ROZHODNUTÍ RADY 2011/210/SZBP
ze dne 1. dubna 2011
o vojenské operaci Evropské unie na podporu operací humanitární pomoci v reakci na krizovou situaci v Libyi (EUFOR Libya)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve své rezoluci o míru a bezpečnosti v Africe, přijaté dne 26. února 2011 (RB OSN 1970 (2011)), vyjádřila Rada bezpečnosti Organizace spojených národů (dále jen „Rada bezpečnosti“) své hluboké znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila násilí a použití síly vůči civilnímu obyvatelstvu. Rada bezpečnosti dále vyzvala všechny členské státy OSN k tomu, aby v Libyi poskytly humanitární a související pomoc.
(2)
Ve své rezoluci o situaci v Libyi, přijaté dne 17. března 2011 (RB OSN 1973 (2011)), připomněla Rada bezpečnosti rezoluci RB OSN 1970 (2011) a vyjádřila odhodlání zajistit ochranu civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí, rychlé a neomezené poskytování humanitární pomoci a bezpečnost humanitárních pracovníků. Uvítala rovněž reakci sousedních států, zejména Tuniska a Egypta, při řešení potřeb uprchlíků a pracovníků třetích zemí a vyzvala mezinárodní společenství k podpoře tohoto úsilí.
(3)
Rada bezpečnosti zmocnila členské státy, které uvědomí generálního tajemníka OSN, aby přijaly veškerá nezbytná opatření k ochraně civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí vystavených v Libyi hrozbě útoků, přičemž mohou jednat jednotlivě nebo prostřednictvím regionálních organizací či ujednání a ve spolupráci s ním a s členskými státy Ligy arabských států, s vyloučením nasazení zahraničních okupačních sil v jakékoli podobě na jakékoli části libyjského území.
(4)
Ve svých závěrech ze dne 21. března 2011 vyjádřila Rada znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila hrubé a systematické porušování lidských práv, násilí a brutální represe tamního režimu namířené proti libyjskému lidu. Vyjádřila uspokojení nad přijetím rezoluce RB OSN 1973 (2011) a zdůraznila, že Unie je rozhodnuta přispět k jejímu provádění a postupovat za tímto účelem kolektivně a odhodlaně, spolu se všemi mezinárodními partnery, zejména s Ligou arabských států a s dalšími regionálními aktéry. Potvrdila, že hlavním cílem Unie je chránit civilní obyvatelstvo a podpořit libyjský lid tak, aby mohl dovést své úsilí o demokratickou společnost ke zdárnému konci.
Rada rovněž uvedla, že Unie je připravena na žádost Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA) a za koordinace ze strany OSN podpořit humanitární pomoc v rámci své společné bezpečnostní a obranné politiky.
(5)
V reakci na krizi v Libyi Rada dne 24. března 2011 schválila koncepci řešení krize. Další plánování by se mělo zaměřit na podporu humanitární pomoci. Operace zejména nesmí narušit neutralitu nebo nestrannost aktérů působících v humanitární oblasti. Rozhodnutí o zahájení operace musí předcházet žádost OCHA a musí být přijato s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb.
(6)
S vládami Egypta a Tuniska probíhá úzká koordinace a spolupráce, aby bylo možné zajistit jejich souhlas s možnou vojenskou přítomností Unie na jejich zemí.
(7)
Politický a bezpečnostní výbor by měl pod odpovědností Rady a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) vykonávat politickou kontrolu nad vojenskou operací Unie, zajišťovat její strategické řízení a přijímat vhodná rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU.
(8)
Je nutné sjednat a uzavřít mezinárodní dohody týkající se účasti třetích států na operacích Unie a postavení sil a personálu Unie.
(9)
V souladu s čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU by měly operativní výdaje vyplývající z tohoto rozhodnutí v souvislosti s vojenstvím nebo obranou hradit členské státy v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou („ATHENA“) (1).
(10)
Podle čl. 28 odst. 1 Smlouvy o EU je Rada zmocněna k přijetí rozhodnutí, které vymezují prostředky, které budou Unii poskytnuty. Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské operace Evropské unie na počáteční období čtyř měsíců představuje nejlepší aktuální odhad, aniž jsou dotčeny konečné údaje, které mají být zahrnuty do rozpočtu, jenž má být schválen v souladu s pravidly stanovenými v rámci ATHENA.
(11)
V souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se proto nepodílí na financování této operace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Mise
1) V zájmu podpory mandátů stanovených v rezolucích Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1970 a 1973 (2011) a požádá-li o to Úřad OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA), provádí Unie v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky vojenskou operaci (nazývanou dále „EUFOR Libya“) s cílem podpořit humanitární pomoc v oblasti. Operace je prováděna v plném souladu se Zásadami pro použití prostředků vojenské a civilní ochrany na podporu humanitárních činností OSN ve složitých případech s Pokyny pro použití zahraničních vojenských prostředků na podporu humanitárních operací v souvislosti se stávající krizí v severní Africe.
2) Na podporu tohoto politického cíle EUFOR Libya na žádost OCHA a v plném souladu se zásadami a pokyny uvedenými v odstavci 1:
-
přispívá k bezpečným přesunům a evakuaci vysídlených osob,
-
prostřednictvím specifických schopností podporuje humanitární organizace v jejich činnosti.
Článek 2
Jmenování velitele operace EU
Velitelem operace Evropské unie EUFOR Lybia je jmenován kontradmirál Claudio GAUDIOSI.
Článek 3
Určení operačního velitelství EU
Operační velitelství EUFOR Lybia se nachází v Římě.
Článek 4
Plánování a zahájení operace
Rozhodnutí o zahájení vojenské operace Evropské unie přijme Rada, a to s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb a po schválení operačního plánu a pravidel zapojení.
Článek 5
Politická kontrola a strategické řízení
1) Politickou kontrolu a strategické řízení EUFOR Lybia vykonává z pověření Rady a vysokého představitele Politický a bezpečností výbor. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání vhodných rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc měnit plánovací dokumenty včetně operačního plánu, linie velení a pravidel zapojení. Zahrnuje rovněž pravomoc přijímat rozhodnutí o jmenování velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení EUFOR Lybia, má i nadále Rada.
2) Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
3) Předseda Vojenského výboru Evropské unie pravidelně podává Politickému a bezpečnostnímu výboru zprávy o průběhu EUFOR Lybia. Politický a bezpečnostní výbor může v případě potřeby pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
Článek 6
Vojenské velení
1) Vojenský výbor EU sleduje řádný výkon EUFOR Lybia, za jejíž vedení odpovídá velitel operace Evropské unie.
2) Velitel operace Evropské unie pravidelně podává zprávy Vojenskému výboru EU. V případě potřeby může Vojenský výbor EU pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
3) Předseda Vojenského výboru EU je hlavní kontaktní osobou pro velitele operace Evropské unie.
Článek 7
Provádění a návaznost reakce Unie
1) Vysoký představitel zajišťuje provádění tohoto rozhodnutí a rovněž jeho soulad s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na činnosti Unie v oblasti humanitární pomoci.
2) Při provádění tohoto rozhodnutí je vysokému představiteli nápomocen velitel operace Evropské unie.
Článek 8
Spolupráce s ostatními aktéry
1) Operace je plánována a prováděna v úzké spolupráci a součinnosti s OCHA, která koordinuje celkovou humanitární reakci, Organizací Severoatlantické smlouvy a ostatními aktéry.
2) EUFOR Lybia úzce spolupracuje s určeným koordinátorem či koordinátory OSN, jakož i s určeným koordinátorem či koordinátory Ligy arabských států a s jejími členskými státy.
3) Podle potřeby se uskutečňují konzultace s Africkou unií.
Článek 9
Účast třetích států
1) Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a jednotný institucionální rámec a v souladu s příslušnými pokyny Evropské rady, mohou být třetí státy, zejména členské státy Ligy arabských států, vyzvány, aby se podílely na operaci.
2) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby vyzval třetí státy k poskytnutí příspěvku a aby na doporučení velitele operace Evropské unie a Vojenského výboru EU přijal odpovídající rozhodnutí o přijetí navrhovaných příspěvků.
3) Podrobná pravidla účasti třetích států jsou předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU a v souladu s postupem stanoveným v článku 218 Smlouvy o fungování EU. Jestliže Unie a třetí stát uzavřely dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na operacích Unie pro řešení krizí, použije se v souvislosti s touto operací uvedená dohoda.
4) Třetí státy, které poskytují pro EUFOR Lybia významné vojenské příspěvky, mají ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy, které se účastní operace.
5) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby v případě, že třetí státy poskytnou významné vojenské příspěvky, přijal rozhodnutí o zřízení Výboru přispěvatelů.
Článek 10
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu, včetně výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro splnění a řádné fungování jejich mise, může být předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU postupem podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 11
Finanční ustanovení
1) Společné náklady EUFOR Lybia jsou spravovány v souladu s rozhodnutím 2008/975/SZBP.
2) Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů EUFOR Lybia se stanoví na 7 900 000 EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 25 odst. 1 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 30 %.
Článek 12
Předávání informací třetím stranám
1) Vysoký představitel je oprávněn v souladu s bezpečnostními předpisy Rady (2) předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty Unie vytvořené pro účely EUFOR Lybia až do úrovně klasifikace vhodné pro jednotlivé třetí strany.
2) Vysoký představitel je oprávněn předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty Unie vztahující se k jednáním Rady o Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (3).
Článek 13
Vstup v platnost a ukončení
1) Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2) EUFOR Lybia skončí do čtyř měsíců od dosažení počáteční operační schopnosti, nerozhodne-li Rady jinak.
3) Toto rozhodnutí se zrušuje dnem uzavření operačního velitelství Evropské unie nebo velitelství sil, podle toho, co nastane později, v souladu se schváleným plánem ukončení EUFOR Lybia, aniž jsou dotčeny příslušné postupy týkající se auditu a předkládání účtů EUOFR Lybia stanovené v rozhodnutí 2008/975/SZBP.
V Bruselu dne 1. dubna 2011.
DECIZIA 2011/210/PESC A CONSILIULUI
din 1 aprilie 2011
privind o operație militară a Uniunii Europene în sprijinul operațiilor de asistență umanitară ca urmare a situației de criză din Libia („EUFOR Libia”)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28 și articolul 43 alineatul (2),
având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
întrucât:
(1)
În Rezoluția privind pacea și securitatea în Africa adoptată la 26 februarie 2011 [RCSONU 1970 (2011)], Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (Consiliul de Securitate) și-a exprimat profunda preocupare cu privire la situația din Libia și a condamnat violența și utilizarea forței împotriva civililor. De asemenea, Consiliul de Securitate a solicitat tuturor statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite să pună la dispoziție asistență umanitară și conexă în Libia.
(2)
În Rezoluția privind situația din Libia adoptată la 17 martie 2011 [RCSONU 1973 (2011)], Consiliul de Securitate a reamintit RCSONU 1970 (2011) și și-a exprimat hotărârea de a asigura protecția civililor și a zonelor locuite de civili, precum și trecerea rapidă și neîngrădită a asistenței umanitare și siguranța personalului umanitar. Consiliul de Securitate a salutat de asemenea răspunsul statelor învecinate, în special al Tunisiei și al Egiptului, în vederea abordării nevoilor refugiaților și ale lucrătorilor străini și a solicitat comunității internaționale să sprijine aceste eforturi.
(3)
De asemenea, Consiliul de Securitate a autorizat statele membre care au informat în acest sens Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite, acționând la nivel național sau prin intermediul unor organizații sau acorduri regionale și în cooperare cu Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite și cu statele membre ale Ligii Statelor Arabe, să ia toate măsurile necesare în vederea protejării civililor și a zonelor locuite de civili din Libia aflate sub amenințarea atacurilor, excluzând totodată orice formă de forță de ocupare străină pe orice parte a teritoriului libian.
(4)
În concluziile sale din 21 martie 2011, Consiliul și-a exprimat preocuparea față de situația din Libia și a condamnat încălcarea flagrantă și sistematică a drepturilor omului, violența și represaliile brutale ale regimului împotriva poporului libian. Consiliul și-a exprimat satisfacția în ceea ce privește adoptarea RCSONU 1973 (2011) și a subliniat hotărârea Uniunii de a contribui la punerea în aplicare a acesteia și de a acționa în acest scop în mod colectiv și hotărât, alături de toți partenerii internaționali, în special Liga Statelor Arabe și alți factori interesați la nivel regional. Acesta a confirmat faptul că obiectivul principal al Uniunii îl constituie protejarea populației civile și sprijinul acordat poporului libian pentru ca acesta să își poată îndeplini aspirațiile către o societate democratică.
Consiliul a afirmat de asemenea că Uniunea este pregătită să ofere sprijin pentru asistență umanitară în cadrul politicii de securitate și apărare comune, ca urmare a unei solicitări din partea Oficiului Organizației Națiunilor Unite pentru coordonarea afacerilor umanitare (OCHA) și cu respectarea rolului de coordonare al Organizației Națiunilor Unite.
(5)
La 24 martie 2011 Consiliul a aprobat un concept de gestionare a crizelor drept răspuns la criza din Libia. Planificarea ulterioară ar trebui să se concentreze pe sprijinul acordat asistenței umanitare. În special, operația nu va avea impact asupra neutralității sau imparțialității actorilor umanitari. Orice decizie de a lansa operația trebuie să fie precedată de o solicitare din partea OCHA și trebuie să fie luată în lumina unei evaluări curente a riscurilor și a amenințărilor.
(6)
Se desfășoară o coordonare și o consultare strânsă cu guvernele Egiptului și Tunisiei în vederea obținerii din partea lor a autorizației pentru o posibilă prezență militară a Uniunii în țările lor.
(7)
Comitetul politic și de securitate (COPS) ar trebui să exercite, sub responsabilitatea Consiliului și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (Înaltul Reprezentant), controlul politic asupra operației militare a Uniunii, să îi asigure orientarea strategică și să ia deciziile relevante în conformitate cu articolul 38 paragraful al treilea din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE).
(8)
Este necesar să se negocieze și să se încheie acordurile internaționale referitoare la participarea statelor terțe la operațiile Uniunii și la statutul forțelor și al personalului Uniunii.
(9)
Cheltuielile operaționale aferente prezentei decizii, care au implicații militare sau de apărare, ar trebui să fie suportate de statele membre în temeiul articolului 41 alineatul (2) din TUE și în conformitate cu Decizia 2008/975/PESC a Consiliului din 18 decembrie 2008 de înființare a unui mecanism de gestionare a finanțării costurilor comune ale operațiilor Uniunii Europene care au implicații militare sau de apărare („ATHENA”) (1).
(10)
Articolul 28 alineatul (1) din TUE împuternicește Consiliul să adopte decizii de stabilire a mijloacelor care urmează să fie puse la dispoziția Uniunii. Valoarea de referință financiară pentru o perioadă inițială de patru luni pentru costurile comune ale operației militare a Uniunii Europene constituie cea mai bună estimare actuală și nu aduce atingere cifrelor definitive care urmează să fie incluse într-un buget aprobat în conformitate cu normele stabilite în ATHENA.
(11)
În conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și a acțiunilor Uniunii care au implicații în materie de apărare. Danemarca nu participă, prin urmare, la finanțarea acestei operații,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Misiune
(1) Pentru a susține mandatele prevăzute de rezoluțiile Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite 1970 (2011) și 1973 (2011), Uniunea, în cazul unei solicitări din partea Oficiului Organizației Națiunilor Unite pentru coordonarea afacerilor umanitare (OCHA), desfășoară în cadrul politicii de securitate și apărare comună o operație militară, denumită în continuare „EUFOR Libia”, în vederea sprijinirii asistenței umanitare în regiune. Operația va respecta pe deplin Liniile directoare privind folosirea resurselor militare și de protecție civilă în vederea sprijinirii activităților umanitare ale Organizației Națiunilor Unite în situații de urgență complexe și Orientările privind folosirea resurselor militare străine pentru a sprijini operațiile umanitare în contextul crizei actuale din Africa de Nord.
(2) În sprijinul acestui obiectiv politic, în cazul unei solicitări din partea OCHA, EUFOR Libia, respectând pe deplin liniile directoare și orientările menționate la alineatul (1):
-
contribuie la mutarea și evacuarea în condiții de siguranță a persoanelor strămutate;
-
sprijină, cu capacități specifice, agențiile umanitare în activitățile lor.
Articolul 2
Numirea comandantului operației UE
Contraamiralul Claudio GAUDIOSI este numit comandantul operației Uniunii Europene EUFOR Libia.
Articolul 3
Desemnarea comandamentului operațional al UE
Comandamentul operațional al EUFOR Libia este situat la Roma.
Articolul 4
Planificarea și lansarea operației
Decizia privind lansarea operației militare a Uniunii Europene se adoptă de către Consiliu, în lumina unei evaluări curente a riscurilor și a amenințărilor, în urma aprobării planului de operații și a regulilor de angajare.
Articolul 5
Controlul politic și conducerea strategică
(1) Sub responsabilitatea Consiliului și a Înaltului Reprezentant, COPS exercită controlul politic și conducerea strategică a EUFOR Libia. Consiliul autorizează COPS să ia deciziile relevante, în conformitate cu articolul 38 paragraful al treilea din TUE. Această autorizare include competențe de modificare a documentelor de planificare, inclusiv a planului de operații, a lanțului de comandă și a regulilor de angajare. Autorizarea se referă, de asemenea, la competențele necesare pentru luarea de decizii privind numirea comandantului operației Uniunii Europene și a comandantului forței Uniunii Europene. Competențele de decizie în ceea ce privește obiectivele și încheierea operației militare a EUFOR Libia îi revin în continuare Consiliului.
(2) COPS raportează Consiliului la intervale regulate.
(3) COPS primește periodic din partea președintelui Comitetului Militar al Uniunii Europene (CMUE) rapoarte privind desfășurarea EUFOR Libia. COPS poate să invite comandantul operației Uniunii Europene sau comandantul forței Uniunii Europene la întrunirile sale, după caz.
Articolul 6
Conducerea militară
(1) CMUE supraveghează executarea corespunzătoare a EUFOR Libia desfășurată sub responsabilitatea comandantului operației Uniunii Europene.
(2) CMUE primește periodic rapoarte din partea comandantului operației Uniunii Europene. CMUE poate să îl invite pe acesta sau pe comandantul forței Uniunii Europene la întrunirile sale, după caz.
(3) Președintele CMUE acționează ca principal punct de contact cu comandantul operației Uniunii Europene.
Articolul 7
Punerea în aplicare și coerența reacției Uniunii
(1) Înaltul Reprezentant asigură punerea în aplicare a prezentei decizii, precum și coerența acesteia cu acțiunea externă a Uniunii în general, inclusiv cu activitățile Uniunii în domeniul ajutorului umanitar.
(2) Comandantul operației Uniunii Europene asistă Înaltul Reprezentant în punerea în aplicare a prezentei decizii.
Articolul 8
Cooperarea cu alți actori
(1) Planificarea și desfășurarea operației se efectuează în strânsă cooperare și complementaritate cu OCHA, care coordonează răspunsul umanitar global, cu Organizația Tratatului Atlanticului de Nord și cu alți actori.
(2) EUFOR Libia cooperează îndeaproape cu coordonatorul (coordonatorii) desemnat (desemnați) de către Organizația Națiunilor Unite, precum și cu coordonatorul (coordonatorii) desemnat (desemnați) de Liga Statelor Arabe și cu statele membre ale acesteia.
(3) După caz, vor avea loc consultări cu Uniunea Africană.
Articolul 9
Participarea statelor terțe
(1) Fără a aduce atingere autonomiei decizionale a Uniunii sau cadrului instituțional unic și în conformitate cu orientările relevante ale Consiliului European, statele terțe, în special statele membre ale Ligii Statelor Arabe, pot fi invitate să participe la operație.
(2) Consiliul autorizează COPS să invite statele terțe să ofere contribuții și să adopte, la recomandarea comandantului operației Uniunii Europene și a CMUE, deciziile corespunzătoare privind acceptarea contribuțiilor propuse.
(3) Dispozițiile detaliate privind participarea statelor terțe fac obiectul unor acorduri încheiate în temeiul articolului 37 din TUE și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 din TFUE. În cazul în care Uniunea și un stat terț au încheiat un acord prin care se instituie un cadru pentru participarea statului terț respectiv la operații ale Uniunii de gestionare a crizelor, dispozițiile respectivului acord se aplică în cadrul prezentei operații.
(4) Statele terțe care aduc contribuții militare importante la EUFOR Libia au aceleași drepturi și obligații în ceea ce privește gestionarea curentă a operației ca și statele membre care participă la operație.
(5) Consiliul autorizează COPS să adopte deciziile relevante cu privire la instituirea unui comitet al țărilor contribuitoare, în cazul în care statele terțe ar aduce contribuții militare importante.
Articolul 10
Statutul forțelor și al personalului aflate sub comanda Uniunii
Statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii și al personalului acestora, incluzând privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare îndeplinirii și bunei desfășurări a operației acestora, poate face obiectul unor acorduri încheiate în temeiul articolului 37 din TUE și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 alineatul (3) din TFUE.
Articolul 11
Dispoziții financiare
(1) Costurile comune ale EUFOR Libia sunt gestionate în conformitate cu Decizia 2008/975/PESC.
(2) Suma de referință financiară pentru costurile comune ale EUFOR Libia este de 7 900 000 EUR. Procentajul valorii de referință menționate la articolul 25 alineatul (1) din Decizia 2008/975/PESC se stabilește la 30 %.
Articolul 12
Comunicarea de informații către părțile terțe
(1) Înaltul Reprezentant este autorizat să comunice Egiptului, Ligii Statelor Arabe, Organizației Națiunilor Unite, Tunisiei, Uniunii Africane, precum și altor părți terțe asociate la prezenta decizie informații și documente clasificate ale Uniunii, întocmite pentru EUFOR Libia, până la nivelul de clasificare corespunzător pentru fiecare dintre acestea și în conformitate cu normele de securitate al Consiliului (2).
(2) Înaltul Reprezentant este autorizat să comunice Egiptului, Ligii Statelor Arabe, Organizației Națiunilor Unite, Tunisiei, Uniunii Africane, precum și altor părți terțe asociate la prezenta decizie documente neclasificate ale Uniunii legate de deliberările Consiliului referitoare la EUFOR Libia și care fac obiectul obligației de păstrare a secretului profesional în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Consiliului (3).
Articolul 13
Intrarea în vigoare și încheierea
(1) Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării sale.
(2) În cazul în care Consiliul nu decide altfel, EUFOR Libia se încheie cel târziu la patru luni de la atingerea capacității operaționale inițiale.
(3) Prezenta decizie se abrogă de la ultima dintre data închiderii comandamentului operațional al Uniunii Europene și data închiderii comandamentului forțelor, în conformitate cu planurile aprobate pentru încheierea EUFOR Libia și fără a aduce atingere procedurilor relevante privind auditul și prezentarea situațiilor financiare ale acesteia, prevăzute în Decizia 2008/975/PESC.
Adoptată la Bruxelles, 1 aprilie 2011.