RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1241/2012
af 11. december 2012
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«), forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I august 2010 indledte Kommissionen ved en indledningsmeddelelse, der blev offentliggjort den 13. august 2010 (2), en procedure vedrørende importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia (»de pågældende lande«).
(2)
I maj 2011 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 446/2011 (3) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia, og i november 2011 blev der indført en endelig antidumpingtold på den samme import ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 (4) (»forordningen om endelig told«).
(3)
Den 21. januar 2012 indgav PT Ecogreen Oleochemicals, en indonesisk eksporterende producent af fedtalkoholer og blandinger heraf, Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd og Ecogreen Oleochemicals GmbH (i det følgende samlet benævnt »Ecogreen«) en anmodning (sag T-28/12) til Retten om annullation af den endelige forordning for så vidt angår antidumpingtold for Ecogreen. Ecogreen anfægtede den justering, der blev foretaget på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), af virksomhedens eksportpris med henblik på en sammenligning af eksportprisen og virksomhedens normale værdi.
(4)
Den 16. februar 2012 afsagde Domstolen dom i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen mod Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Domstolen afviste appellerne og kontraappellerne af Rettens dom i sag T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) mod Rådet for Den Europæiske Union. Retten havde annulleret artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 954/2006 (5), hvad angår Interpipe NTRP VAT, bl.a. på grund af et åbenbart urigtigt skøn i forbindelse med justeringen baseret på artikel 2, stk. 10, litra i), og af andre grunde for så vidt angår Interpipe Niko Tube ZAT.
(5)
Eftersom de faktiske omstændigheder for Ecogreen ligner omstændighederne for Interpipe NTRP VAT i forbindelse med den justering, der er foretaget i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), særligt sammenholdt med følgende faktorer: mængden af direkte salg til tredjelande på under 8 % (1-5 %) af det samlede eksportsalg, forekomsten af fælles ejerskab/kontrol af forhandleren og den eksporterende producent og arten af de opgaver, som udføres af forhandleren og den eksporterende producent, anses det for hensigtsmæssigt at foretage en ny beregning af dumpingmargenen for Ecogreen uden at foretage en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), og at ændre forordningen om endelig told i overensstemmelse hermed.
A. NY VURDERING AF AFGØRELSERNE PÅ GRUNDLAG AF DEN DOM, DER ER AFSAGT AF RETTEN
(6)
På grundlag af fjernelse af justeringen i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), er den dumpingmargen, der var fastsat for Ecogreen, udtrykt i procent af cif-importprisen, EU's grænse, ufortoldet, på under 2 % og betragtes derfor som ubetydelig i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 3. På denne baggrund bør undersøgelsen afsluttes for Ecogreen uden indførelse af foranstaltninger.
(7)
Dumpingmargenen for alle virksomheder i Indonesien, undtagen for den anden eksporterende producent med en individuel margen, som var baseret på niveauet for den samarbejdsvillige indonesiske eksporterende producent, der havde den højeste dumpingmargen, bør revideres for at tage højde for den nye dumpingmargen for Ecogreen.
B. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(8)
De interesserede parter blev underrettet om forslaget om at ændre antidumpingtolden i to fremlæggelser. Den ene blev sendt den 13. juni 2012 og den anden den 25. september 2012. I henhold til grundforordningen blev alle parter indrømmet en frist til at fremsætte bemærkninger til hver fremlæggelse.
(9)
Bemærkninger til fremlæggelsen fremsendt den 13. juni 2012 blev modtaget fra P.T. Musim Mas (PTMM), den anden eksporterende producent i Indonesien, fra en producent i Unionen og fra en eksporterende producent i Malaysia. PTMM bad også om en mulighed for at blive hørt af Kommissionens tjenestegrene og blev indrømmet en høring.
(10)
PTMM, som også havde fået tildelt en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), hævdede, at Domstolens dom i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P burde resultere i en ny beregning af dumpingmargenen, sidestillet med den for Ecogreen, uden at der foretages en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), eftersom der ikke kan laves tilpasninger i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), når først en enkelt økonomisk enhed bestående af den eksporterende producent og forhandleren er etableret. Virksomheden hævdede desuden, at bevisbyrden for, at der burde foretages en justering, påhviler institutionerne, og de har ikke fremlagt beviser herfor i PTMM's tilfælde. Den hævdede ligeledes, at alle omstændigheder var identiske med Ecogreen, og enhver forskellighed i behandling ville derfor udgøre forskelsbehandling.
(11)
Med hensyn til de bemærkninger, der blev fremsat af PTMM, skal det bemærkes, at det ikke er en følge af Domstolens dom i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P, at så snart forekomsten af en økonomisk enhed er etableret, kan der ikke laves nogen justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i). En justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), betragtes som værende begrundet i PTMM's tilfælde, som forklaret i den endelige forordning, i kommunikationen med virksomheden og nedenfor.
(12)
Der er en række forskelle mellem omstændighederne for de to indonesiske eksporterende producenter, særligt sammenholdt med følgende: niveauet for det direkte eksportsalg fra producenten, betydningen af forhandlerens aktiviteter og opgaver vedrørende varer, der købes fra ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder og forekomsten af en kontrakt mellem forhandleren og producenten, som fastslog, at forhandleren skulle modtage provision for eksportsalget. I betragtning af forskellen i omstændighederne for de to virksomheder må påstanden om forskelsbehandling afvises.
(13)
Det bemærkes, at PTMM også fremsatte en anmodning (sag T-26/12) til Retten om annullation af den endelige forordning for så vidt angår antidumpingtold for PTMM.
(14)
En eksporterende producent i Malaysia hævdede, at den nye beregning af margenen for Ecogreen uden at foretage en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), ikke var underbygget af dommen i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P eller af forhold deri. Den påpegede, at Retten i sag T-249/06 havde fundet et åbenbart urigtigt skøn ved anvendelsen af grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for så vidt som Rådet foretog en justering af eksportprisen opkrævet af Sepco inden for rammerne af transaktioner vedrørende rør produceret af Interpipe NTRP VAT, men ikke dem, der produceres af Interpipe Niko Tube ZAT. Ecogreens faktiske omstændigheder kan derfor ikke samtidig sidestilles med Interpipe NTRP VAT's og Interpipe Niko Tube ZAT's omstændigheder, da situationen for disse to virksomheder er forskellig.
(15)
Dette argument blev accepteret. Ecogreens situation kan faktisk sidestilles med Interpipe NTRP VAT's situation. Dette begrunder behovet for at tage de nødvendige skridt til at foretage en ny beregning af dumpingmargenen for Ecogreen uden anvendelse af justeringen i artikel 2, stk. 10, litra i).
(16)
Den eksporterende producent i Malaysia fremførte endvidere, at Ecogreens situation som beskrevet i forordningen om endelig told endda slet ikke kan sidestilles med Interpipe NTRP VAT's situation. Ved at revurdere de præcise faktiske omstændigheder for Ecogreen er det imidlertid opfattelsen, at disse kan tilstrækkeligt sidestilles med Interpipe NTRP VAT's omstændigheder, da en sådan kontrol som fastslået af Retten for Interpipe NTRP VAT ved vurderingen af, hvorvidt den virksomhed, der foretager salgsaktiviteter, er under tilsyn af den eksporterende producent eller, om der foreligger fælles kontrol, er blevet konstateret for Ecogreen, og sammen med flere andre faktorer, som anført i betragtning 4, fører til den konklusion, at justeringen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), ikke skulle have været foretaget.
(17)
Den samme eksporterende producent i Malaysia fremførte, som et alternativ til sin påstand om lighederne mellem situationen for Ecogreen og omstændighederne i sag T-249/06, at fremlæggelsen fremsendt den 13. juni 2012 var utilstrækkelig, og at supplerende oplysninger bør gives om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den nye beregning for Ecogreen er berettiget. En producent i Unionen bemærkede ligeledes, at begge fremlæggelser, der er omhandlet i betragtning 8, var utilstrækkelige, og fremførte, at retten til forsvar var blevet frataget.
(18)
I denne forbindelse skal det understreges, at visse detaljer vedrørende særlige virksomheder, som er af fortrolig karakter, ikke videregives til tredjeparter. Imidlertid blev de faktiske omstændigheder for Ecogreen, der kan sidestilles med dem, der findes for Interpipe NTRP VAT, jf. betragtning 5, meddelt de interesserede parter den 13. juni 2012 og den 25. september 2012, der blev indrømmet en frist, inden hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til hver fremlæggelse i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen.
(19)
Som svar på den anden fremlæggelse sendt den 25. september 2012 genfremsatte parterne hovedsageligt deres fordringer i deres svar på den første fremlæggelse af 13. juni 2012.
(20)
PTMM har udformet sine bemærkninger baseret på hovedkravet om, at forekomsten af en økonomisk enhed af PTMM og forhandleren udelukker en justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), med krav om, at institutionerne ændrer doktrinen om økonomiske enheder fastlagt af domstolene til en funktionel tilgang, hvor en analyse af de opgaver, som udføres af forhandleren, er påkrævet.
(21)
Det skal bemærkes, at dette spørgsmål drejer sig om et retsspørgsmål, der er genstand for en verserende sag.
(22)
PTMM påstod ydermere, at argumenterne i betragtning 12 ovenfor ikke er overbevisende og ikke er tilstrækkelige til at kunne skelne mellem omstændighederne for hhv. Ecogreen og PTMM.
(23)
I denne henseende er det tilstrækkeligt at bemærke, at det er fast retspraksis, at forskellig behandling af virksomheder, der ikke befinder sig i en identisk situation, ikke udgør forskelsbehandling (6). På denne baggrund blev hvert enkelt tilfælde vurderet individuelt mod resultaterne i dommene i sag T-249/09 og i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P.
(24)
Første argument: Niveauet for direkte eksport fra producenten. PTMM fremførte, at det ikke har nogen markedsførings- og salgsafdeling, og hævdede, at alt salg gennemført direkte fra producenten i Indonesien (og ikke af den forretningsmæssigt forbundne forhandler) fandt kun sted for at opfylde lovkrav. Markedsførings- og salgsopgaverne blev udført af forhandleren i Singapore. Af denne årsag hævdede PTMM, at dette argument ikke berettiger en justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), eller en skelnen mellem PTMM på den ene side og Interpipe NTRP VAT på den anden side.
(25)
Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 10, skal der foretages en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi i samme handelsled med behørig hensyntagen til de forskelle, der påvirker prisernes sammenlignelighed. Når den normale værdi og den konstaterede eksportpris ikke er umiddelbart sammenlignelige, tages der i hvert enkelt tilfælde behørigt hensyn i form af justeringer til forskelle i de faktorer, der påstås og påvises at påvirke priserne og dermed prisernes sammenlignelighed.
(26)
På dette grundlag og som forklaret i betragtning 38 i forordningen om midlertidig told blev justeringer for forskelle i provision bl.a. mellem eksportsalgspriser og salgspriserne på hjemmemarkedet i de oprindelige undersøgelser anset for at være berettiget som følge af forskellige salgskanaler mellem eksportsalget til Den Europæiske Union og på hjemmemarkedet.
(27)
De argumenter, som PTMM fremsatte, strider ikke mod det første argument, nemlig at PTMM's direkte eksportsalg er højere end andelen af Interpipe NTRP VAT, og at dette forhold adskiller PTMM fra Ecogreen. I betragtning af niveauet for det direkte eksportsalg kan det også kun konkluderes, at PTMM's eksportsalg ikke kun udføres fra den forretningsmæssigt forbundne forhandler i Singapore, men også fra Indonesien.
(28)
Andet argument: Betydningen af forhandlerens aktiviteter og opgaver vedrørende varer, der købes fra ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder. PTMM udelukkede ikke, at den forretningsmæssigt forbundne forhandler var involveret i en række forskellige palmeoliebaserede produkter, men hævdede, at denne påstand var fejlagtig, da den var baseret på aktiviteter ud over anvendelsesområdet for den oprindelige undersøgelse.
(29)
For at vurdere, om en forhandlers opgaver ikke er opgaver for en intern salgsafdeling, men som kan sammenlignes med dem, der udøves af en agent, der arbejder på provisionsbasis, i henhold til Rettens dom i sag T-249/06, skal forhandlerens opgaver vurderes på grundlag af de økonomiske realiteter. Der er ligheder, hvad angår forhandlerens opgaver med hensyn til den pågældende vare og andre varer, som forhandles. Dette bekræftes af den omstændighed, at, jf. betragtning 30 og 31, forholdet mellem PTMM og den forretningsmæssigt forbundne forhandler, herunder dennes opgaver, for de fleste, om ikke alle, varer - herunder den pågældende vare - er omfattet af en enkelt kontrakt, uden at der skelnes mellem varerne. Det skal bemærkes, at forhandlerens samlede aktiviteter i betydeligt omfang var baseret på leverancer fra ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Forhandlerens opgaver kan derfor sidestilles med opgaver for en agent, der arbejder på provisionsbasis.
(30)
Tredje argument: Forekomsten af en kontrakt mellem forhandleren og producenten, som fastslog, at forhandleren skulle modtage provision for eksportsalget. PTMM hævdede, at denne kontrakt var en rammeaftale til regulering af intern afregning mellem forretningsmæssigt forbundne parter for at overholde gældende indonesiske/singaporeanske skattemæssige retningslinjer og internationalt accepterede retningslinjer for interne afregningspriser.
(31)
Den omstændighed, at denne aftale også kan anvendes til beregning af frie markedspriser i overensstemmelse med gældende skattemæssige retningslinjer, er ikke til hinder for den konklusion, at forhandleren i henhold til aftalen modtog provision i form af en fast sats udelukkende for de internationale salgs- og marketingsaktiviteter. Det blotte navn og det nærmere indhold af aftalen giver også grundlag for at konkludere, at kontrakten havde til formål at regulere forholdet mellem PTMM og forhandleren og ikke var begrænset til de interne afregningspriser eller skattemæssige spørgsmål. Kontrakten er altså indiciebevis for, at forhandlerens opgaver kan sidestilles med dem, som udføres af en agent, der arbejder på provisionsbasis.
(32)
På baggrund af de ovenfor anførte argumenter har institutionerne opfyldt de gældende beviskrav i henhold til fast retspraksis (7): Deres konklusioner blev baseret på direkte beviser eller i det mindste indiciebeviser. Hvad angår PTMM og af ovenstående grunde, er en justering af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), berettiget, og det nuværende niveau for antidumpingtolden bør derfor bibeholdes.
C. KONKLUSION
(33)
På grundlag af ovenstående bør toldsatserne for Ecogreen og for alle andre virksomheder i Indonesien (undtagen P.T. Musim Mas) ændres. De ændrede satser bør anvendes med tilbagevirkende kraft fra datoen for ikrafttrædelsen af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 herunder eventuel import, der er underlagt midlertidig told, mellem den 12. maj 2011 og 11. november 2011. Følgelig bør den endelige antidumpingtold, der er betalt eller bogført i henhold til artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 i den oprindelige udgave, og den midlertidige antidumpingtold, der er endeligt opkrævet i henhold til artikel 2 i samme forordning i den oprindelige udgave, som overstiger den toldsats, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011, som ændret ved denne forordning, tilbagebetales eller udlignes. Anmodninger om tilbagebetaling eller udligning bør indgives til de nationale toldmyndigheder i overensstemmelse med gældende toldlovgivning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Punktet om Indonesien i tabellen i artikel 1, stk. 2, i gennemførselsforordning (EU) nr. 1138/2011 affattes således:
Land
Virksomhed
Endelig antidumpingtold (EUR pr. ton netto)
Taric-tillægskode
»Indonesien
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Alle andre virksomheder
45,63
B999«
Artikel 2
De toldbeløb, der er betalt eller bogført i henhold til artikel 1 i gennemførselsforordning (EU) nr. 1138/2011 i den oprindelige udgave, og omfanget af den midlertidige told, som er blevet endeligt opkrævet i henhold til artikel 2 i samme forordning i den oprindelige udgave, som overstiger den told, der er fastsat i artikel 1 i nærværende forordning, tilbagebetales eller udlignes. Anmodninger om tilbagebetaling eller udligning indgives til de nationale toldmyndigheder i overensstemmelse med gældende toldlovgivning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 12. november 2011.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2012.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1241/2012
ze dne 11. prosince 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1138/2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu 2010 Komise prostřednictvím oznámení o zahájení řízení zveřejněným dne 13. srpna 2010 (2) zahájila řízení s ohledem na dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí (dále jen „mastné alkoholy“) pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (dále jen „dotčené země“).
(2)
V květnu 2011 uložila Komise nařízením (EU) č. 446/2011 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz mastných alkoholů pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie a v listopadu 2011 bylo na stejný dovoz uloženo konečné antidumpingové clo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1138/2011 (4) (dále jen „konečné nařízení“).
(3)
Dne 21. ledna 2012, společnost PT Ecogreen Oleochemicals, indonéský vyvážející výrobce mastných alkoholů, společnost Ecogreen Oleochemicals (Singapur) Pte. Ltd a společnost Ecogreen Oleochemicals GmbH (dále společně označené jako „skupina Ecogreen“) podaly u Tribunálu žalobu (věc T-28/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o uložení antidumpingového cla ve vztahu ke skupině Ecogreen. Skupina Ecogreen napadla úpravu své vývozní ceny provedené na základě čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení za účelem srovnání této vývozní ceny s běžnou hodnotou.
(4)
Dne 16. února 2012 rozhodl Soudní dvůr ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P Rada Evropské unie a Evropská komise v. Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Soudní dvůr zamítl hlavní kasační opravné prostředky a vedlejší kasační opravné prostředky proti rozhodnutí Tribunálu ve věci T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) v. Rada Evropské unie. Tribunál zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 (5), pokud jde o společnost Interpipe NTRP VAT, mimo jiné z důvodu zjevně nesprávného posouzení při provádění úpravy na základě čl. 2 odst. 10 písm. i), a pokud jde o společnost Interpipe Niko Tube ZAT, na základě jiných důvodů.
(5)
Vzhledem k tomu, že faktické okolnosti, pokud jde o úpravu provedenou podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, zejména kombinace těchto faktorů: objem přímého prodeje do třetích zemí nižší než 8 % (1-5 %) veškerého vývozu; existence společného vlastnictví/kontroly obchodníka a vyvážejícího výrobce; povaha funkcí obchodníka a vyvážejícího výrobce, jsou v případě skupiny Ecogreen podobné jako v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, je považováno za vhodné znovu vypočítat dumpingové rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), a odpovídajícím způsobem změnit konečné nařízení.
A. NOVÉ POSOUZENÍ ZJIŠTĚNÍ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
(6)
Na základě zrušení úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) činí dumpingové rozpětí stanovené pro skupinu Ecogreen, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, méně než 2 %, a proto se v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení považuje za zanedbatelné. S ohledem na tyto okolnosti by šetření týkající se skupiny Ecogreen mělo být zastaveno, aniž by byla uložena jakákoli opatření.
(7)
Dumpingové rozpětí pro všechny společnosti v Indonésii jiné než pro vyvážejícího výrobce s individuálním rozpětím, stanovené na základě největšího dumpingového rozpětí spolupracujícího indonéského vyvážejícího výrobce, by mělo být přezkoumáno s přihlédnutím k nově vypočtenému dumpingovému rozpětí pro skupinu Ecogreen.
B. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(8)
Dotčené zúčastněné strany byly informovány o návrhu týkajícím se přezkumu sazeb antidumpingového cla prostřednictvím dvou dokumentů, prvního ze dne 13. června 2012 a druhého ze dne 25. září 2012. Všem stranám byla také poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(9)
Vyjádření k dokumentu ze dne 13. června 2012 zaslala společnost P.T. Musim Mas (PTMM), druhý vyvážející výrobce v Indonésii, jakož i jeden výrobce v Unii a jeden vyvážející výrobce v Malajsii. Společnost PTMM rovněž požádala o slyšení před útvary Komise a toto slyšení jí bylo umožněno.
(10)
Společnost PTMM, pro kterou byla rovněž provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), namítala, že rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P by měl vést k novému výpočtu jejího dumpingové rozpětí podobně jako u skupiny Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), neboť v případě, že je vytvořena jediná hospodářská entita, která se skládá z vyvážejícího výrobce a obchodníka, není možné provést úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Společnost rovněž tvrdila, že důkazní břemeno týkající se nutnosti provedení úpravy nesou orgány, přičemž v případě společnosti PTMM tuto nutnost neprokázaly. Společnost dále tvrdila, že její okolnosti jsou totožné s okolnostmi v případě skupiny Ecogreen a že případný rozdíl v zacházení by proto znamenal diskriminaci.
(11)
Pokud jde o připomínky vznesené společností PTMM, je třeba poznamenat, že ze soudního rozsudku ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P nevyplývá, že je-li vytvořena jediná hospodářská entita, nelze provést úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Jak bylo vysvětleno v konečném nařízení, v komunikaci se společností, jakož i níže, v případě společnosti PTMM je úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) považována za odůvodněnou.
(12)
Existuje řada rozdílů mezi okolnostmi týkajícími se uvedených dvou indonéských vyvážejících výrobců, zejména kombinace následujících skutečností: úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného výrobcem; význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, jež s ním nejsou ve spojení; existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stanoví, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Vzhledem k rozdílu v okolnostech týkajících se uvedených dvou společností je třeba tvrzení o diskriminaci zamítnout.
(13)
Připomíná se, že společnost PTMM rovněž podala u Tribunálu žalobu (věc T-26/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o antidumpingové clo ve vztahu ke společnosti PTMM.
(14)
Jeden vyvážející výrobce z Malajsie tvrdil, že rozsudek ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P ani skutečnosti, které v něm jsou uvedeny, nehovoří ve prospěch nového výpočtu rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Zdůraznil, že podle zjištění Tribunálu ve věci T-249/06 došlo ke zjevně nesprávnému posouzení při použití čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, pokud jde o úpravu, kterou Rada provedla ve vztahu k vývozní ceně účtované společností Sepco v souvislosti s transakcemi týkajícími se trubek vyrobených společností Interpipe NTRP VAT, ale nikoliv trubek vyrobených společností Interpipe Niko Tube ZAT. Vzhledem k rozdílné situaci v případě společnosti Interpipe NTRP VAT a v případě společnosti Interpipe Niko Tube ZAT nemohly být tudíž faktické okolnosti týkající se skupiny Ecogreen současně podobné okolnostem těchto dvou společností.
(15)
Toto tvrzení se přijímá. Situace skupiny Ecogreen je skutečně podobná situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Toto zjištění opravňuje nutnost uskutečnit příslušné kroky k novému výpočtu dumpingového rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i).
(16)
Vyvážející výrobce v Malajsii dále tvrdil, že situace skupiny Ecogreen, jak je popsána v konečném nařízení, není podobná ani situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Po přehodnocení přesných faktických okolností týkajících se skupiny Ecogreen se však má za to, že jsou dostatečně podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, neboť stejný druh kontroly, který byl zjištěn Tribunálem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT při posuzování, zda je provádění obchodní činnosti ve společnosti pod kontrolou vyvážejícího výrobce nebo zda existuje společná kontrola, byl shledán v případě skupiny Ecogreen, přičemž tato skutečnost spolu s několika dalšími faktory, jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění, vede k závěru, že úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení neměla být provedena.
(17)
Tentýž vyvážející výrobce v Malajsii vedle svého argumentu týkajícího se podobností mezi situací skupiny Ecogreen a okolnostmi věci T-249/06 tvrdil, že poskytnuté informace zaslané dne 13. června 2012 nebyly dostatečné a že měly být zveřejněny dodatečné informace o podstatných skutečnostech a úvahách, které opravňují nový výpočet pro skupinu Ecogreen. Jeden výrobce v Unii rovněž uvedl, že v obou případech bylo poskytnutí informací, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění, nedostatečné, a tvrdil, že mu bylo upřeno právo na obhajobu.
(18)
V této souvislosti se připomíná, že některé údaje týkající se jednotlivých společností mají důvěrnou povahu a nemohou být poskytnuty třetím stranám. Povaha faktických okolností v případě skupiny Ecogreen, jež jsou podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění, byla nicméně dne 13. června 2012 a dne 25. září 2012 zpřístupněna zúčastněným stranám, jimž byla poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(19)
V odpovědi na druhý dokument zaslaný dne 25. září 2012 strany většinou jen znovu zopakovaly svá tvrzení, která uvedly v odpovědích na první dokument ze dne 13. června 2012.
(20)
Společnost PTMM rozpracovala připomínky na základě svého hlavního argumentu, podle něhož existence jediné hospodářské entity společnosti PTMM a jejího obchodníka vylučuje úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, přičemž tvrdila, že orgány posouvají soudní doktrínu jediné hospodářské entity do oblasti funkčního přístupu, kdy by bylo zapotřebí provést analýzu funkcí obchodníka ve spojení.
(21)
Je třeba poznamenat, že tento bod se týká právní otázky, která je předmětem právě projednávaného případu.
(22)
Společnost PTMM dále tvrdila, že argumenty ve 12. bodě odůvodnění nejsou přesvědčivé ani dostačující k rozlišení okolností v případě skupiny Ecogreen a společnosti PTMM.
(23)
V tomto ohledu stačí uvést, že podle ustálené judikatury nepředstavuje rozdílné zacházení se společnostmi, jejichž situace není totožná, diskriminaci (6). V dané souvislosti byl každý jednotlivý případ posuzován na základě svých konkrétních výsledků proti zjištěním rozsudků ve věci T-249/09 a spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P.
(24)
První argument: Úroveň přímého prodeje na vývoz dosažená výrobcem. Společnost PTMM uvedla, že nemá žádné oddělení marketingu a prodeje, a tvrdila, že veškerý prodej uskutečněný přímo výrobcem v Indonésii (a ne obchodníkem ve spojení) byl prováděn pouze za účelem dosažení souladu s právními požadavky. Funkce marketingu a prodeje vykonával obchodník v Singapuru. Z tohoto důvodu společnost PTMM tvrdila, že tento argument není důvodem pro úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, ani pro stanovení rozdílu mezi společností PTMM na jedné straně a společností Interpipe NTRP VAT na straně druhé.
(25)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se provede spravedlivé srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou na stejné obchodní úrovni s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Nejsou-li takto určená běžná hodnota a vývozní cena srovnatelné na tomto základě, provedou se pokaždé náležité individuální úpravy o rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(26)
Na tomto základě, a jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly úpravy o rozdíly mimo jiné v provizích mezi vývozní prodejní cenou a prodejní cenou na domácím trhu v původním šetření považovány za odůvodněné vzhledem k rozdílným obchodním kanálům mezi vývozem do Evropské unie a prodejem na domácím trhu.
(27)
Argumenty předložené společností PTMM nejsou v rozporu s prvním tvrzením, tj. že úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného společností PTMM je vyšší než u společnosti Interpipe NTRP VAT a že tato skutečnost odlišuje společnost PTMM od skupiny Ecogreen. Z úrovně přímého prodeje na vývoz lze jen vyvodit, že vývozní prodej společnosti PTMM se neuskutečňuje pouze prostřednictvím obchodníka ve spojení v Singapuru, ale také z Indonésie.
(28)
Druhý argument: Význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, které nejsou ve spojení. Společnost PTMM tvrdila, že zatímco nepopírá, že činnosti obchodníka ve spojení zahrnovaly řadu různých produktů na bázi palmového oleje, má tento argument za chybný, neboť se zakládá na činnostech mimo oblast působnosti původního šetření.
(29)
Za účelem posouzení, zda funkce obchodníka nejsou činnostmi vnitřního obchodního oddělení, ale jsou srovnatelné s funkcemi obchodního zástupce pracujícího za provizi ve smyslu rozsudku Tribunálu ve věci T-249/06, je třeba posuzovat činnosti obchodníka s ohledem na hospodářskou realitu. Existují podobnosti, pokud jde o funkce obchodníka, co se týče dotčeného produktu a ostatních produktů, s nimiž obchoduje. To potvrzuje skutečnost, že, jak je uvedeno ve 30. a 31. bodě odůvodnění, vztah mezi společností PTMM a obchodníkem ve spojení, včetně jeho funkcí, pokud jde o většinu, ne-li o všechny produkty - včetně dotčeného výrobku - se řídí jedinou smlouvou, aniž jsou rozlišovány jednotlivé výrobky. Je třeba poznamenat, že celkové činnosti obchodníka byly v podstatné míře založeny na dodávkách pocházejících od společností, které nejsou ve spojení. Funkce obchodníka jsou proto obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za provizi.
(30)
Třetí argument: Existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stvrzuje, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Společnost PTMM tvrdila, že tato smlouva byla rámcová dohoda za účelem regulace převodní ceny mezi stranami ve spojení v souladu s použitelnými daňovými pokyny Indonésie/Singapuru a mezinárodně přijatými pokyny pro převodní ceny.
(31)
Skutečnost, že tato dohoda může být rovněž použita pro výpočet obvyklé ceny v souladu s platnými daňovými pokyny, neodporuje zjištění, že na základě uvedené dohody obdržel obchodník provizi ve formě fixní marže pouze za mezinárodní prodej a činnosti spojené s marketingem. Zjištění, že účelem smlouvy bylo řídit vztah mezi společností PTMM a obchodníkem a neměla být omezena jen na převodní ceny nebo daňové otázky, je odůvodněno samotným názvem a podmínkami této smlouvy. Smlouva tedy představuje nepřímý důkaz toho, že funkce obchodníka jsou podobné funkcím obchodního zástupce pracujícího za provizi.
(32)
S ohledem na výše uvedené argumenty dosáhly orgány úrovně důkazů vyžadované ustálenou judikaturou (7): svá zjištění opíraly o přímé nebo alespoň nepřímé důkazy. Co se týče společnosti PTMM a z důvodů vysvětlených výše, je úprava vývozní ceny podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení odůvodněná, a stávající úroveň antidumpingového cla by tudíž měla být zachována.
C. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností by celní sazby použitelné pro společnost Ecogreen a všechny ostatní společnosti v Indonésii (kromě společnosti P.T. Musim Mas) měly být změněny. Pozměněné sazby se použijí se zpětnou působností ode dne vstupu prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v platnost včetně veškerého dovozu, který v období mezi 12. květnem 2011 a 11. listopadem 2011 podléhal prozatímnímu clu. Konečné antidumpingové clo zaplacené nebo zaúčtované podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní antidumpingová cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění přesahující celní sazbu uvedenou v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 ve znění tohoto nařízení by měla být tudíž vrácena nebo prominuta. Žádost o vrácení nebo prominutí by se měla podávat u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 se řádek týkající se Indonésie nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Konečné antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Doplňkový kód TARIC
„Indonésie
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam,
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Všechny ostatní společnosti
45,63
B999“
Článek 2
Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částku stanovenou v článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. Žádost o vrácení nebo prominutí se podává u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 12. listopadu 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. prosince 2012.