeného nařízení.
Pro účely provádění a podávání zpráv mohou být finanční nástroje seskupeny do rozsáhlejších nástrojů.
Článek 41
Odborníci
Použijí se čl. 204 druhý pododstavec nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a článek 287 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o placených externích odbornících.
Článek 42
Svěřenské fondy Unie
1. S výhradou odstavce 2 tohoto článku se použije článek 187 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. S ohledem na čl. 187 odst. 8 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je příslušným výborem výbor uvedený v článku 8 vnitřní dohody.
HLAVA IX
Předkládání účetní závěrky a účetnictví
Článek 43
Účetní závěrka 11. ERF
1. Účetní závěrka 11. ERF, jež zachycuje jeho finanční situaci k 31. prosinci daného roku, zahrnuje:
a)
finanční výkazy;
b)
zprávu o finančním plnění.
Spolu s finančními výkazy musí být předloženy informace Evropské investiční banky podle článku 57.
2. Předběžnou účetní závěrku předává účetní Účetnímu dvoru do 31. března následujícího roku.
3. Do 15. června předloží Účetní dvůr své připomínky k předběžné účetní závěrce ohledně té části zdrojů 11. ERF, za jejichž finanční řízení odpovídá Komise, tak aby mohla Komise provést opravy potřebné k vypracování konečné účetní závěrky.
4. Komise schválí konečnou účetní závěrku a předá ji nejpozději do 31. července následujícího roku Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru.
5. Použije se čl. 148 odst. 3 druhý pododstavec nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
6. Konečná účetní závěrka se spolu s prohlášením o věrohodnosti, které předkládá Účetní dvůr podle článku 49, zveřejní do 15. listopadu následujícího roku v Úředním věstníku Evropské unie.
7. Zasílání předběžné i konečné účetní závěrky podle odstavců 2 a 4 může probíhat elektronicky.
Článek 44
Finanční výkazy a zpráva o finančním plnění
1. Použije se článek 145 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Zprávu o finančním plnění sestavuje příslušná schvalující osoba a do 15. března ji předkládá účetnímu, aby ji zahrnul do účetní závěrky 11. ERF. Tato zpráva podává věrný a poctivý obraz příjmových a výdajových operací uskutečněných ze zdrojů 11. ERF. Zpráva uvádí údaje v milionech eur a obsahuje:
a)
výsledný účet, který shrnuje všechny příjmové a výdajové operace za daný rok;
b)
přílohu k výslednému účtu, která doplňuje a vysvětluje informace v něm uvedené.
3. Výsledný účet obsahuje tyto tabulky:
a)
tabulku popisující změny v přídělech za uplynulý rozpočtový rok;
b)
tabulku uvádějící u jednotlivých přídělů celkové závazky, účelově vázané prostředky a platby provedené během uplynulého rozpočtového roku a kumulované součty za dobu od zřízení 11. ERF.
Článek 45
Sledování a podávání zpráv ze strany Komise a EIB
1. Komise a EIB v rozsahu své odpovědnosti za správu příslušných zdrojů 11. ERF kontrolují, jak státy AKT, zámořské země a území či další příjemci využívají pomoc z 11. ERF a jak jsou prováděny projekty financované z 11. ERF, především s ohledem na cíle uvedené v článcích 55 a 56 dohody o partnerství AKT-EU a v odpovídajících ustanoveních rozhodnutí o přidružení zámoří.
2. EIB pravidelně informuje Komisi o provádění projektů financovaných ze zdrojů 11. ERF, které spravuje, v souladu s postupy vymezenými v realizačních pokynech k investiční facilitě.
3. Komise a EIB poskytují členským státům informace o operativní správě zdrojů 11. ERF, jak stanoví článek 18 prováděcího nařízení. V souladu s čl. 11 odst. 6 vnitřní dohody zasílá Komise tyto informace Účetnímu dvoru.
Článek 46
Účetnictví
Na zdroje 11. ERF spravované Komisí se použijí účetní pravidla uvedená v čl. 143 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tato pravidla se na 11. ERF použijí s přihlédnutím ke specifičnosti jeho činností.
Na finanční výkazy podle článku 44 tohoto nařízení se použijí účetní zásady uvedené v článku 144 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Použijí se články 151, 153, 154 a 155 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Na operace 11. ERF se použije účtová osnova, kterou sestaví a po konzultaci s příslušnou schvalující osobou schválí účetní.
Článek 47
Rozpočtové účetnictví
1. Rozpočtové účty umožňují podrobně sledovat finanční správu zdrojů 11. ERF.
2. Na rozpočtových účtech jsou zaznamenávány veškeré:
a)
příděly a jim odpovídající zdroje 11. ERF;
b)
finanční závazky;
c)
platby a
d)
stanovené pohledávky a inkasní operace za rozpočtový rok uvedené v plné výši a bez vzájemného započtení.
3. Jsou-li závazky, platby a pohledávky vyjádřeny v národní měně, musí účetní systém v případě potřeby umožňovat jejich zaznamenání v národní měně i v eurech.
4. Souhrnné finanční závazky jsou zaznamenávány v eurech v hodnotě podle rozhodnutí o financování přijatým Komisí. Individuální finanční závazky jsou zaznamenávány v eurech v ekvivalentu hodnoty právních závazků. Tato hodnota zahrnuje v náležitých případech:
a)
rezervu na úhradu proplatitelných výdajů proti předložení podkladů;
b)
rezervu na úpravu cen, na navýšení množství a na nepředvídané výdaje podle definice ve smlouvách na veřejné zakázky financované z 11. ERF;
c)
finanční rezervu na pohyby směnného kurzu.
5. Veškeré účetní záznamy týkající se plnění určitého závazku jsou uchovávány po dobu pěti let ode dne rozhodnutí o udělení absolutoria za finanční správu zdrojů 11. ERF podle článku 50, které se vztahuje k rozpočtovému roku, během něhož byl závazek účetně uzavřen.
HLAVA X
Externí audit a absolutorium
Článek 48
Externí audit a absolutorium ohledně Komise
1. V souvislosti s operacemi financovanými ze zdrojů 11. ERF, které spravuje Komise v souladu s článkem 16, vykonává Účetní dvůr své pravomoci v souladu s tímto článkem a článkem 49.
2. Použijí se články 159, 160 a 161, s výjimkou odstavce 6 uvedeného článku, článek 162, s výjimkou odst. 3 první věty a odstavce 5 uvedeného článku, a článek 163 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Pro účely čl. 159 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Účetní dvůr zohledňuje Smlouvy, dohodu o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří, vnitřní dohodu, toto nařízení a všechny další akty přijaté podle těchto nástrojů.
4. Pro účely čl. 162 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je dnem uvedeným v první větě 15. červen.
5. Účetní dvůr musí být informován o vnitřních předpisech podle čl. 56 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, včetně jmenování schvalujících osob, jakož i o pověřovacím aktu podle článku 69 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
6. Vnitrostátní kontrolní orgány států AKT a zámořských zemí a území jsou vybízeny ke spolupráci s Účetním dvorem na základě jeho výzvy.
7. Na žádost některého z ostatních orgánů Unie může Účetní dvůr vydávat stanoviska k záležitostem 11. ERF.
Článek 49
Prohlášení o věrohodnosti
Současně s výroční zprávou podle článku 162 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 předkládá Účetní dvůr Evropskému parlamentu a Radě prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetní závěrky a legality a správnosti uskutečněných operací, které se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 50
Absolutorium
1. Rozhodnutí o udělení absolutoria se týká účetní závěrky uvedené v článku 43, s výjimkou její části, kterou předkládá EIB v souladu s článkem 57, a je přijímáno v souladu s článkem 164 a čl. 165 odst. 2 a 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Absolutorium podle čl. 164 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se uděluje za rok n pro tu část zdrojů 11. ERF, kterou spravuje Komise v souladu s čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Rozhodnutí o udělení absolutoria se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Použijí se články 166 a 167 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
ČÁST DRUHÁ
INVESTIČNÍ FACILITA
Článek 51
Úloha Evropské investiční banky
V souladu s částí druhou tohoto nařízení spravuje EIB jménem Unie investiční facilitu a provádí v její rámci operace, k nimž patří mimo jiné úrokové subvence a technická pomoc.
EIB dále zajišťuje finanční realizaci dalších operací, které jsou financovány z jejích vlastních zdrojů v souladu s článkem 4 vnitřní dohody a jsou případně kombinovány s úrokovými subvencemi poskytovanými ze zdrojů 11. ERF.
Na straně Komise nezakládá provádění části druhé tohoto nařízení žádné povinnosti ani závazky.
Článek 52
Odhady závazků a plateb z investiční facility
V souladu s vnitřní dohodou zasílá EIB každým rokem do 1. září Komisi své odhady závazků a plateb, které jsou nutné k sestavení výkazu podle čl. 7 odst. 1 vnitřní dohody a které se týkají operací investiční facility, včetně úrokových subvencí, které EIB poskytuje. V případě potřeby zasílá EIB Komisi aktualizace těchto odhadů. Podrobnosti stanoví dohoda o správě podle čl. 55 odst. 4 tohoto nařízení.
Článek 53
Správa příspěvků na investiční facilitu
1. Příspěvky podle čl. 21 odst. 7 písm. b) schválené Radou hradí členské státy ve prospěch EIB prostřednictvím zvláštního účtu, který EIB zřídí jménem investiční facility v souladu s prováděcími pravidly dohody o správě uvedené v čl. 55 odst. 4; náklady na úhradu příspěvků nejdou k tíži příjemce.
2. Dnem uvedeným v čl. 1 odst. 5 vnitřní dohody je 31. prosinec 2030.
3. S výjimkou případů, kdy Rada rozhodne o odměňování EIB podle článku 5 vnitřní dohody jinak, jsou výnosy plynoucí EIB z aktivního zůstatku na zvláštních účtech podle odstavce 1 připisovány ve prospěch investiční facility, jsou zohledňovány při výzvách k poskytnutí příspěvků podle článku 21 a jsou používány k plnění finančních závazků po 31. prosinci 2030.
4. Ve vztahu k částkám podle odstavce 1 zajistí EIB správu pokladny v souladu s prováděcími pravidly v dohodě o správě uvedené v čl. 55 odst. 4.
5. Správa investiční facility se řídí podmínkami stanovenými v dohodě o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří, vnitřní dohodě a části druhé tohoto nařízení.
Článek 54
Odměna EIB
Za správu operací investiční facility přísluší EIB odměna, jež pokrývá její veškeré související náklady. O zdrojích a způsobu odměňování EIB rozhoduje v souladu s čl. 5 odst. 4 vnitřní dohody Rada. Prováděcí opatření k uvedenému rozhodnutí se zapracují do dohody o správě podle čl. 55 odst. 4.
Článek 55
Uplatňování investiční facility
1. Na nástroje financované ze zdrojů 11. ERF pod správou EIB se použijí vlastní pravidla této banky.
2. V případě programů nebo projektů, jež spolufinancují členské státy nebo jejich prováděcí subjekty a jež patří k prioritám, které stanoví strategie spolupráce dané země a programové dokumenty podle prováděcího nařízení, čl. 10 odst. 1 druhý a třetí pododstavec vnitřní dohody a článek 74 rozhodnutí o přidružení zámoří, je EIB oprávněna úkoly souvisejícími s uplatňováním investiční facility pověřit členské státy nebo jejich prováděcí subjekty.
3. EIB zveřejňuje jména či názvy příjemců finanční podpory z investiční facility, není-li takové zveřejnění spojeno s rizikem poškození obchodních zájmů příjemců a jsou-li řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud jde o ochranu osobních údajů. Kritéria a rozsah zveřejňování musí zohledňovat specifika odvětví a povahu investiční facility.
4. Prováděcí pravidla k této části jsou upravena v dohodě o správě mezi Komisí, jednající jménem Unie, a EIB.
Článek 56
Podávání zpráv o investiční facilitě
EIB pravidelně informuje Komisi o operacích prováděných v rámci investiční facility, včetně úrokových subvencí, o využití příspěvků, jež byly zaplaceny ve prospěch EIB a čerpány, a zejména o celkovém čtvrtletním objemu závazků, smluv a plateb v souladu s prováděcími pravidly v dohodě o správě podle čl. 55 odst. 4.
Článek 57
Účetnictví a finanční výkazy investiční facility
1. EIB vede účty investiční facility, včetně úrokových subvencí, které poskytuje a které jsou financovány z ERF, tak aby byla zajištěna průkaznost celého koloběhu prostředků od jejich přijetí až k jejich výplatě a poté k výnosům, které jsou z těchto prostředků generovány, a k případnému následnému inkasu. EIB vypracuje v souladu s mezinárodními účetními standardy příslušné účetní pravidla a metody, s nimiž seznámí Komisi a členské státy.
2. O provádění operací, jež jsou ze zdrojů 11. ERF pod správou EIB financovány, předkládá tato banka každým rokem Radě a Komisi zprávu, včetně finančních výkazů sestavených v souladu s pravidly a metodami podle odstavce 1 a informací podle čl. 44 odst. 3.
Tyto dokumenty jsou předkládány v podobě návrhů do 28. února a v konečné podobě do 30. června rozpočtového roku následujícího po rozpočtovém roce, jehož se tyto dokumenty týkají, tak aby je mohla Komise v souladu čl. 11 odst. 6 vnitřní dohody použít k sestavení účetní závěrky podle článku 43 tohoto nařízení. Zprávu o finančním řízení zdrojů pod správou EIB předkládá tato banka Komisi do 31. března.
Článek 58
Externí audit operací EIB a absolutorium týkající se těchto operací
Operace financované ze zdrojů 11. ERF, jež EIB spravuje v souladu s částí druhou, podléhají auditu a postupu udělování absolutoria, které EIB uplatňuje ve vztahu k účtům s mandátem pro třetí strany. Podrobná pravidla, jimiž se řídí audit Účetního dvora, jsou vymezena v trojstranné dohodě mezi EIB, Komisí a Účetním dvorem.
ČÁST TŘETÍ
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
Přechodná ustanovení
Článek 59
Převod zůstatků zbývajících z předchozích Evropských rozvojových fondů
Převody zůstatků zdrojů, jež byly shromážděny podle vnitřních dohod k osmému, devátému a desátému Evropskému rozvojovému fondu (dále jen „předchozí ERF“), ve prospěch 11. ERF se řídí čl. 1 odst. 2 písm. b) a čl. 1 odst. 3 a 4 vnitřní dohody.
Článek 60
Úrokové výnosy plynoucí ze zdrojů předchozích ERF
Zůstatek úrokových výnosů, jež plynou ze zdrojů předchozích ERF, se převede ve prospěch 11. ERF a přidělí na stejný účel jako výnosy uvedené v čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody. Stejný postup platí pro různé výnosy plynoucí z předchozích ERF, k nimž patří například úroky z prodlení s úhradou příspěvků do těchto ERF ze strany členských států. Úroky, jež nabíhají ze zdrojů ERF pod správou EIB, jsou připisovány ve prospěch investiční facility.
Článek 61
Snížení příspěvků o zbývající zůstatky
Část příspěvků členských států uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) vnitřní dohody se snižuje o částky plynoucí z projektů v rámci 10. ERF nebo z předchozích ERF, jež nebyly přiděleny na závazek podle čl. 1 odst. 3 vnitřní dohody nebo k nimž nebyl závazek zrušen podle čl. 1 odst. 4 vnitřní dohody, nerozhodne-li Rada jednomyslně jinak.
Dopad na příspěvky jednotlivých členských států se vypočítá v poměru k příspěvkům těchto jednotlivých členských států do 9. ERF a 10. ERF. Tento dopad je počítán každoročně.
Článek 62
Uplatňování tohoto nařízení na operace v rámci předchozích ERF
Ustanovení tohoto nařízení se použijí na operace financované z předchozích ERF, aniž jsou tím dotčeny stávající právní závazky. Tato ustanovení se nepoužijí na investiční facilitu.
Článek 63
Zahájení postupu poskytování příspěvků
Postup týkající se příspěvků členských států podle článků 21 až 24 tohoto nařízení se použije poprvé na příspěvky na rok n+2 pod podmínkou, že vnitřní dohoda vstoupí v platnost v období mezi 1. říjnem roku n a 30. zářím roku n+1.
HLAVA II
Závěrečná ustanovení
Článek 64
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. března 2015.