PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 452/2011 AL CONSILIULUI
din 6 mai 2011
de instituire a unei taxe antisubvenție definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 15 alineatul (1),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. INIȚIEREA PROCEDURII
(1)
La 17 aprilie 2010, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de inițiere”), inițierea unei proceduri antisubvenție privind importurile în Uniune de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „țara în cauză”).
(2)
Procedura antisubvenție a fost deschisă în urma unei plângeri introduse la data de 4 martie 2010 de către CEPIFINE, Asociația europeană a fabricanților de hârtie de calitate superioară (denumită în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 25 %, din producția totală de hârtie cretată de calitate superioară realizată în Uniune. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau subvenționarea hârtiei cretate de calitate superioară și prejudiciile materiale rezultând din subvenționare, care au fost considerate suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri.
(3)
Înainte de inițierea procedurii și în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia a informat autoritățile publice ale RPC (denumite în continuare „autoritățile chineze”) că a primit o plângere documentată corespunzător, conform căreia importurile de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC care fac obiectul unor subvenții ar cauza un prejudiciu material industriei din Uniune. Autoritățile chineze au fost invitate să angajeze consultări pentru a clarifica situația în ceea ce privește conținutul plângerii și pentru a găsi o soluție reciproc agreată. Autoritățile chineze au acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior. În cadrul consultărilor nu s-a putut ajunge la nicio soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, au fost luate în considerare, în mod corespunzător, observațiile formulate de autoritățile chineze în legătură cu afirmațiile conținute în plângere în ceea ce privește neaplicabilitatea măsurilor compensatorii în legătură cu programele respective. În urma consultărilor, au fost primite observații din partea autorităților chineze.
1.2. PROCEDURA ANTIDUMPING
(4)
La 18 februarie 2010, Comisia a publicat un aviz în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3) de inițiere a unei proceduri antidumping cu privire la importurile în Uniune de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC.
(5)
La 17 noiembrie 2010, Comisia a instituit, prin Regulamentul (UE) nr. 1042/10 (4), o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC.
(6)
Analizele prejudiciului efectuate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping paralele sunt identice, deoarece definiția industriei din Uniune, producătorii reprezentativi din Uniune și perioada anchetei sunt aceleași în ambele cazuri. Din acest motiv, observațiile în legătură cu prejudiciul prezentate în cadrul oricăreia dintre aceste proceduri au fost luate în considerare pentru ambele proceduri.
1.3. PĂRȚILE VIZATE DE PROCEDURĂ
(7)
Comisia a notoficat în mod oficial în legătură cu inițierea procedurii reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți din RPC și o asociație de producători (o asociație din sectorul hârtiei), reprezentanții țării în cauză, importatorii cunoscuți și utilizatorii cunoscuți. Părților interesate li s-a dat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere până la termenul-limită fixat în avizul de inițiere.
(8)
Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori, de producători din Uniune și de importatori independenți, în avizul de inițiere a procedurii s-a avut în vedere posibilitatea de a se recurge la eșantionare, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze eșantioane, tuturor producătorilor-exportatori și asociației lor cunoscute din sectorul hârtiei, precum și tuturor producătorilor și importatorilor independenți din Uniune li s-a cerut să se prezinte Comisiei și să furnizeze, după cum se specifică în avizul de inițiere, informații de bază privind activitățile lor legate de produsul în cauză (astfel cum este definit în secțiunea 2.1 de mai jos) în perioada 1 ianuarie 2009 - 31 decembrie 2009. De asemenea, au fost consultate autoritățile din RPC.
(9)
După cum se explică în considerentul (51), două grupuri chineze de producători-exportatori au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluse într-un eșantion. Pe baza celor de mai sus, s-a decis că eșantionarea nu era necesară pentru producătorii-exportatori din RPC.
(10)
După cum se explică în considerentul (53), s-a decis că eșantionarea nu era necesară pentru producătorii din Uniune.
(11)
După cum se explică în considerentul (54), s-a decis că eșantionarea nu era necesară pentru importatorii independenți.
(12)
Comisia a trimis chestionare tuturor părților cunoscute ca fiind vizate și tuturor celor care au solicitat un chestionar în termenul prevăzut în avizul de inițiere, și anume reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți din RPC și o asociație de producători, reprezentanții țării în cauză, importatori și utilizatori cunoscuți.
(13)
Două grupuri de producători-exportatori chinezi, „CEPIFINE”, cei patru producători din Uniune reclamanți și un producător din Uniune suplimentar, 13 importatori și comercianți independenți, 5 utilizatori și o asociație din sectorul tipografiei au transmis răspunsuri la chestionare și alte declarații.
(14)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea subvenționării, a prejudiciului care rezultă din aceasta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor autorități de stat și societăți:
(a)
Guvernul Republicii Populare Chineze
-
Ministerul Comerțului din China, Beijing, China
(b)
Producători din Uniune și asociația
-
CEPIFINE, Bruxelles, Belgia
-
Sappi Fine Paper Europe, Bruxelles, Belgia
-
Grupul LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italia, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Franța și TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Spania), Barcelona, Spania
-
Grupul Burgo spa, Altavilla Vicentina, Italia și societățile sale afiliate Burgo Distribuzione srl, Milano, Italia și Ebix sa, Barcelona, Spania
-
Papierfabriek Scheufelen GmbH, Lenningen, Germania
(c)
Producători-exportatori din RPC
(1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingul din care face parte grupul Asia Pulp & Paper (denumit în continuare „APP”)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC
-
Gold Huasheng Paper (Parcul industrial Suzhou) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, orașul Ningbo, provincia Zhejiang, RPC
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, orașul Ningbo, provincia Zhejiang, RPC
(2)
Grupul Chenming Paper (denumit în continuare „Chenming”)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
(d)
Importatori din Uniune
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italia
-
Paperlinx, Northampton, Regatul Unit
1.4. PERIOADA DE ANCHETĂ ȘI PERIOADA EXAMINATĂ
(15)
Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și 31 decembrie 2009 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada examinată”).
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. PRODUSUL ÎN CAUZĂ
(16)
Produsul în cauză este hârtia cretată de calitate superioară, și anume hârtia sau cartonul cretate pe una sau pe ambele fețe (cu excepția hârtiei kraft și a cartonului kraft), în foi sau în rulouri, cu o greutate de minimum 70 g/m2 și de maximum 400 g/m2 și cu un indice de alb (factor de reflexie) de peste 84 (măsurat conform ISO 2470-1), originară din RPC (denumită în continuare „produsul în cauză” sau „HCCS”), încadrată în prezent la codurile NC ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 și ex 4810 99 90.
(17)
HCCS constă în hârtie și carton de calitate superioară, utilizate în general pentru tipărirea de materiale de citit precum reviste, cataloage, rapoarte anuale, anuare. Produsul în cauză include atât foile, cât și rulourile adecvate utilizării în mașini de tipărit alimentate cu hârtie în coli („CutStar”). Rulourile adecvate utilizării în mașini de tipărit alimentate cu hârtie în coli („rulouri de tăiat”) sunt concepute pentru a fi tăiate în bucăți înainte de tipărire, și, prin urmare, se consideră că ele pot înlocui foile de hârtie și fac concurență directă acestora.
(18)
Produsul în cauză nu include rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul. Rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul sunt rulouri care, dacă sunt supuse încercării în conformitate cu standardul de încercare ISO 3783:2006 privind determinarea rezistenței la smulgere - metodă cu viteză accelerată utilizând aparatul de încercare de tip IGT (model electric), conduc la un rezultat inferior valorii de 30 N/m, în cazul măsurătorilor efectuate în sensul transversal al hârtiei, și un rezultat inferior valorii de 50 N/m, în cazul măsurătorilor efectuate în sensul mașinii. De asemenea, spre deosebire de rulourile utilizate în mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în coli, rulourile utilizate în mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul sunt utilizate direct pentru alimentarea mașinilor de tipărit, fără a fi tăiate în prealabil.
(19)
Una dintre părți a susținut că produsul care face obiectul anchetei a fost definit într-un mod prea restrâns și că ar fi trebuit incluse și rulourile de HCCS adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul. S-a susținut că rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul și cele incluse în domeniul de aplicare al prezentei anchete (rulouri de tăiat și coli) aveau aceleași caracteristici tehnice și fizice de bază și nu puteau fi distinse unele de celelalte. În plus, s-a susținut că ambele erau utilizate pentru tipărirea de calitate superioară și că, prin urmare, ele erau interschimbabile într-o anumită măsură.
(20)
Cu toate acestea, contrar afirmației de mai sus, ancheta a confirmat că, într-adevăr, există caracteristici tehnice și fizice diferite, precum umiditatea și rigiditatea, între hârtia utilizată pentru tipărirea cu hârtie în sul și cea utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli. Ancheta a confirmat și că acele caracteristici tehnice enumerate în considerentul (18) se aplică numai pentru rulourile adecvate utilizării în mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul. Ca urmare a acestor diferențe, hârtia pentru tipărirea cu hârtie în sul și cea pentru tipărirea cu hârtie în coli nu pot fi utilizate pentru același tip de mașină de tipărit și, prin urmare, ele nu sunt interschimbabile. Se precizează că toate părțile au fost de acord că cele două tipuri de hârtie sunt diferite în ceea ce privește rezistența la tracțiune și rezistența suprafeței.
(21)
De asemenea, conform afirmațiilor părții respective, clienții ar considera HCCS sub formă de coli, rulouri de tăiat și hârtie în sul ca o piață unică și, prin urmare, canalele de distribuție ar fi aceleași. Caracteristicile tehnice diferite sunt reflectate numai de diferențe minore de preț între aceste grupe de produse.
(22)
Cu toate acestea, din anchetă a reieșit că cele două tipuri de rulouri nu sunt interschimbabile nici din punct de vedere economic, deoarece rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul sunt utilizate pentru tipărirea în cantități mari, se produc în general la comandă și necesită furnizarea exact la timp și, prin urmare, aceste produse nu sunt stocate de intermediari, ci sunt expediate direct către utilizatorii finali, fiind vândute printr-un canal de distribuție diferit față de rulourile pentru tipărirea cu hârtie în coli. Procesul de producție diferit și diferențele privind economiile de scară ale procesului de tipărire sunt reflectate de diferențe clare de preț.
(23)
Mai mult decât atât, în perioada examinată nu s-au importat din RPC rulouri pentru mașini de tipărit alimentate cu hârtie în sul. De asemenea, se poate considera puțin probabil ca aceste produse să fie importate în viitor, deoarece aprovizionarea cu aceste produse de la distanțe mari nu este rentabilă din motivele menționate în considerentul anterior.
(24)
În consecință, afirmațiile de mai sus au fost respinse.
(25)
Aceeași parte a susținut că rezistența la smulgere nu este o caracteristică tehnică adecvată pentru diferențierea între produse, deoarece aceasta ar fi o încercare de natură generală și, în plus, rezultatele încercărilor ar putea fi afectate de conținutul de umiditate al hârtiei supuse încercării. De asemenea, partea a afirmat că pe baza unor încercări diferite realizate în propriul laborator pentru măsurarea rezistenței la smulgere a rulourilor pentru tipărirea în sul produse de producătorii din Uniune, se poate constata că aceste produse nu ar intra în domeniul de aplicare al definiției actuale a produsului, ceea ce ar arăta caracterul inadecvat al criteriului „rezistență la smulgere” pentru a distinge între HCCS pentru tipărirea cu hârtie în sul și cea pentru tipărirea cu hârtie în coli. Pe baza acestor elemente, partea a susținut că excluderea hârtiei în sul s-a realizat în mod arbitrar.
(26)
Nu s-a prezentat niciun element de probă pentru afirmația conform căreia conținutul de umiditate al hârtiei poate determina lipsa de fiabilitate a rezultatelor încercărilor în conformitate cu standardul de încercare ISO 3783:2006.
(27)
Rezultatele încercării au fost prezentate de producătorul-exportator sub forma unui rezumat al rezultatelor încercărilor efectuate în propriul laborator. În special, rezultatele nu au fost puse la dispoziția altor părți interesate, în special din cadrul industriei din Uniune, pentru ca acestea să le examineze și să formuleze observații, iar producătorul-exportator nu a prezentat un rezumat neconfidențial clar, în ciuda unor atenționări repetate.
(28)
După comunicarea constatărilor, producătorul-exportator nu a furnizat alte informații detaliate care ar fi putut contribui la evaluarea fiabilității încercării. Deoarece nu s-a furnizat nicio versiune neconfidențială a acestei încercări, societățile ale căror rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul se afirmă că au fost încercate nu au putut răspunde la constatările încercării. Prin urmare, Comisia nu a putut verifica în mod obiectiv dacă rezultatele prezentate ale încercării erau fiabile și corecte și dacă acestea pot fi utilizate în cadrul anchetei. Pe baza elementelor de care dispune Comisia, s-a considerat că obiectivitatea și fiabilitatea încercării erau insuficiente, întrucât informațiile transmise în mod confidențial nu au putut fi confirmate sau dezmințite de nicio sursă sigură.
(29)
După comunicarea constatărilor, același producător-exportator a prezentat rezultatele unei încercări suplimentare efectuate în numele său de un laborator de încercări extern și a afirmat din nou că HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în sul a fost exclusă în mod arbitrar din domeniul de aplicare al anchetei. Raportul de încercare a indicat că rezistența la smulgere a fost măsurată pe 25 de eșantioane de rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul identificate și furnizate de producătorul-exportator laboratorului ca eșantioane de hârtie produsă de producătorii din Uniune. Conform acestui raport, niciun eșantion de hârtie nu a îndeplinit ambele criterii menționate în considerentul (18).
(30)
Evaluarea raportului de încercare a evidențiat următoarele: în primul rând, raportul încercării efectuate de laboratorul extern s-a referit în special la produse pentru care rezultatele erau irelevante, întrucât marea majoritate a eșantioanelor supuse încercării nu erau de fapt rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul; în al doilea rând, raportul de încercare s-a referit la produse care nu au fost suficient identificate, deoarece pe baza raportului nu s-a putut stabili dacă hârtia supusă încercărilor era pentru tipărire cu hârtie în coli sau pentru tipărire cu hârtie în sul, având în vedere că marca de hârtie descrisă în raport există sub ambele forme. În plus, raportul de încercare nu a oferit nicio garanție că rulourile eșantionate indicate erau într-adevăr cele supuse încercării.
(31)
Ca răspuns la raportul încercării efectuate de laboratorul extern, reclamantul a furnizat rezultatele încercării efectuate de unul dintre producătorii din Uniune utilizând aceleași eșantioane de rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul despre care se afirmă că au fost supuse încercării realizate de laboratorul extern. Această încercare a obținut rezultate diferite. Reclamantul a afirmat că diferențele menționate ar putea fi determinate de existența unor condiții diferite de încercare și, prin urmare, de o potențială neconformitate cu standardul ISO 3783:2006, și anume standardul care ar trebui utilizat pentru măsurarea rezistenței la smulgere, în conformitate cu considerentul (16) din regulamentul provizoriu.
(32)
După comunicarea constatărilor definitive, producătorul-exportator a pus la îndoială caracterul obiectiv al deciziei Comisiei de a refuza rezultatele încercării efectuate de laboratorul extern. El a susținut că expertul independent a realizat o testare oarbă (blind testing) și că aceasta a fost conformă cu standardul ISO relevant. El a furnizat o depoziție a managerului, în care se explică procesul de prelevare a eșantioanelor utilizate în cadrul încercării, pentru a demonstra independența, corectitudinea și reprezentativitatea acesteia.
(33)
În primul rând, obiectivitatea raportului de încercare întocmit de laboratorul extern nu a fost niciodată pusă la îndoială de Comisie; în această privință, faptul că încercarea a fost oarbă este nerelevant. Pe de altă parte, rezervele formulate s-au referit la garanțiile oferite de selectarea și de originea eșantioanelor, și nu la încercarea propriu-zisă. Argumentele producătorului-exportator nu au înlăturat aceste rezerve, întrucât ele nu erau complete, prezentând mai multe neclarități; de exemplu, s-a susținut că produsele altele decât rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul au fost incluse ca urmare a unor erori administrative, sau din cauza unor greșeli ale furnizorilor, care ar fi putut furniza eșantioane greșite.
(34)
Întrucât existau neclarități atât privind originea, cât și natura eșantioanelor de produse despre care se afirmă că au fost supuse încercărilor, iar rezultatele încercărilor realizate de diferitele părți erau contradictorii, s-a considerat că raportul încercării efectuate de laboratorul extern în numele producătorului-exportator chinez nu a demonstrat în mod concludent că încercarea privind rezistența la smulgere nu permite să se distingă între HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul pe de o parte și HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli pe de altă parte. Prin urmare, raportul de încercare nu a demonstrat că HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în sul a fost exclusă arbitrar din domeniul de aplicare al anchetei.
(35)
În ceea ce privește relevanța rezistenței la smulgere ca un criteriu distinctiv pentru rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul, se reamintește că în definiția produsului distincția între cele două grupe de produse se face, printre altele, pe baza utilizării produselor, și anume dacă produsul este adecvat pentru tipărirea cu hârtie în sul sau pentru tipărirea cu hârtie în coli, în funcție de necesitățile mașinilor de tipărit pentru care se utilizează și care se reflectă, printre altele, în caracteristica de rezistență la smulgere. În plus, se menționează că rezistența la smulgere este numai una dintre caracteristicile care deosebesc HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul de hârtia utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli. Considerentele (18) și (20) menționează criterii suplimentare care nu au fost contestate de producătorul-exportator în cauză. Una dintre părți a susținut că umiditatea, conform definiției din considerentul (20), nu reprezintă o caracteristică distinctă de bază pentru a face distincția între produse. Cu toate acestea, în cursul anchetei, alte părți au exprimat puncte de vedere diferite în această privință. În orice caz, s-a constatat că rigiditatea și rezistența la smulgere sunt factorii cei mai relevanți.
(36)
În răspunsul formulat, reclamantul a recunoscut că ar putea exista rulouri care nu satisfac pe deplin toate criteriile de rezistență la smulgere menționate în considerentul (18), dar care ar putea fi totuși utilizate pentru tipărirea cu hârtie în sul. Cu toate acestea, reclamantul și-a menținut punctul de vedere conform căruia rezistența la smulgere este singura încercare care poate stabili cu certitudine că un rulou este într-adevăr adecvat pentru tipărirea cu hârtie în sul, și anume dacă un rulou îndeplinește criteriul rezistenței la smulgere menționat în considerentul (18), acesta este cu siguranță un rulou pentru tipărirea cu hârtie în sul.
(37)
În sprijinul afirmațiilor de mai sus privind rezistența la smulgere, producătorul-exportator s-a referit la anumite argumente aduse de unul dintre producătorii din Uniune reclamanți în cadrul anchetelor antidumping și antisubvenții din SUA, afirmând că producătorul din Uniune ar fi recunoscut atunci că rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul nu pot fi diferențiate pe baza unei încercări de rezistență la smulgere sau prin orice altă măsurare.
(38)
Reclamantul a contestat declarațiile producătorului-exportator și a susținut că, din contra, din procedura desfășurată în SUA rezultă că a fost stabilită o distincție clară între rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul și HCCS.
(39)
În primul rând, trebuie menționat că afirmațiile la care se referă producătorul-exportator au fost formulate în cadrul unor anchete desfășurate în alte jurisdicții și de către părți diferite de cele din procedura actuală, motiv pentru care nu sunt relevante. În al doilea rând, autoritățile SUA din anchetele menționate au constatat că exista o distincție clară între HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli pe de o parte și rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul pe de altă parte. Rulourile de tăiat au fost considerate produse semifinite, în timp ce rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul nu au fost considerate un produs vizat. Autoritățile SUA nu au definit în mod explicit rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul în cadrul definiției produsului. Din acest motiv, în anchetele menționate criteriul rezistenței la smulgere nu a fost relevant pentru definiția produsului.
(40)
Pe baza observațiilor de mai sus, caracteristica tehnică „rezistență la smulgere” a fost confirmată ca fiind o caracteristică fiabilă pentru a descrie HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul.
(41)
Observațiile formulate au evidențiat însă faptul că există rulouri care pot fi utilizate pentru tipărirea cu hârtie în sul chiar dacă nu îndeplinesc toate criteriile încercării de rezistență la smulgere. Din acest motiv, s-a considerat necesar să se definească într-un mod mai detaliat rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul.
(42)
Pentru a oferi un criteriu suplimentar pentru a distinge între rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul care nu satisfac pe deplin criteriul de rezistență la smulgere, reclamantul a sugerat ca un rulou care nu satisface pe deplin criteriul rezistenței la smulgere, dar cu un diametru al tamburului intern mai mic de 80 mm, să fie considerat un rulou pentru tipărirea cu hârtie în sul.
(43)
Autoritățile chineze și producătorul-exportator au susținut că adăugarea diametrului tamburului intern ca nou element în cadrul definiției produsului constituia o revizuire a definiției rulourilor pentru tipărirea cu hârtie în sul și, prin urmare, a produsului în cauză. De asemenea, s-a afirmat că diametrul tamburului intern nu este un criteriu adecvat, întrucât există rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul cu un diametru al tamburului intern mai mare de 80mm, precum și rulouri de tăiat cu un diametru al tamburului intern mai mic de 80mm.
(44)
Comisia a încercat să definească într-un mod mai detaliat rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul și să ofere precizări suplimentare pentru a distinge mai clar între produsul în cauză și alte produse, urmărind, printre altele, să reducă la minimum posibilitatea de a eluda măsurile. Cu toate acestea, elementele de probă furnizate în legătură cu caracterul adecvat al diametrului tamburului intern ca un criteriu alternativ de definire au demonstrat că acest criteriu ar putea determina excluderea din sfera măsurilor a produsului în cauză, și anume rulourile de tăiat cu un diametru al tamburului intern mai mic de 80mm. Prin urmare, acest criteriu de definire a rulourilor adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul a fost abandonat.
(45)
Cele de mai sus nu afectează fiabilitatea metodei conform căreia rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul au fost excluse din obiectul anchetei, metodă contestată de grupul de producători-exportatori chinezi.
(46)
În cursul anchetei, anumite părți au susținut că hârtia multistrat și cartonul multistrat (în conformitate cu definiția din considerentul (47)) ar trebui să fie excluse din obiectul anchetei. Părțile respective au declarat că hârtia multistrat și cartonul multistrat au caracteristici fizice diferite, precum straturile multiple, o mai mare rigiditate și o mai mică densitate și că utilizarea finală a acestor produse este diferită, deoarece ele sunt în general utilizate pentru cutiile pliante și pentru ambalaje. Aceste părți au susținut, în final, că hârtia și cartonul unistrat și hârtia și cartonul multistrat se deosebesc cu ușurință prin aspectul lor fizic.
(47)
Hârtia multistrat și cartonul multistrat, astfel cum sunt definite în notele explicative pentru poziția 4805 din Sistemul armonizat, sunt produse obținute prin presarea a două sau mai multe straturi umede de pastă de hârtie, care au cel puțin o caracteristică diferită între ele. Aceste diferențe pot apărea ca urmare a tipurilor de pastă de hârtie utilizate (de exemplu deșeuri reciclate), a metodei de fabricare (de exemplu mecanică sau chimică) sau, dacă pastele de hârtie sunt de același tip și au fost produse prin aceeași metodă, ca urmare a gradului de prelucrare (de exemplu nealbite, albite sau colorate).
(48)
Ancheta a confirmat că hârtia și cartonul multistrat au unele caracteristici fizice și tehnice diferite; mai exact, există mai multe straturi de pastă de hârtie, care le conferă o rigiditate mai mare. Hârtia și cartonul multistrat sunt produse printr-o metodă de fabricare diferită, care necesită o mașină de hârtie diferită de cea utilizată pentru producția de HCCS, deoarece în cursul fabricării mai multe straturi de pastă de hârtie sunt stratificate astfel încât să formeze un singur produs. De asemenea, hârtia și cartonul multistrat au utilizări diferite (în special ambalarea) față de HCCS, care este utilizată pentru tipărirea de calitate superioară a materialelor promoționale, a revistelor, etc. Se consideră deci că hârtia și cartonul multistrat, astfel cum sunt definite în considerentul (47), nu constituie produsul în cauză. Prin urmare, codurile NC menționate care acoperă importurile de hârtie multistrat și de carton multistrat sunt excluse din obiectul anchetei.
(49)
În ultimul rând, un producător chinez a afirmat că așa-numitul „carton” ar trebui exclus din obiectul anchetei, deoarece el nu se încadrează în definiția hârtiei de calitate superioară (cretată sau nu) ca urmare a unor pretinse diferențe privind greutatea, grosimea și rigiditatea ei. S-a constatat că termenul „carton” este în general utilizat pentru hârtia cu conținut ridicat de substanțe, astfel încât hârtia devine în general mai grea; prin urmare, „cartonul” este definit ca o hârtie cu o greutate de bază de peste 224 g/m2. Cu toate acestea, din anchetă reiese că diferența de greutate nu are un impact semnificativ asupra celorlalte caracteristici fizice și tehnice și a utilizărilor finale în funcție de care el ar putea fi distins de produsul în cauză. De asemenea, s-a observat că, așa cum se arată în considerentul (16), toată HCCS cu o greutate între minimum 70 g/m2 și maximum 400 g/m2 a fost inclusă explicit în definiția produsului în cauză. Prin urmare, cartonul este considerat ca fiind produsul în cauză.
2.1.1. PRODUSUL SIMILAR
(50)
S-a constatat faptul că produsul vizat, produsul fabricat și vândut pe piața internă a RPC și produsul fabricat și vândut pe piața Uniunii de către producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări de bază. Prin urmare, aceste produse sunt considerate ca fiind similare, în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.
3. EȘANTIONAREA
3.1. EȘANTIONAREA PRODUCĂTORILOR-EXPORTATORI DIN RPC
(51)
Numai două grupuri de exportatori din RPC s-au făcut cunoscute și au răspuns la cererea de date de eșantionare din avizul de inițiere. Un grup (Chenming) reprezintă doi producători-exportatori afiliați, iar celălalt grup (APP) reprezintă 4 producători-exportatori afiliați. Producătorii-exportatori cooperanți reprezintă exporturile totale ale produsului în cauză din RPC către Uniune. În aceste circumstanțe, Comisia a decis că eșantionarea nu era necesară pentru producătorii-exportatori din RPC.
(52)
S-a constatat că doi dintre cei patru producători-exportatori din grupul APP produceau numai carton multistrat, menționat în considerentul (47). În acest context, se reamintește că s-a constatat că este necesar să se excludă cartonul multistrat din definiția produsului care face obiectul prezentei anchete. Se reamintește că, de asemenea, cartonul multistrat a fost exclus din domeniul de aplicare a procedurii antidumping paralele. Prin urmare, se constată că cei doi producători-exportatori afiliați despre care s-a constatat că produc numai carton multistrat nu sunt vizați de prezenta procedură. Prin urmare, constatările prezentate în prezentul regulament nu se bazează pe informațiile și datele privind cei doi producători menționați anterior.
3.2. EȘANTIONAREA PRODUCĂTORILOR DIN UNIUNE
(53)
Ținând cont de numărul potențial mare de producători din Uniune, în avizul de inițiere s-a avut în vedere posibilitatea de a se recurge la eșantionare, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Cu toate acestea, după examinarea informațiilor transmise și dat fiind că numai patru producători din Uniune s-au făcut cunoscuți în termenele stabilite în avizul de inițiere, s-a decis că eșantionarea nu era necesară. S-a considerat că cei patru producători menționați anterior sunt reprezentativi (acoperind 61 % din producția totală) pentru industria din Uniune, astfel cum este definită în considerentul (372). Informațiile furnizate de cele patru societăți au fost verificate la fața locului și au fost utilizate pentru microindicatori, după cum se arată în considerentul (386).
3.3. EȘANTIONAREA IMPORTATORILOR INDEPENDENȚI
(54)
Ținând cont de numărul potențial mare de importatori, în avizul de inițiere s-a avut în vedere posibilitatea de a se recurge la eșantionare, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Cu toate acestea, după examinarea informațiilor prezentate și ținând seama de numărul mic de importatori care și-au făcut cunoscută intenția de a coopera, s-a decis că eșantionarea nu este necesară.
4. SUBVENȚIONAREA
4.1. OBSERVAȚII PRELIMINARE
(55)
Se reamintește că atât autoritățile chineze, cât și producătorii-exportatori chinezi au transmis răspunsuri la chestionare și au acceptat vizite la fața locului pentru verificarea răspunsurilor.
(56)
În ceea ce privește autoritățile chineze, după transmiterea răspunsului la chestionar, Comisia a trimis părții chineze trei cereri de clarificări și o scrisoare prealabilă verificării. Comisia a acordat autorităților chineze suficient timp pentru pregătirea și transmiterea declarațiilor, de fiecare dată când acest lucru a fost necesar și justificat. S-au acordat autorităților chineze prelungiri de termen substanțiale, și anume două săptămâni pentru răspunsul la chestionar, rezultând astfel un termen total de 49 de zile pentru transmiterea răspunsului la chestionar, și trei săptămâni pentru răspunsul la prima cerere de clarificări, rezultând un termen total de 40 de zile.
(57)
Înainte de vizita de verificare la fața locului, autoritățile chineze au cerut Comisiei să furnizeze informații suplimentare în scris, în special o listă a tuturor întrebărilor pe care intenționează să le pună în cursul vizitei de verificare, plus o listă a tuturor departamentelor guvernamentale a căror participare la vizita de verificare era preconizată. S-a susținut că, în absența acestor informații, Comisia nu și-ar îndeplini obligațiile ca autoritate responsabilă cu ancheta prevăzute în Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii (denumit în continuare „acordul SMC”) și, în special, cele din anexa VI paragraful 8. De asemenea, autoritățile chineze au afirmat că, în absența acestor informații, ele nu ar fi în măsură să garanteze rezultatul anchetei.
(58)
Comisia și-a exprimat cu respect dezacordul cu cererea autorităților chineze. Se precizează că, în acest sens, Comisia a îndeplinit toate condițiile relevante din paragraful 8 al anexei VI la acordul SMC, precum și de la articolul 26 din regulamentul de bază. A fost trimisă autorităților chineze o scrisoare detaliată prealabilă verificării care confirma calendarul (zile și categorii de sisteme de discutat în fiecare zi a verificării) și solicita prezența autorităților responsabile pentru sistemele relevante și a funcționarilor implicați în pregătirea declarațiilor autorităților chineze. De asemenea, Comisia a explicat, înainte de vizitele de verificare la fața locului, că numai autoritățile chineze cunosc entitățile responsabile pentru sistemele care fac obiectul anchetei, precum și funcționarii care sunt cei mai în măsură să participe la anchetă și să răspundă la întrebări. În ceea ce privește lista întrebărilor specifice, Comisia a explicat înainte de verificarea la fața locului și în cursul acesteia că o astfel de listă nu este solicitată nici de OMC, nici de legislația UE, și că scopul anchetei este de a verifica răspunsul autorităților chineze la chestionar și declarațiile suplimentare relevante; prin urmare, verificarea ar respecta structura acestor documente. S-a explicat că, de asemenea, Comisia va încerca să obțină și să clarifice informațiile suplimentare necesare în cadrul procedurii în curs, dar că întrebările precise în acest context vor depinde de informațiile furnizate de autoritățile chineze ca urmare a verificării inițiale a răspunsurilor lor. Înainte de vizita de verificare la fața locului, s-a explicat autorităților chineze că refuzul de a furniza informațiile necesare pentru a sprijini verificarea de către autoritatea responsabilă cu ancheta a informațiilor și datelor considerate necesare în cadrul procedurii ar putea compromite grav ancheta. S-au amintit, de asemenea, autorităților chineze consecințele dispozițiilor de la articolul 28 din regulamentul de bază.
(59)
În cursul vizitei de verificare la fața locului la Ministerul Comerțului din China, situat în Beijing, Comisia a încercat să verifice informațiile furnizate pe baza documentelor justificative utilizate pentru a pregăti răspunsul autorităților chineze, în conformitate cu dispozițiile de la articolele 11 și 26 din regulamentul de bază. În acest context, Comisia a ajuns la constatrea preliminară că lipsa informațiilor și a documentelor justificative nu permite verificarea adecvată a răspunsului la chestionar. În plus, anumite informații nu au fost transmise deloc, deși au fost solicitate în mod expres, iar la anumite întrebări nu s-a primit niciun răspuns. Autoritățile chineze au fost informate cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază.
(60)
Autoritățile chineze au afirmat că autoritatea responsabilă cu ancheta ar trebui să stabilească informațiile necesare într-un mod rezonabil, care să nu constituie un abuz de drepturi. De asemenea, s-a afirmat că, deși informațiile sunt considerate a nu fi ideale din toate punctele de vedere, ele ar trebui să fie luate în considerare. Pe baza argumentelor de mai sus, autoritățile chineze au susținut că au cooperat în cea mai mare măsură posibilă și că răspunsul la chestionar era complet. De asemenea, s-a susținut că verificarea la fața locului a fost programată necorespunzător, întrucât scrisoarea prealabilă verificării nu a explicat în mod rezonabil ceea ce urma să fie verificat, iar Comisia nu a realizat vizite la fața locului specifice în cadrul fiecărei entități de administrație publică. De asemenea, s-a susținut că Comisia a impus o sarcină nejustificată asupra autorităților chineze și că a solicitat informații irelevante și inutile.
(61)
În privința calendarului verificării la fața locului, se reamintește că autoritățile chineze au fost de acord cu momentul, cu programul vizitei și cu locul de desfășurare. Discuțiile privind momentul vizitei la fața locului au avut loc în august 2010. Comisia a propus inițial ca vizita de verificare la fața locului să aibă loc în prima săptămână a lunii octombrie 2010 și ulterior a modificat această propunere de două ori, pe baza cererilor autorităților chineze, mai întâi pentru a doua săptămână a lunii octombrie 2010, și apoi pentru a treia săptămână a lunii octombrie 2010. Prin urmare, plângerile privind programarea vizitelor la fața locului nu sunt întemeiate, întrucât Comisia a făcut tot posibilul pentru a satisface orice solicitare justificată din partea Chinei. În privința informațiilor solicitate, se menționează că autoritățile chineze nu au contestat niciodată forma chestionarului sau modul în care informațiile au fost solicitate. Ministerul Comerțului din China a transmis în numele autorităților chineze răspunsul la chestionar și declarațiile ulterioare. Comisia a cerut informații considerate necesare pentru a ajunge la o constatare reprezentativă și a menținut coerența cererilor sale, solicitând mereu aceleași date și informații în cursul anchetei și invitând autoritățile chineze să ofere explicații privind informațiile furnizate și implicațiile lor asupra sistemelor vizate de anchetă.
4.2. SISTEME SPECIFICE
(62)
Pe baza informațiilor cuprinse în plângere și a răspunsurilor la chestionarul Comisiei, următoarele sisteme, în cadrul cărora s-a presupus că au fost acordate subvenții de către autoritatea guvernamentală, au făcut obiectul unei anchete:
(I)
Acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale pentru industria hârtiei cretate
(II)
Programe privind impozitele pe profit
-
Politicile fiscale preferențiale pentru societățile care sunt recunoscute ca întreprinderi cu tehnologie înaltă sau nouă
-
Politicile fiscale preferențiale pentru cercetare și dezvoltare
-
Scutirea referitoare la dividendele între întreprinderile rezidente calificate
(III)
Programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import
-
Scutiri de TVA și tarifare pentru echipamentele importate
-
Reduceri de TVA pentru echipamentele produse pe plan intern
-
Taxe pentru întreținerea orașelor și taxe de construcție, precum și suprataxe pentru educație plătibile de către întreprinderile cu investiții străine
(IV)
Programe de finanțare
-
Mărci celebre
-
Fonduri speciale pentru încurajarea proiectelor de investiții străine
-
Asistență pentru societățile citate în proceduri antidumping
-
Finanțarea pentru modernizarea tehnologică a orașului Shouguang
-
Fondul drepturilor de proprietate intelectuală pentru Parcul industrial Suzhou
-
Fondul de subvenții pentru dezvoltarea sectorului industrial de înaltă tehnologie
-
Premiul acordat de parcul industrial din Suzhou pentru susținerea creșterii economice
-
Fondul special pentru tratarea poluării hidrice a lacului Taihu din provincia Jiangsu
-
Fondurile speciale pentru reducerea consumului de energie în Parcul industrial Suzhou
-
Fondul special pentru reducerea totalului emisiilor principalilor poluanți la nivel municipal în municipalitatea Suzhou
-
Subvenția pentru reducerea consumului de apă și pentru reducerea emisiilor
-
Premiul pentru protecția mediului acordat de Biroul pentru protecția mediului din Suzhou
-
Premiul pentru reducerea consumului de energie din Shouguang
(V)
Rate preferențiale pentru bunuri și servicii oferite de autoritățile publice
-
Acordarea drepturilor de folosire a terenurilor
-
Furnizarea de substanțe chimice necesare pentru fabricarea hârtiei
-
Furnizarea energiei electrice
4.2.1. ACORDAREA DE ÎMPRUMUTURI ÎN CONDIȚII PREFERENȚIALE PENTRU INDUSTRIA HÂRTIEI CRETATE
(a) Introducere
(63)
Se afirmă că producătorii chinezi ai produsului în cauză beneficiază de împrumuturi cu dobândă mică din partea băncilor de susținere a politicilor guvernamentale și a băncilor comerciale deținute de stat, în conformitate cu politica autorităților chineze privind acordarea de sprijin financiar pentru a încuraja creșterea și dezvoltarea industriei hârtiei în China. Astfel cum arată planurile cincinale și politica industrială, au existat inițiative de finanțare preferențială acordată de sistemul bancar industriei de fabricare a hârtiei.
(b) Utilizarea elementelor disponibile
(64)
Pe baza informațiilor incluse în plângere, Comisia a încercat să examineze împrumuturile acordate de sectorul bancar industriei hârtiei cretate. În acest scop, s-a considerat necesar să se solicite autorităților chineze să furnizeze în răspunsul la chestionar și în declarațiile ulterioare informații și date specifice privind o serie de planuri și proiecte ale guvernului de încurajare a dezvoltării sectorului chinez al hârtiei. Aceste planuri și proiecte sunt:
-
Al X-lea Plan cincinal pentru economia civilă și dezvoltarea socială (denumit în continuare „al X-lea plan cincinal”)
-
„Al X-lea plan cincinal” privind industria de fabricare a hârtiei (denumit în continuare „planul privind industria de fabricare a hârtiei”)
-
Al X-lea plan cincinal și planul special pentru 2010 privind realizarea unui proiect național de integrare a silviculturii și a sectorului fabricării hârtiei („proiectul de integrare”)
-
Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale (denumită în continuare „decizia nr. 40”)
-
registrul privind readaptarea structurilor industriale (denumit în continuare „registrul”)
-
Orientările pentru Al XI-lea plan cincinal de dezvoltare economică și socială națională (2006-2010) (denumit în continuare „al XI-lea plan cincinal”)
-
Circulara Consiliului de Stat privind îndeplinirea obiectivelor majore din cel de-al XI-lea plan cincinal și repartizarea sarcinilor (denumită în continuare „circulara de punere în aplicare a celui de-al XI-lea plan cincinal”)
-
Politica de dezvoltare 2007 a industriei de fabricare a hârtiei (denumită în continuare „planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei”)
-
Planul de dezvoltare din Guandong
-
Al XI-lea plan cincinal al orașului Zhanjiang
-
Al XI-lea plan cincinal al municipalității Jining
(65)
Autoritățile chineze au furnizat doar parțial informațiile solicitate privind planurile menționate. Doar două dintre planurile solicitate au fost furnizate integral, și anume versiunea în limba chineză împreună cu o traducere în engleză (decizia nr. 40 și registrul privind readaptarea structurilor industriale). În ceea ce privește cele trei planuri regionale solicitate inițial de Comisie, autoritățile chineze au afirmat că ele nu erau relevante deoarece producătorii-exportatori cooperanți nu sunt situați în regiunile respective. Prin urmare, planurile nu au fost furnizate. Comisia a acceptat acest lucru, dar a solicitat planurile de dezvoltare pentru zonele (regiuni, provincii, municipalități) în care se află sediile producătorilor-exportatori cooperanți. Autoritățile chineze au transmis versiunile în limba chineză ale celui de-al XI-lea plan cincinal pentru provincia Jiangsu și ale celui de-al XI-lea plan cincinal pentru provincia Shandong, dar fără a furniza o traducere, nici măcar pentru cuprinsul documentelor. În legătură cu două planuri care nu au fost transmise, autoritățile chineze au declarat că ele acoperă perioada dintre 2000 și 2005, nemaifiind deci relevante. Comisia a acceptat această declarație. Celelalte planuri au fost furnizate doar în chineză (proiectul de integrare, al XI-lea plan cincinal, circulara de punere în aplicare a celui de-al XI-lea plan cincinal, planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei), împreună cu traducerea în engleză a cuprinsurilor. Autoritățile chineze au afirmat că cererile Comisiei erau prea împovărătoare, că resursele de care dispun sunt limitate și că, prin urmare, nu intenționau să traducă textele.
(66)
În ceea ce privește cele de mai sus, se menționează că informațiile solicitate de Comisie au fost considerate necesare pentru anchetă întrucât documentele menționate anterior au fost identificate în plângere. În plus, Comisia a subliniat în mod repetat necesitatea ca documentele solicitate să fie furnizate în engleză. Versiunea în engleză este necesară pentru astfel de documente semnificative pentru că nu a fost posibil să se stabilească doar pe baza cuprinsului care parte a documentului era relevantă pentru anchetă. În plus, planurile transmise de China nu erau voluminoase și s-a constatat că există versiuni în engleză ale documentației relevante, provenind fie din surse independente (cabinete juridice specializate în legislația chineză), fie din anchete antisubvenție desfășurate în China de Statele Unite ale Americii („SUA”).
(67)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia a avut posibilitatea de a verifica numai următoarele documente: decizia nr. 40, registrul și planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, a căror versiune în limba engleză a fost furnizată în plângere și a fost transmisă, de asemenea, de un producător-exportator.
(68)
Pentru a examina nivelul intervenției autorităților publice pe piața financiară chineză și pentru a obține privirea de ansamblu necesară asupra sectorului financiar din RPC, Comisia a cerut informații privind proporția în care instituțiile financiare sunt deținute de autoritățile publice și privind înregistrările sumelor/procentelor din împrumuturi acordate de băncile deținute de stat. Autoritățile chineze au susținut că nu dețineau înregistrări privind acțiunile băncilor, deși articolul 61 din Legea nr. 13 privind băncile comerciale [2003] prevede că băncile trebuie să comunice aceste date „organismului de reglementare a sectorului bancar din cadrul Consiliului de Stat și Băncii Populare Chineze”. În ceea ce privește sumele/procentele din împrumuturi acordate de băncile deținute de stat, autoritățile chineze au confirmat că deși există date relevante, comunicarea lor nu este posibilă. În plus, Comisia a facilitat ulterior activitatea autorităților chineze limitând informațiile solicitate privind proporția deținerii de către stat doar la acele instituții financiare în legătură cu care s-a constatat că acordă împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți. Cu toate acestea, autoritățile chineze nu au furnizat date relevante nici pentru acest segment restrâns de instituții financiare care își desfășoară activitatea în China.
(69)
Pentru a examina politicile de împrumut ale băncilor chineze (de ex. metodele utilizate pentru a stabili ratele dobânzii pentru împrumuturi, evaluarea împrumuturilor etc.), s-a cerut autorităților chineze să furnizeze informații privind politicile urmate de autoritățile de stat relevante, și anume Banca Populară a Chinei (denumită în continuare „BPC”) și Comisia de Reglementare Bancară. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație relevantă privind politicile de împrumut. Nu s-au furnizat documente, regulamente sau orientări adresate sistemului bancar de către BPC pentru a documenta rolul BPC în privința stabilirii ratelor dobânzii și relația sa cu sistemul bancar. În plus, nu s-au oferit explicații, deși fuseseră solicitate în mod expres, cu privire la aplicarea Legii nr. 13 privind băncile comerciale [2003] și în special a articolelor 34, 38 și 39, care stabilesc normele fundamentale de reglementare a împrumuturilor și a altor activități ale băncilor comerciale.
(70)
Pentru a examina politicile de împrumut ale băncilor chineze care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți în cursul PA, Comisia a cerut autorităților chineze să organizeze întrevederi cu bănci specifice care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți pentru a verifica informațiile privind acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei de HCCS din China. Autoritățile chineze au afirmat că nu erau în măsură să intervină în ceea ce privește băncile deținute de stat pentru a organiza astfel de întrevederi. Prin urmare, nu s-a primit de la băncile chineze niciun element de probă care să demonstreze dacă și în ce măsură acestea evaluează riscul de credit atunci când acordă împrumuturi.
(71)
Autoritățile chineze au fost informate cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază. Ca urmare a acestei lipse de cooperare, a fost necesar să se ia în considerare nu doar documentele relevante ale autorităților chineze furnizate de alte părți, ci și informațiile provenind din surse secundare, inclusiv plângerea și informații disponibile public pe internet. Autoritățile chineze au contestat utilizarea elementelor disponibile, dar nu au oferit alte elemente de probă.
(72)
De asemenea, s-a solicitat producătorilor-exportatori cooperanți organizarea unor întrevederi cu bănci specifice care le-au acordat împrumuturi în cursul PA, pentru a verifica informațiile privind acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei HCCS din China. Nu a avut însă loc nicio întrevedere de acest fel. Producătorii-exportatori cooperanți au transmis cererile repetate ale Comisiei privind organizarea acestor întrevederi, dar băncile relevante au refuzat să coopereze la anchetă. Producătorii-exportatori cooperanți au fost informați cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază. Având în vedere lipsa de cooperare, se consideră necesar ca orice constatări privind împrumuturile acordate de bănci producătorilor-exportatori cooperanți să se bazeze pe elementele disponibile. Producătorii-exportatori cooperanți au contestat utilizarea elementelor disponibile, dar nu au oferit alte elemente de probă.
(73)
Un producător-exportator chinez a fost invitat să furnizeze informații specifice privind un acord specific de restructurare a datoriilor încheiat cu trei bănci chineze. Producătorul-exportator menționat anterior a refuzat să furnizeze informațiile necesare. Prin urmare, nu a fost posibil să se verifice acordul global relevant și contractele de împrumut aferente, precum și toate aspectele specifice precum durata împrumuturilor, programul de rambursare a împrumutului și ratele dobânzii. Producătorul-exportator cooperant a fost informat cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază. Având în vedere lipsa de cooperare, s-a considerat necesar ca orice constatări privind împrumuturile relevante acordate de bănci producătorului-exportator cooperant să se bazeze pe elementele de fapt disponibile. Producătorul-exportator cooperant a contestat utilizarea elementelor disponibile, dar nu a oferit alte elemente de probă.
(c) Constatările anchetei
(i) Intervenția autorităților publice în sectorul financiar-bancar pentru acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei de fabricare a hârtiei
- Rolul planurilor guvernamentale
(74)
Ancheta a stabilit existența unor planuri politice specifice relative la industria de fabricare a hârtiei. Aceste planuri stipulează că autoritățile de stat monitorizează îndeaproape performanțele industriei de fabricare a hârtiei și adoptă măsuri specifice (de ex. decrete de punere în aplicare) în vederea îndeplinirii obiectivelor planurilor politice. În plus, ancheta a stabilit și că planurile politice prevăd acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale pentru industria de fabricare a hârtiei.
(75)
Într-adevăr, în urma examinării deciziei nr. 40 și a secțiunii specifice privind finanțarea a planului 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, a devenit evident că sistemul chinez de planificare de stat indică băncilor să acorde împrumuturi industriei de fabricare a hârtiei.
(76)
În privința deciziei nr. 40, se menționează că actul respectiv este un ordin emis de Consiliul de Stat, care este cel mai înalt organism administrativ din RPC, având astfel un caracter obligatoriu pentru alte organisme ale administrației publice și pentru operatorii economici. Decizia clasifică sectoarele industriei în „proiecte încurajate, restrictive sau eliminate”. Decizia respectivă constituie un document de orientare a politicii industriale; împreună cu registrul, ea arată modul în care autoritățile chineze aplică o politică de încurajare și de sprijin pentru anumite grupuri de întreprinderi sau anumite industrii, precum industria hârtiei, clasificate în registru ca „industrii încurajate”. În privința numărului de industrii clasificate ca încurajate, se menționează că acestea sunt în total 26, reprezentând doar o parte a economiei chineze. În plus, doar anumitor activități din cadrul celor 26 de sectoare li s-a acordat statutul „încurajat”. De asemenea, decizia nr. 40 prevede, la articolul 17, că „proiectele de investiții încurajate” vor beneficia de avantaje și stimulente specifice (sprijin financiar, scutiri de taxe la import, scutiri de TVA, scutiri de impozite). Pe de altă parte, în privința „proiectelor restrictive și eliminate”, decizia nr. 40 împuternicește autoritățile de stat să intervină direct pentru a reglementa piața. Astfel, articolele 18 și 19 cer autorității relevante să împiedice acordarea de împrumuturi de către instituțiile financiare; aceleași articole dispun ca departamentul de stat pentru administrarea prețurilor să mărească prețul electricității și să ceară societăților de furnizare a energiei electrice să înceteze furnizarea electricității către astfel de „proiecte restrictive și eliminate”. Ținând cont de cele de mai sus, este evident că decizia nr. 40 conține prevederi obligatorii pentru toate instituțiile economice, sub forma unor directive privind promovarea și sprijinul industriilor încurajate, una dintre acestea fiind industria de fabricare a hârtiei.
(77)
În ceea ce privește planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, se menționează că acesta prevede condiții, orientări și obiective specifice pentru industria de fabricare a hârtiei. El descrie situația industriei de fabricare a hârtiei din China (de ex. numărul întreprinderilor, producția, consumul și exporturile, statistici privind tipul de materii prime folosite). Planul stabilește politicile și obiectivele pentru industria de fabricare a hârtiei în ceea ce privește planificarea industrială, utilizarea materiilor prime, a tehnologiei și a echipamentelor, structura produselor și structura organizațională a producătorilor de hârtie. De asemenea, textul stabilește „criterii de admitere”, prevăzând pentru industria de fabricare a hârtiei cerințe specifice privind raportul active/pasive, evaluări de credit specifice, precum și obiective specifice privind economiile de scară, cotele de piață, consumul de energie și de apă care trebuie îndeplinite de societăți. El cere întreprinderilor să elaboreze planuri de dezvoltare bazate pe planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei. De asemenea, se indică provinciilor și regiunilor să participe la punerea în aplicare a planului, un întreg capitol fiind dedicat „investițiilor și finanțării” pentru industria fabricării hârtiei. Un aspect relevant în această privință este faptul că se afirmă în mod explicit că instituțiile financiare nu acordă împrumuturi pentru niciun proiect care nu respectă normele prevăzute în plan. În concluzie, din text și din formularea utilizată rezultă cu claritate că planul 2007 privind industria din de fabricare a hârtiei este un instrument de stat specific având obiectivul de a reglementa industria fabricării hârtiei din China și că nu poate fi considerat altceva decât un instrument de politică industrială cu caracter obligatoriu care trebuie pus în aplicare de către părțile interesate din China (autoritățile de stat, instituțiile financiare și producătorii).
(78)
Autoritățile chineze au susținut că planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei trebuie considerat un plan de orientări fără caracter obligatoriu. De asemenea, s-a susținut că, în același context, niciunul dintre planurile și proiectele guvernamentale nu are caracter juridic obligatoriu și că, prin urmare, în cadrul lor nu se pot acorda contribuții financiare sau avantaje. Cu toate acestea, simpla lectură a textului planului 2007 privind industria de fabricare a hârtiei și a prevederilor specifice menționate anterior evidențiază faptul că documentul nu poate fi considerat o orientare fără caracter obligatoriu. În această privință, se menționează că în planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei se afirmă, printre altele: „Politica de dezvoltare industrială este elaborată pe baza cerințelor de perfecționare a reformei economiei de piață socialiste, precum și a actelor cu putere de lege și normelor administrative relevante, pentru a realiza un sistem comercial echitabil și un mediu favorabil dezvoltării, pentru a soluționa problemele existente în dezvoltarea industriei de fabricare a hârtiei și a dirija o dezvoltare sănătoasă a industriei”. În privința celorlalte planuri și proiecte enumerate în considerentul (64), se menționează că cel puțin unul dintre acestea se referă la o circulară de punere în aplicare a celui de-al XI-lea plan cincinal. Ar fi dificil de înțeles cum ar fi posibil ca pentru un document (un plan guvernamental) despre care se afirmă că nu are caracter juridic obligatoriu să existe un act de punere în aplicare cu caracter obligatoriu (în cazul de față, o circulară a Consiliului de Stat).
(79)
În plus, articolul 34 din Legea nr. 13 privind băncile comerciale [2003] prevede că băncile „își desfășoară activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și dezvoltării sociale și sub îndrumarea politicii industriale de stat”. În cazul de față, politica industrială de stat relevantă este planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei. Prin urmare, concluzia logică este că împrumuturile primite de producătorii de HCCS de la băncile comerciale deținute de stat se acordă în conformitate cu directivele guvernului.
(80)
A fost, de asemenea, examinat rolul Comisiei Naționale pentru Dezvoltare și Reformă (denumită în continuare „CNDR”). Autoritățile chineze au susținut că CNDR este o agenție a Consiliului de Stat care coordonează politica macroeconomică și gestionează investițiile autorităților publice. Această autoritate de stat a elaborat, printre alte planuri, planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei. Au fost solicitate în mod explicit informații privind cadrul juridic în care CNDR a fost instituită și își desfășoară activitatea, de exemplu statutul său, dar nu au fost transmise astfel de informații. Singura explicație furnizată de autoritățile chineze a fost că cel mai înalt organism administrativ din RPC, Consiliul de Stat, dă instrucțiuni pe care CNDR trebuie să le urmeze și că, în orice caz, aceste informații nu sunt relevante pentru anchetă. Acest argument nu poate fi acceptat. Statutul autorității care elaborează planuri guvernamentale este considerat relevant pentru anchetă, întrucât planurile și proiectele guvernamentale sunt examinate în cadrul prezentei proceduri. Comisia a cerut informații și în legătură cu motivele pentru care CNDR colectează în permanență informații detaliate de la societăți. Autoritățile chineze au explicat că informațiile puteau fi colectate prin intermediul asociațiilor industriale și al altor surse publice. Cu toate acestea, existența unui mecanism sistematic de colectare a datelor privind societățile în vederea utilizării sale în cadrul planurilor și al proiectelor guvernamentale indică faptul că aceste planuri și proiecte sunt considerate un element important al politicii industriale de stat.
(81)
Din cele de mai sus rezultă că orice decizie luată de instituțiile financiare în ceea ce privește industria de fabricare a hârtiei ar trebui să ia în considerare necesitatea de a îndeplini obiectivele planurilor politice relevante. Într-adevăr, societăților calificate în cadrul acestor planuri politice ca „industrii încurajate” li se acordă un rating de credit ridicat, ceea ce are consecințe directe asupra evaluării bonității de către sistemul financiar chinez. În plus, din examinarea secțiunii specifice privind finanțarea din planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei și a unei note privind evaluarea creditului transmisă de un producător-exportator cooperant rezultă clar că sistemul chinez de planificare de stat cere băncilor să acorde împrumuturi industriei de fabricare a hârtiei, iar societățile sunt considerate ca având un rating de credit ridicat dacă se califică pentru a fi incluse în planuri politice specifice. Se cuvine să se menționeze că nota privind evaluarea creditului obținută în cadrul anchetei stabilește o legătură directă între perspectivele pozitive ale societății, pe de o parte, și existența planurilor politice privind fabricarea hârtiei și îndeplinirea obiectivelor lor, pe de altă parte. Există, de asemenea, dovezi că autoritățile de stat monitorizează performanțele societăților, examinând anual licențele lor comerciale și colectând în acest mod date pentru statistici financiare și statistici privind performanțele. În plus, informațiile transmise de producătorii-exportatori cooperanți oferă dovezi că BPC monitorizează, în conformitate cu prevederile de la articolul 9 din regulamentul privind înregistrarea și consultarea băncilor, situația împrumuturilor acordate societăților, prin examinarea anuală a creditelor de care beneficiază societățile în fiecare an.
(82)
Toate elementele de mai sus demonstrează legătura dintre planurile politice specifice și finanțarea industriei de fabricare a hârtiei.
- Intervenția autorităților publice în sectorul bancar
(83)
În privința producătorilor-exportatori cooperanți, ancheta a stabilit că doi dintre aceștia beneficiau, în majoritatea cazurilor în mod automat, de cea mai mică rată a dobânzii posibilă în cadrul limitelor prevăzute de BPC, iar alți doi producători-exportatori cooperanți au beneficiat în 2008 de o importantă reeșalonare a datoriilor. Băncile chineze de stat au cumpărat toate datoriile față de bănci străine, iar datoriile reeșalonate nu au determinat o primă de risc semnificativă cu o valoare mai ridicată decât rata de referință a dobânzii BPC.
(84)
În plus, ancheta a stabilit că piața financiară chineză este caracterizată de intervenția autorităților publice întrucât majoritatea principalelor bănci sunt deținute de stat. Autoritățile chineze nu au furnizat decât informații foarte limitate privind participarea/deținerea băncilor din China. Cu toate acestea, astfel cum se arată mai jos, Comisia a cules informațiile disponibile pentru a ajunge la o constatare reprezentativă. Pentru a analiza dacă băncile sunt entități împuternicite sau care exercită autoritatea publică, Comisia a căutat informații privind nu numai deținerea de către stat a băncilor, ci și caracteristici precum prezența autorităților publice în consiliul de administrație, controlul exercitat de autoritățile publice asupra activităților, îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice, sau dacă entitățile au fost instituite prin statut.
(85)
Pe baza informațiilor disponibile, se constată că băncile deținute de stat din China controlează cea mai mare cotă de piață și sunt actorii predominanți pe piața financiară chineză; conform cercetării din 2006 realizate de Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez, băncile deținute de stat ar putea reprezenta peste 2/3 din piața chineză. În legătură cu acest subiect, Examinarea politicii comerciale a Chinei realizată de OMC arată că „Nivelul ridicat al deținerii de către stat este o altă trăsătură importantă a sectorului financiar din China” (5). Se cuvine să se menționeze că cele patru mari bănci deținute de stat (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank și Industrial and Commercial Bank) par să reprezinte peste jumătate din sectorul bancar chinez. Băncile de susținere a politicilor și alte bănci controlate de stat sunt deținute de stat într-o proporție mai mare de 50 %. De asemenea, Comisia a solicitat informații privind structura controlului exercitat de autoritățile publice în cadrul băncilor chineze menționate anterior și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria de fabricare a hârtiei (și anume consiliul de administrație și consiliul acționarilor, minutele ședințelor acționarilor/membrilor consiliului de administrație, naționalitatea acționarilor/membrilor consiliului de administrație, politicile de împrumut și evaluarea riscului legat de împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți). Nici autoritățile chineze, nici băncile nu au furnizat astfel de informații. S-a făcut doar trimitere în mod repetat la informațiile din rapoartele anuale ale băncilor, pe care le transmiseseră. Cu toate acestea, informațiile din rapoartele anuale ale băncilor nu conțineau (și nu pot conține) informații detaliate la nivelul necesar.
Prin urmare, Comisia a trebuit să utilizeze informațiile disponibile. Aceasta a constatat pe baza datelor disponibile că băncile mai sus menționate sunt controlate de autoritățile publice și exercită autoritatea guvernamentală într-un astfel de mod încât acțiunile lor pot fi atribuite statului. Datele relevante utilizate pentru a ajunge la constatările menționate sunt obținute pe baza informațiilor transmise de autoritățile chineze, a rapoartelor anuale ale băncilor chineze care fie au fost transmise de autoritățile chineze, fie erau disponibile public, a informațiilor transmise de producătorii-exportatori cooperanți și a informațiilor din plângere. În ceea ce privește băncile străine, surse independente afirmă că ele reprezintă o parte minoră a sectorului bancar chinez, astfel încât joacă un rol nesemnificativ în ceea ce privește politica de împrumut, informații relevante sugerând că ele ar putea reprezenta numai 1 % din piața chineză (6). Informațiile relevante disponibile public confirmă, de asemenea, că băncile chineze, în special marile bănci comerciale, continuă să se bazeze pe acționarii deținuți de stat și pe autoritățile publice pentru alimentarea cu capital în cazul neadecvării capitalului propriu ca urmare a expansiunii creditului (7). În privința băncilor care au acordat împrumuturile producătorilor-exportatori cooperanți, acestea sunt în marea majoritate bănci deținute de stat. Într-adevăr, pe baza informațiilor disponibile s-a constatat că cel puțin 13 dintre cele 19 bănci comunicate sunt deținute de stat, incluzând două bănci de susținere a politicilor (Export-Import Bank of China, China Development Bank) și principalele bănci comerciale din China, precum Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank și Industrial and Commercial Bank of China.
În privința celorlalte bănci deținute de stat, Comisia a solicitat din nou informațiile menționate mai sus privind controlul exercitat de autoritățile publice și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria de fabricare a hârtiei. Nici de această dată nu s-au primit astfel de informații detaliate, în afară de cererea repetată de a consulta informațiile din rapoartele anuale relevante ale băncilor, care în majoritatea cazurilor erau în chineză, netraduse în engleză. Cu toate acestea, informațiile din rapoartele anuale ale băncilor nu pot furniza informații detaliate la nivelul necesar. În privința băncilor de susținere a politicilor, astfel cum se explică mai jos, ancheta a stabilit că nu există dispoziții juridice clare care să reglementeze rolul acestora și relația lor cu autoritățile publice. Cu toate acestea, în conformitate cu declarațiile formulate de autoritățile chineze în cursul verificării la fața locului, se pare că băncile de susținere a politicilor, care sprijină politicile guvernamentale din China, nu au scop lucrativ. Toate elementele de mai sus confirmă că cele patru bănci sunt controlate de autoritățile publice și exercită autoritatea guvernamentală într-un astfel de mod încât acțiunile lor pot fi atribuite statului.
(86)
De asemenea, Comisia a încercat să examineze diferența dintre băncile de susținere a politicilor (conform informațiilor disponibile, acestea sunt Export-Import Bank of China, China Development Bank și Agricultural Development Bank of China) și băncile comerciale deținute de stat. Comisia a solicitat clarificări în legătură cu aceste două categorii distincte de instituții financiare. Autoritățile chineze au declarat că nu există dispoziții legale scrise de reglementare a sectorului băncilor de susținere a politicilor, întrucât autoritățile chineze elaborează în prezent un act legislativ privind băncile de susținere a politicilor. S-a afirmat și că o bancă (și anume China Development Bank) ar trebui să nu fie inclusă în categoria băncilor de susținere a politicilor, deoarece ea a devenit o societate pe acțiuni și se află într-o perioadă de tranziție. În această privință, se menționează că informațiile transmise confirmă că băncile de susținere a politicilor sunt tratate în mod diferit față de băncile comerciale de stat. Deși nu există norme de reglementare a sectorului băncilor de susținere a politicilor sau a modului în care aceste bănci acționează pe piața financiară chineză, din circularele BPC în care aceste bănci sunt menționate explicit, rezultă că băncile de susținere a politicilor au un statut special față de băncile comerciale de stat. În privința statutului China Development Bank, se menționează că statul chinez (prin intermediul Ministerului de Finanțe) deține peste 50 % din acțiunile băncii și, prin urmare, transformarea într-o societate pe acțiuni nu are niciun impact asupra controlului de către autoritățile publice.
(87)
Alt factor care determină o distorsiune a pieței financiare chineze este rolul jucat de BPC în stabilirea unor limite specifice asupra modului în care ratele dobânzii sunt stabilite și fluctuează. Într-adevăr, ancheta a stabilit că BPC are reguli speciale privind modul în care ratele dobânzii fluctuează în China. Conform informațiilor disponibile, aceste reguli sunt stabilite în Circulara BPC privind aspectele referitoare la ajustarea ratelor dobânzii pentru depozite și împrumuturi - Yinfa (2004) nr. 251 („circulara 251”). Instituțiilor financiare li se cere să practice rate pentru împrumuturi care să se încadreze într-un anumit interval în raport cu rata de referință a dobânzii RPC. Pentru împrumuturile acordate de băncile comerciale și împrumuturile acordate de băncile de susținere a politicilor administrate în mod comercial, nu există o limită maximă pentru acest interval, ci numai o limită minimă. Pentru cooperativele de credit urban și cele de credit rural, există atât limite maxime, cât și limite minime. Pentru împrumuturile acordate în condiții preferențiale și împrumuturile pentru care Consiliul de Stat impune norme specifice, ratele dobânzii nu fluctuează în sens crescător. Comisia a solicitat clarificări din partea autorităților chineze în legătură cu definiția și formularea utilizate în circulara 251, precum și în legislația precedentă (Circulara BPC privind expansiunea intervalului de fluctuație a ratei dobânzii instituțiilor financiare - YinFa [2003] nr. 250). Autoritățile chineze au explicat că circularele de mai sus au făcut parte din reforma de orientare către economia de piață (marketization) a ratelor dobânzii din China, dar nu au dat alte explicații. De asemenea, s-a cerut autorităților chineze să explice ce sunt împrumuturile acordate în condiții preferențiale și alte împrumuturi specificate de Consiliul de Stat.
Autoritățile chineze au susținut că formularea textului chinez relevant se referă la existența ipotetică a altor împrumuturi specificate de Consiliul de Stat. Autoritățile chineze nu au furnizat alte explicații sau documente relevante pentru a explica de ce împrumuturile acordate în condiții preferențiale sunt definite în legislația chineză. În privința altor tipuri de împrumuturi, chiar în cazul în care s-ar accepta argumentul autorităților chineze, este neclar de ce puterea legislativă a considerat necesară introducerea posibilității existenței altor împrumuturi stabilite de Consiliul de Stat. Comisia a cerut, de asemenea, clarificări privind existența împrumuturilor de sprijinire a politicilor, administrate în mod comercial, astfel cum se indică în circulara 251. Administrația chineză nu a oferit nicio explicație sau probă în acest context. De asemenea, administrația chineză a fost invitată să furnizeze orice actualizări sau acte legislative ulterioare circularei menționate anterior în legătură cu politica de împrumut a băncilor comerciale și a băncilor de susținere a politicilor, dar nu s-au primit astfel de informații.
(88)
În final, se precizează că autoritățile chineze nu au furnizat alte date sau statistici privind structura sistemului bancar chinez.
(89)
Pe baza considerentelor (74) - (88) și ținând cont de lipsa de cooperare a Chinei (precum și de observațiile din considerentul (90) ), Comisia constată că piața financiară a Chinei este distorsionată de intervenția autorităților publice, și că este probabil ca ratele dobânzilor practicate de băncile neguvernamentale și de alte instituții financiare să fie aliniate la ratele impuse de autoritățile publice. Prin urmare, ratele dobânzii practicate de băncile neguvernamentale și de alte instituții nu pot fi considerate criterii de referință comerciale adecvate pentru a stabili dacă împrumuturile guvernamentale acordă un avantaj.
(ii) Contribuția financiară
(90)
De asemenea, ținând cont de ansamblul elementelor de probă, se constată că marea majoritate a împrumuturilor acordate celor doi producători cooperanți sunt acordate de băncile pentru susținerea politicilor sau de alte bănci deținute de stat care sunt considerate organisme publice ca urmare a strânsei lor relații cu autoritățile publice. Acestea sunt deținute de stat în proporție de peste 50 % și, prin urmare, se consideră că sunt controlate de autoritățile publice. Există elemente suplimentare care demonstrează că aceste bănci exercită efectiv autoritatea publică deoarece, astfel cum se explică în considerentul (65), există o intervenție clară a statului (și anume, a BPC) în modul în care băncile comerciale iau decizii privind ratele dobânzii pentru împrumuturile acordate societăților chineze, în timp ce, în anumite cazuri, astfel cum se explică în considerentul (83), societăților li s-a acordat în mod aproape automat rata cea mai scăzută în limitele prevăzute de stat. În aceste circumstanțe, practicile de acordare a împrumuturilor ale acestor entități pot fi atribuite direct autorităților publice. Faptul că băncile exercită autoritatea publică este confirmat și de rolul pe care îl joacă planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, decizia nr. 40 și articolul 34 din Legea privind băncile comerciale în ceea ce privește îndeplinirea politicilor industriale ale guvernului (a se vedea considerentele (74) - (81)). Există, de asemenea, un număr mare de dovezi circumstanțiale, sprijinite de studii și rapoarte obiective, conform cărora o mare parte a influenței autorităților publice asupra sistemului financiar chinez continuă să existe (a se vedea considerentul (312)). În final, China nu a furnizat informații care să permită o înțelegere mai bună a relației dintre băncile deținute de stat și autoritățile publice (a se vedea considerentele (68) - (70) și (84) - (86). Prin urmare, în cazul împrumuturilor acordate de băncile pentru politici și de alte bănci deținute de stat, Comisia constată că există o contribuție financiară acordată producătorilor de hârtie cretată sub forma unui transfer direct de fonduri de la autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.
(iii) Avantaj
(91)
Există un avantaj conform articolelor 3 alineatul (2) și 6 litera (b) din regulamentul de bază în măsura în care împrumuturile acordate de autoritățile publice prevăd condiții mai favorabile decât cele pe care beneficiarul le-ar obține în mod normal pe piață. Deoarece s-a stabilit că împrumuturile neguvernamentale din China nu reprezintă un criteriu de referință adecvat, acesta a fost construit utilizându-se metoda descrisă în considerentele (96) - (102).
(iv) Specificitatea
(92)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie întemeiată în mod clar pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Se menționează că articolul 28 alineatul (6) prevede: „În cazul în care o parte interesată nu cooperează sau cooperează doar parțial și din această cauză nu sunt comunicate informații pertinente, situația părții respective poate fi mai puțin favorabilă decât în cazul în care ea ar coopera”. Elementele luate în considerare au inclus următoarele:
-
Dovada specificității transmisă de reclamant.
-
Constatările (a se vedea considerentele (77) și (78)) conform cărora subvenții specifice sunt direcționate către industria de fabricare a hârtiei printr-un plan sectorial specific, și anume planul privind industria de fabricare a hârtiei.
-
Dovada (a se vedea considerentul (76)) că industria de fabricare a hârtiei este o „industrie încurajată” (decizia nr. 40).
-
Dispozițiile de la articolul 34 din Legea nr. 13 privind băncile comerciale [2003] (a se vedea considerentul (79)), conform căruia băncile comerciale își desfășoară activitatea de acordare de împrumuturi în funcție de necesitățile economiei naționale și dezvoltării sociale și în conformitate cu politicile industriale de stat, și anume, în acest caz, în conformitate cu planul privind industria de fabricare a hârtiei.
-
Constatările (a se vedea considerentul (81)) conform cărora sistemul chinez de planificare de stat cere băncilor să acorde împrumuturi industriei de fabricare a hârtiei, iar societățile sunt considerate ca având un rating de credit ridicat dacă se califică pentru a fi incluse în planuri politice specifice.
(93)
Ținând cont de cele de mai sus și în lipsa cooperării autorităților chineze, elementele de probă disponibile indică faptul că subvențiile acordate societăților din industria de fabricare a hârtiei nu sunt general disponibile și, prin urmare, sunt specifice în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Ținând cont de lipsa de cooperare a autorităților chineze, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe criterii obiective sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(d) Constatare
(94)
Ținând cont de cele de mai sus, finanțarea industriei de fabricare a hârtiei ar trebui considerată o subvenție.
(95)
Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, se consideră că subvenția ar trebui considerată pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(96)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Conform articolului 6 alineatul (b) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre suma plătită de societate pentru împrumutul acordat de autoritățile publice și suma pe care societatea ar plăti-o pentru un împrumut comercial comparabil obținut pe piață.
(97)
Astfel cum se explică mai sus, dat fiind că împrumuturile furnizate de băncile chineze reflectă intervenția substanțială a autorităților publice în sectorul bancar și nu reflectă rate disponibile pe o piață funcțională, a fost construită o valoare de referință adecvată utilizând metoda descrisă mai jos. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare a autorităților chineze, Comisia a recurs la elementele disponibile pentru a construi o rată de referință a dobânzii adecvată.
(98)
Atunci când se construiește valoarea de referință adecvată, se consideră rezonabil să se aplice ratele chineze ale dobânzii, ajustate pentru a reflecta riscul de piață normal. Astfel, într-un context în care situația financiară actuală a exportatorilor a fost stabilită pe o piață distorsionată și nu există informații fiabile furnizate de băncile chineze în legătură cu măsurarea riscului și cu evaluarea creditelor, se consideră necesar să nu se accepte ca atare bonitatea exportatorilor chinezi, ci să se aplice o majorare pentru a reflecta impactul potențial al distorsiunilor pieței din China asupra situației lor financiare.
(99)
În privința celor de mai sus, astfel cum se explică în considerentele (68) - (72), atât autorităților chineze, cât și producătorilor-exportatori cooperanți li s-a cerut să furnizeze informații privind politicile de împrumut ale băncilor chineze și modul în care împrumuturile se acordă producătorilor-exportatori. Părțile nu au transmis aceste informații, deși ele au fost solicitate în mod repetat. Ca urmare a acestei lipse de cooperare și ținând cont de ansamblul elementelor disponibile, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 28 alineatul (6) din regulamentul de bază, se consideră adecvat ca tuturor societăților din China să li se acorde doar cel mai înalt calificativ din categoria împrumuturilor speculative („non-investment grade”) (BB conform Bloomberg) și să se aplice prima adecvată estimată pentru obligațiunile emise de societățile cu acest rating la rata de standard de împrumut a Băncii Populare a Chinei. Pentru împrumuturile în valută, Comisia aplică prima adecvată estimată pentru obligațiunile emise de firmele având acest rating la rata standard de împrumut menționată în contractele chineze de împrumut relevante (rata LIBOR). Cu toate acestea, având în vedere absența totală a cooperării autorităților chineze în ceea ce privește furnizarea informațiilor în legătură cu, sau accesul la băncile deținute de stat, se consideră adecvat, în conformitate cu articolul 28 alineatul (6) din regulamentul de bază, să se utilizeze ratingul de credit BB („non-investment grade” - speculativ), ținând cont de ansamblul elementelor disponibile.
(100)
Avantajul producătorilor-exportatori a fost calculat ținând cont de diferențialul ratei dobânzii, exprimat ca procent, înmulțit cu valoarea restantă a împrumutului, și anume dobânda neplătită în PA. Această sumă a fost apoi raportată la cifra de afaceri totală a producătorilor-exportatori cooperanți.
(101)
Astfel cum se explică în considerentul (73), un producător-exportator a refuzat să transmită un acord important de restructurare a datoriilor. În consecință, a fost imposibil să se verifice informațiile de bază comunicate în legătură cu împrumuturile acoperite de acord, precum rata dobânzii, scadența împrumutului, calendarul de rambursare etc. De asemenea, producătorul-exportator nu a fost în măsură să demonstreze că rambursase capitalul împrumuturilor acoperite de acord. Prin urmare, în calculul avantajului, aceste împrumuturi au fost considerate finanțare nerambursabilă și au fost atribuite PA în plus față de dobânzile neplătite în PA, astfel cum se explică în considerentul (100).
(102)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA se ridică la 5,37 % pentru societățile APP și la 1,26 % pentru societățile Chenming.
4.2.2. PROGRAME PRIVIND IMPOZITELE PE PROFIT
- Politicile fiscale preferențiale pentru societățile care sunt recunoscute ca întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă
(103)
Acest sistem permite ca o societate care solicită și primește certificatul de întreprindere cu tehnologie înaltă și nouă să beneficieze de o rată redusă a impozitului pe profit, și anume 15 %, față de rata normală de 25 %.
(a) Temei juridic
(104)
Sistemul este prevăzut ca tratament fiscal preferențial la articolul 28 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC (nr. 63, publicată la 16 martie 2007), împreună cu Măsurile administrative pentru desemnarea întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă. De asemenea, Avizul Administrației fiscale naționale privind aspectele legate de plata impozitului pe profit al întreprinderilor de către întreprinderile cu tehnologie înaltă și nouă [Guo Shui Han (2008) nr. 985] este relevant pentru acest sistem, oferind informații suplimentare privind punerea sa în aplicare.
(b) Eligibilitate
(105)
Articolul 10 din Măsurile administrative pentru desemnarea întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă enumeră criterii de eligibilitate de îndeplinit de către întreprinderi pentru a beneficia de acest sistem. Dacă societatea îndeplinește toate condițiile de la articolul 10, ea trebuie să depună o cerere la autoritățile relevante în conformitate cu procedura de la articolul 11 din actul menționat.
(c) Punerea în practică
(106)
Orice societate care intenționează să fie inclusă în acest program trebuie să-și transmită candidatura on-line către Biroul de știință și tehnologie local, care va efectua o examinare preliminară. În continuare, Biroul de știință și tehnologie local va transmite o recomandare Departamentului provincial de știință și tehnologie. Înainte de a lua orice decizie privind emiterea certificatului de întreprindere cu tehnologie înaltă și nouă, departamentul menționat ar putea decide să realizeze o anchetă în mod direct la sediul întreprinderii candidate.
(d) Constatările anchetei
(107)
Această subvenție a fost utilizată de 3 producători-exportatori cooperanți care au obținut avantaje în PA. Deși autoritățile chineze nu au comunicat nicio normă administrativă, producătorii-exportatori au transmis actul legislativ disponibil. Cu toate acestea, chiar și din acest text este dificil să se stabilească procedura de candidatură, care rămâne imprecisă și lipsită de transparență.
(e) Constatare
(108)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(109)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(110)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi și industrii clasificate ca încurajate, precum cele care aparțin industriei de fabricare a hârtiei cretate. Astfel, în capitolul 4 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC (nr. 63, publicată la 16 martie 2007), care tratează „stimulentele fiscale”, articolul 25 prevede că „statul acordă stimulente legate de impozitul pe profit al întreprinderilor pentru industrii și proiecte cheie sprijinite și încurajate de stat”. Conform interpretării Comisiei, Consiliul de Stat, în decizia sa nr. 40 (articolul 14) și în Liniile directoare privind restructurarea industrială, oferă principiile și clasificarea conform cărora se consideră că o întreprindere este încurajată. În plus, nu există criterii obiective pentru a stabili eligibilitatea și nicio dovadă pe baza căreia să se poată constata cu certitudine că eligibilitatea se acordă în mod automat, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Deși în cursul vizitei la producătorii-exportatori au fost colectate unele norme administrative, dată fiind lipsa de cooperare a autorităților chineze, este imposibil să se înțeleagă dacă astfel de criterii obiective există.
(111)
Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(112)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari este considerat a fi suma impozitelor totale de plătit în conformitate cu rata normală de impozitare, după deducerea sumelor plătite conform ratei de impozitare cu reduceri preferențiale. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți în PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(113)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 1,22 % pentru grupul APP și la 0,58 % pentru Grupul Chenming.
- Politici fiscale preferențiale pentru cercetare și dezvoltare (C&D)
(114)
Acest sistem oferă un avantaj tuturor societăților recunoscute ca societăți care desfășoară proiecte de C&D. Această calificare permite ca impozitul pe profit să fie redus cu 50 % din cheltuielile totale pentru proiectele aprobate.
(a) Temei juridic
(115)
Sistemul este prevăzut ca tratament fiscal preferențial la articolul 30 alineatul (1) din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC (nr. 63, publicată la 16 martie 2007), la articolul 95 din Regulamentul privind punerea în aplicare a Legii privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC, în Decretul nr. 512 al Consiliului de Stat al RPC, promulgat la 6 decembrie 2007 și în Ghidul privind sectoarele-cheie (Notificarea nr. 6, 2007).
(b) Eligibilitate
(116)
Acest sistem oferă un avantaj societăților recunoscute ca societăți care desfășoară proiecte de C&D. Sunt eligibile pentru acest sistem numai proiectele de C&D ale sectoarelor cu tehnologie nouă și înaltă care primesc sprijin de bază din partea statului și proiectele enumerate în Ghidul privind sectoarele-cheie ale industrializării de înaltă tehnologie în cadrul priorităților actuale de dezvoltare, emis de Comisia națională pentru dezvoltare și reformă.
(c) Punerea în practică
(117)
Orice societate care dorește să-și depună candidatura trebuie să transmită biroului local de știință și tehnologie informații detaliate privind proiectele de C&D. După examinarea informațiilor, biroul fiscal emite un aviz de aprobare. Pentru proiectele aprobate, suma care face obiectul impozitului pe profit este redusă cu 50 % din cheltuielile totale pentru proiectele aprobate.
(d) Constatările anchetei
(118)
Acest sistem a fost utilizat de producătorii-exportatori cooperanți care au obținut avantaje în PA. Deși autoritățile chineze nu au comunicat nicio normă administrativă, producătorii-exportatori au transmis textele legislative disponibile. Cu toate acestea, chiar și din aceste texte este dificil să se stabilească procedura de candidatură, care rămâne imprecisă și lipsită de transparență.
(e) Constatare
(119)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(120)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(121)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi și industrii clasificate ca încurajate, precum cele care aparțin industriei de fabricare a hârtiei cretate. În plus, nu există criterii obiective pentru a limita eligibilitatea și nicio dovadă pe baza căreia să se poată constata cu certitudine că eligibilitatea se acordă în mod automat, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Deși în cursul vizitei la producătorii-exportatori au fost colectate unele norme administrative, dată fiind lipsa de cooperare a autorităților chineze, este imposibil să se înțeleagă dacă astfel de criterii obiective există.
(122)
Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(123)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari este considerat a fi suma impozitelor totale de plătit în conformitate cu rata normală de impozitare, după scăderea sumelor plătite conform deducerii suplimentare de 50 % din cheltuielile efective pentru proiectele de C&D aprobate. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți în PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(124)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 0,02 % pentru grupul APP și la 0,05 % pentru Grupul Chenming.
- Scutirea referitoare la dividendele între întreprinderile rezidente calificate
(125)
Acest sistem se referă la întreprinderile rezidente în China care sunt acționari ai altor întreprinderi rezidente în China. Primele au dreptul la o scutire de impozitele pe profit pentru anumite dividende plătite de ultimele.
(a) Temei juridic
(126)
Sistemul este prevăzut ca tratament fiscal preferențial la articolul 26 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC și explicat în mod mai detaliat la articolul 83 din Regulamentul privind punerea în aplicare a Legii privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC, în Decretul nr. 512 al Consiliului de Stat al RPC, promulgat la 6 decembrie 2007.
(b) Eligibilitate
(127)
Sistemul oferă un avantaj tuturor societăților rezidente care sunt acționari ai altor întreprinderi rezidente în China.
(c) Punerea în practică
(128)
Societățile pot utiliza acest sistem direct în declarația lor de venit.
(d) Constatările anchetei
(129)
În declarația de venit a producătorilor-exportatori cooperanți există o sumă scutită de impozitul pe venit. Această sumă este denumită dividende, bonusuri și alte venituri din investiții în acțiuni ale rezidenților eligibili și întreprinderilor eligibile, în conformitate cu condițiile din apendicele nr. 5 la declarația de venituri (declarația anuală privind avantajele fiscale). Societățile vizate nu au plătit niciun impozit pe venit pentru aceste sume.
(e) Constatare
(130)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(131)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(132)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la întreprinderile rezidente în China care realizează venituri din dividende de la alte întreprinderi rezidente în China, spre deosebire de întreprinderile care investesc în întreprinderi străine.
(133)
În plus, având în vedere că sistemele fiscale de mai sus incluse în capitolul 4 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC sunt rezervate exclusiv industriilor și proiectelor importante sprijinite sau încurajate de stat, conform articolului 25, și acest sistem este specific întrucât el este limitat numai la anumite întreprinderi și industrii clasificate drept încurajate, precum industria hârtiei cretate. Astfel, conform interpretării Comisiei, Consiliul de Stat, în decizia sa nr. 40 (articolul 14) și în Liniile directoare privind restructurarea industrială, oferă principiile și clasificarea conform cărora se consideră că o întreprindere este încurajată. În plus, în acest caz nu există criterii obiective pentru a limita eligibilitatea și nicio dovadă pe baza căreia să se poată constata cu certitudine că eligibilitatea se acordă în mod automat, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Deși în cursul vizitei la producătorii-exportatori au fost colectate unele norme administrative, dată fiind lipsa de cooperare a autorităților chineze, este imposibil să se înțeleagă dacă astfel de criterii obiective există.
(134)
Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(135)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari este considerat a fi suma impozitelor totale de plătit incluzând venitul din dividendele provenind de la alte întreprinderi rezidente în China, după deducerea sumelor efectiv plătite conform scutirii de impozit pe dividende. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori în PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(136)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 1,34 % pentru grupul APP și la 0,21 % pentru Grupul Chenming.
4.2.3. PROGRAME DE FISCALITATE INDIRECTĂ ȘI PROGRAME TARIFARE LA IMPORT
- Scutiri de TVA și tarifare pentru echipamentele importate
(137)
Acest sistem oferă avantaje, sub forma unei scutiri de TVA și scutiri de taxe la importul bunurilor de capital, pentru întreprinderile cu investiții străine sau pentru societățile naționale care obțin certificatul acordat proiectelor încurajate de stat emis de autoritățile chineze în conformitate cu legislația relevantă privind investițiile, impozitele și taxele vamale.
(a) Temei juridic
(138)
Sistemul se bazează pe o serie de dispoziții juridice, și anume Circulara Consiliului de Stat privind ajustarea politicilor de impozitare a echipamentelor importate nr. 37/1997, Comunicarea Ministerului de Finanțe, a Administrației Generale a Vămilor și a Administrației Fiscale de Stat [2008] nr. 43, Avizul CNDR privind aspectele relevante pentru tratarea scrisorii de confirmare privind proiectele naționale sau finanțate cu investiții străine, încurajate de stat, nr. 3162006, de la 22 februarie 2006 și Catalogul articolelor care fac obiectul unor scutiri de taxe la import pentru întreprinderile cu investiții străine sau pentru societățile naționale - 2008.
(b) Eligibilitate
(139)
Eligibilitatea este limitată la întreprinderile cu investiții străine sau întreprinderile naționale care obțin certificatul pentru proiectele încurajate de stat.
(c) Punerea în practică
(140)
În conformitate cu Avizul CNDR privind aspectele relevante pentru tratarea scrisorii de confirmare privind proiectele naționale sau finanțate cu investiții străine, încurajate de stat, nr. 3162006, de la 22 februarie 2006, articolul I.1., proiectele cu investiții străine clasificate ca „încurajate în Catalogul industriilor pentru orientarea investițiilor străine cu transfer de tehnologie în regiunea vest-centrală, vor fi scutite de taxa vamală și de TVA asupra echipamentelor pentru uz propriu importate în cadrul investițiilor totale și asupra tehnologiei, pieselor și componentelor, precum și a pieselor de rezervă importate împreună cu echipamentele conform contractului; sunt excluse bunurile enumerate în Catalogul bunurilor importate în cadrul proiectelor cu investiții străine care nu sunt scutite de taxe”. Scrisoarea de confirmare pentru proiectele cu investiții străine din categoria proiectelor încurajate cu investiții totale de cel puțin 30 milioane USD va fi emisă de CNDR. Scrisoarea de confirmare pentru proiectele cu investiții străine din categoria proiectelor încurajate cu investiții totale de mai puțin de 30 milioane USD va fi emisă de comisii sau administrații economice la nivel provincial. După primirea scrisorii de confirmare a includerii proiectului în categoria proiectelor încurajate, societățile prezintă certificatele și alte documente necesare pentru depunerea candidaturii la autoritățile vamale locale, pentru a deveni eligibile pentru scutirea de taxa la import și de TVA asupra importurilor de echipamente.
(d) Constatările anchetei
(141)
Toți producătorii-exportatori cooperanți au beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(142)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(143)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(144)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la întreprinderile care investesc în anumite categorii economice definite în mod detaliat prin lege (și anume în Catalogul pentru orientarea industriilor pentru investiții străine și în Catalogul privind industriile, produsele și tehnologiile cheie a căror dezvoltare este încurajată în prezent de stat). În plus, nu există criterii obiective pentru a stabili eligibilitatea și nicio dovadă pe baza căreia să se poată constata cu certitudine că eligibilitatea se acordă în mod automat, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Deși în cursul vizitei la producătorii-exportatori au fost colectate unele norme administrative, dată fiind lipsa de cooperare a autorităților chineze, este imposibil să se înțeleagă dacă astfel de criterii obiective există.
(145)
Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(146)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii este calculată în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul respectiv se calculează pe baza scutirilor de TVA și de taxa la import pentru echipamentele importate. În conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției (numărător) a fost raportată la PA utilizând o durată de viață utilă corespunzătoare perioadei medii de depreciere din industria în cauză (15 ani). Valoarea obținută a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți din PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(147)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 1,17 % pentru grupul APP și la 0,61 % pentru Grupul Chenming.
- Reduceri de TVA pentru echipamentele produse pe plan intern
(148)
Acest sistem acordă avantaje sub forma unor reduceri ale TVA-ului plătit de întreprinderile cu investiții străine pentru cumpărarea de echipamente produse la nivel național.
(a) Temei juridic
(149)
Sistemul s-a bazat pe Circulara Administrației Fiscale de Stat privind adoptarea măsurilor provizorii pentru administrarea rambursării taxelor pentru achizițiile de echipamente produse la nivel național de către întreprinderile cu investiții străine nr. 171, 1999, 20/09/1999 și a fost întrerupt prin Circulara privind încetarea politicilor de rambursare a taxelor pentru achizițiile de echipamente produse la nivel național de către întreprinderile cu investiții străine [Caishui 2008, nr. 176]. A doua circulară menționată prevede o perioadă de tranziție după încetarea programului, la 1 ianuarie 2009.
(b) Eligibilitate
(150)
Eligibilitatea se limitează la întreprinderile cu investiții străine care achiziționează echipamente produse la nivel național.
(c) Punerea în practică
(151)
Programul are obiectivul de a rambursa TVA plătit pentru achiziționarea de către întreprinderile cu investiții străine a echipamentelor produse la nivel național, dacă echipamentele nu sunt incluse în catalogul privind bunurile fără scutire și dacă valoarea echipamentelor nu depășește plafonul total de investiții într-o întreprindere cu investiții străine stabilit de „măsurile administrative experimentale privind achiziționarea echipamentelor produse la nivel național.”
(d) Constatările anchetei
(152)
Toți producătorii-exportatori cooperanți au beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(153)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(154)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1 de mai sus, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(155)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi (întreprinderile cu investiții străine). În plus, nu există criterii obiective pentru a stabili eligibilitatea și nicio dovadă pe baza căreia să se poată constata cu certitudine că eligibilitatea se acordă în mod automat, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Deși în cursul vizitei la producătorii-exportatori au fost colectate unele norme administrative, dată fiind lipsa de cooperare a autorităților chineze, este imposibil să se înțeleagă dacă astfel de criterii obiective există.
(156)
În plus, sistemul este specific în sensul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din regulamentul de bază, dat fiind că subvenția este condiționată de utilizarea bunurilor naționale în mod preferențial față de cele importate.
(157)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(158)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii este calculată în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari se calculează pe baza valorii TVA-ului rambursat pentru achiziționarea echipamentelor produse la nivel național. În conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției (numărător) a fost raportată la PA utilizând o durată de viață utilă corespunzătoare perioadei medii de depreciere din industria în cauză (15 ani). Valoarea obținută a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți din PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(159)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 0,03 % pentru grupul APP și la 0,05 % pentru Grupul Chenming.
- Taxe pentru menținerea orașelor și taxe de construcție, precum și suprataxe pentru educație plătibile de către întreprinderile cu investiții străine
(160)
Acest sistem acordă întreprinderilor cu investiții străine o scutire de la plata taxei locale pentru menținerea orașelor, a taxei de construcție și a suprataxei pentru educație.
(a) Temei juridic
(161)
Sistemul se întemeiază pe Normele interimare privind taxa pentru menținerea orașelor din Republica Populară Chineză (Guo Fa, publicate la 8 februarie 1985, nr. 19) și a Regulamentului emis de Ministerul de Finanțe privind anumite aspecte specifice legate de punerea în aplicare a Normelor interimare privind taxa pentru întreținerea orașelor din Republica Populară Chineză (Cai Shui Zi, publicată la 22 martie 1985, nr. 69).
(b) Eligibilitate
(162)
Eligibilitatea este limitată la întreprinderile cu investiții străine.
(c) Punerea în practică
(163)
În conformitate cu Normele interimare privind taxa pentru menținerea orașelor din Republica Populară Chineză, baza de percepere a taxei pentru întreținerea orașelor și a taxei pentru construcție este „valoarea taxei pe produse, a TVA-ului și a taxei pe întreprinderi plătite efectiv de contribuabili, și se plătește în același timp cu taxa pe produse, TVA-ul și taxa pe întreprinderi.”
(d) Constatările anchetei
(164)
Astfel cum se explică în considerentele (347) și (348), obligațiile fiscale în ceea ce privește acest sistem sunt aplicabile de la 1 decembrie 2010 tuturor societăților care își desfășoară activitatea în China.
(e) Constatare
(165)
Ținând seama de cele de mai sus și pe baza informațiilor disponibile la data de 30 noiembrie 2010, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(166)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația scutește anumite categorii de întreprinderi (și anume, întreprinderile cu investiți străine) de plata taxei pentru întreținerea orașelor și a taxei pentru construcții.
(167)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(168)
Cu toate acestea, ținând cont de informațiile furnizate de autoritățile chineze și de producătorii-exportatori cooperanți relevanți, se constată că părțile au fost în măsură să demonstreze că acest sistem nu mai conferă niciun avantaj pentru exportatorii implicați.
(169)
Prin urmare, condițiile de la articolul 15 din regulamentul de bază sunt îndeplinite. Astfel, s-a constatat că acest sistem nu ar trebui să facă obiectul unor măsuri compensatorii.
4.2.4. PROGRAME DE FINANȚARE
(170)
S-a constatat că două dintre diferitele programe de finanțare menționate în plângere au fost utilizate de producătorii-exportatori cooperanți, și anume titlul Mărci celebre și Fondurile speciale pentru încurajarea dezvoltării economiei și comerțului exterior și pentru atragerea proiectelor semnificative de investiții străine în provincia Shandong. Celelalte programe utilizate au fost comunicate de producătorii-exportatori cooperanți. Autoritățile publice chineze au fost contactate în legătură cu aceste programe și au fost invitate să furnizeze informațiile necesare în acest context. Autoritățile publice chineze au afirmat că niciunul dintre programele care nu erau incluse în plângere nu putea fi examinat, deoarece acest lucru ar fi contrar regulilor OMC. Prin urmare, s-a susținut, cererea Comisiei trebuie considerată neconformă cu normele privind elementele de probă și consultarea în temeiul Acordului SMC. De asemenea, autoritățile publice au susținut că informațiile furnizate de Comisie în privința acestor sisteme erau generale și, chiar dacă s-ar considera că ele pot fi examinate, Comisia ar trebui să trimită o cerere nouă, documentată suficient, în care să invite autoritățile chineze să furnizeze detalii privind noile subvenții presupuse.
(171)
În această privință, se menționează că practica standard a UE include informarea autorităților țării de anchetă în legătură cu existența oricăror sisteme de subvenționare presupuse utilizate de producătorii-exportatori cooperanți, altele decât cele menționate în plângere, și solicitarea de informații și clarificări cu privire la acestea. Procedura urmată este conformă cu normele OMC relevante. Comisia a informat autoritățile publice chineze în legătură cu existența unor astfel de sisteme atunci când a primit informații despre sistemele respective și a furnizat autorităților chineze informațiile primite din partea producătorilor-exportatori chinezi cooperanți. Comisia a oferit autorităților chineze posibilitatea unor consultări în ceea ce privește sistemele relevante, și, ulterior, s-au ținut astfel de consultări. În continuare, au fost respectate pe deplin dispozițiile de la articolele 12.1, 13.1 și 13.2 din Acordul SMC, precum și dispozițiile de la articolul 11 alineatul (10) din regulamentul de bază. Constatările prezentate în continuare iau în considerare informațiile transmise de autoritățile chineze în legătură cu programele relevante.
(i) Programele menționate în plângere
- Mărci celebre
(a) Temei juridic
(172)
Acest sistem este pus în aplicare prin Avizul provinciei Shandong privind bugetul 2008 al fondului special pentru dezvoltarea mărcilor de export [Lucaiqizhi (2008) nr. 75]. Acest sistem acordă societăților finanțare în scopul de a stimula mărcile de export și de a mări cota de piață a mărcilor celebre.
(b) Eligibilitate
(173)
Numai întreprinderile care produc mărci celebre de export stabilite în provincia Shandong sunt eligibile pentru acest premiu. Nu au fost transmise acte juridice sau administrative care să documenteze criteriile de eligibilitate.
(c) Punerea în practică
(174)
Sistemul are scopul de a premia întreprinderile recunoscute ca întreprinderi care exportă mărci celebre, situate în provincia Shandong, pentru a stimula dezvoltarea și competitivitatea acestora. Nu este necesar ca întreprinderile să-și depună candidatura, prin urmare nu există niciun document de aprobare.
(d) Constatările anchetei
(175)
Un producător-exportator cooperant a beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(176)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer direct de fonduri care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(177)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1 de mai sus, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(178)
Sistemul de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece accesul este limitat la anumite întreprinderi, și anume întreprinderile care exportă mărci celebre. Ca urmare a absenței oricăror informații administrative privind criteriile de eligibilitate, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(179)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(180)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(181)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți este neglijabil (se ridică la mai puțin de 0,01 % ) pentru grupul Chenming.
- Fonduri speciale pentru încurajarea proiectelor de investiții străine
(a) Temei juridic
(182)
Documentul oficial pentru acest siatem este Comunicarea Autorităților Populare din Shouguang privind recunoașterea întreprinderilor avansate din 2008. Acest sistem, instituit la 9 februarie 2008, a oferit recunoaștere întreprinderilor care au obținut performanțe excelente în cursul anului 2008.
(b) Eligibilitate
(183)
Societățile care au fost recunoscute ca „întreprinderi avansate în materie de atragere a investițiilor străine” și „întreprinderi avansate în materie de comerț exterior”, având performanțe deosebite în ceea ce privește comerțul exterior sau atragerea investițiilor străine, sunt eligibile în cadrul acestui sistem. Autoritățile chineze nu au transmis niciun act cu putere de lege și nicio normă administrativă privind această politică sau definirea „întreprinderilor avansate în materie de atragere a capitalului străin” sau a „întreprinderilor avansate în materie de comerț exterior”.
(c) Punerea în practică
(184)
Autoritățile Populare din Shouguang au responsabilitatea de a acorda fonduri întreprinderilor care au fost recunoscute ca „întreprinderi avansate în materie de atragere a investițiilor străine” sau „întreprinderi avansate în materie de comerț exterior”.
(185)
Conform autorităților chineze, nu este necesar ca întreprinderile să-și depună candidatura, prin urmare nu există niciun document de aprobare.
(d) Constatările anchetei
(186)
Un producător-exportator cooperant a beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(187)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer direct de fonduri care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(188)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1 de mai sus, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(189)
Sistemul de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece accesul este limitat la anumite întreprinderi, și anume întreprinderile avansate în materie de atragere a investițiilor străine sau de comerț exterior. Ca urmare a absenței oricăror informații administrative privind criteriile de eligibilitate, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(190)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(191)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(192)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți este neglijabil (se ridică la mai puțin de 0,01 % ) pentru grupul Chenming.
(ii) Programe comunicate de producătorii-exportatori cooperanți
- Asistență pentru societățile citate în proceduri antidumping
(a) Temei juridic
(193)
Documentul oficial pentru acest sistem este reprezentat de Normele de punere în aplicare a politicii de sprijin pentru societățile citate în cadrul anchetelor antidumping, antisubvenție și de salvgardare. Autoritățile chineze susțin că sistemul a fost întrerupt în 2008, dar nu a transmis nicio notificare legislativă în acest sens.
(b) Eligibilitate
(194)
Subvenție furnizată de biroul financiar regional/provincial pentru a facilita participarea societăților la ancheta antidumping realizată de SUA. Societățile eligibile trebuie să își aibă sediul în provincia Shandong (cu excepția orașului Qingdao), și să-și desfășoare activitatea în conformitate cu instrucțiunile Ministerului Comerțului și ale autorităților provinciale.
(c) Punerea în practică
(195)
Acest sistem este specific din punct de vedere regional (este disponibil numai în provincia Shandong, cu excepția celui mai mare oraș al provinciei, Qingdao), iar criteriile sale de eligibilitate nu sunt criterii obiective stabilite printr-un act legislativ.
(196)
În conformitate cu legislația relevantă, solicitantului i se va acorda o sumă care să acopere 40 % din onorariile pentru avocați.
(d) Constatările anchetei
(197)
Un producător-exportator cooperant a beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(198)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer direct de fonduri determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(199)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (3) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi situate într-o regiune geografică desemnată.
(200)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(201)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(202)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți este neglijabil (se ridică la mai puțin de 0,01 % ) pentru grupul Chenming.
- Finanțarea pentru modernizarea tehnologică a orașului Shouguang
(a) Temei juridic
(203)
Programul a fost pus în aplicare în conformitate cu Avizul privind accelerarea dezvoltării industriei cu înaltă tehnologie (aplicare experimentală) (Shoufa [2005] nr. 37) emis de Autoritatea Municipală din Shouguang. Autoritățile chineze au susținut că sistemul are un cadru legislativ, dar nu au furnizat copia acestuia.
(b) Eligibilitate
(204)
Sistemul constă într-o subvenție acordată pentru a stimula competitivitatea întreprinderilor. Nu au fost transmise acte juridice sau administrative care să documenteze criteriile de eligibilitate.
(c) Punerea în practică
(205)
Conform autorităților chineze, acest program acordă finanțare la nivel local pentru a încuraja C&D, reducerea consumului de energie și protecția mediului. Nu există nicio procedură de punere în aplicare. Autoritățile regionale emit din când în când avize prin care producătorii-exportatori sunt informați că li s-a acordat o anumită sumă ca finanțare.
(d) Constatările anchetei
(206)
Un producător-exportator cooperant a beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(207)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer direct de fonduri determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(208)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1 de mai sus, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(209)
Sistemul de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece accesul este limitat la anumite întreprinderi. Ca urmare a absenței oricăror informații administrative privind criteriile de eligibilitate, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(210)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(211)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(212)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 0,59 % pentru grupul Chenming.
- Fondul drepturilor de proprietate intelectuală pentru parcul industrial Suzhou
(a) Temei juridic
(213)
Sistemul este pus în aplicare în conformitate cu Măsurile provizorii de consolidare a drepturilor de proprietate intelectuală pentru Parcul industrial Suzhou și cu Normele administrative privind Fondul drepturilor de proprietate intelectuală pentru Parcul industrial Suzhou.
(b) Eligibilitate
(214)
Sunt eligibile în cadrul acestui sistem numai societățile cu sediul în Parcul industrial Suzhou care au obținut certificatul de înregistrare a drepturilor de autor pentru programe informatice, certificatul de înregistrare pentru topografia unui circuit integrat și au obținut recent produse cu mărci celebre.
(c) Punerea în practică
(215)
O societate eligibilă pentru a obține finanțare pentru o cerere de brevet sau ca premiu pentru o marcă trebuie să completeze o cerere de obținere a premiului „Mărci celebre” al provinciei Suzhou sau al unității administrative superioare și să o transmită biroului pentru știință și tehnologie al parcului. Finanțarea este furnizată de Parcul industrial Suzhou. Nu există nicio informație privind finanțarea oferită de parc și autoritățile de stat de la care acesta primește sumele oferite.
(d) Constatările anchetei
(216)
Un producător-exportator cooperant a beneficiat de acest sistem. Comisia atrage însă atenția asupra lipsei totale a documentației relevante privind producătorul-exportator cooperant, întrucât nu s-a furnizat nicio cerere de participare la sistem și nicio decizie de acordare a premiului.
(e) Constatare
(217)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer direct de fonduri determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(218)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1 de mai sus, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(219)
Sistemul de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece accesul este limitat la anumite întreprinderi. Ca urmare a absenței oricăror informații administrative privind criteriile de eligibilitate, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(220)
În plus, acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (3) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi situate într-o regiune geografică desemnată. Acest sistem este disponibil numai pentru întreprinderile situate în Parcul industrial Suzhou.
(221)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(222)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(223)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la mai puțin de 0,01 % pentru grupul APP.
- Fondul de subvenții pentru dezvoltarea sectorului industrial de înaltă tehnologie
(a) Temei juridic
(224)
Niciun temei juridic nu a fost comunicat de autoritățile chineze sau de producătorii-exportatori. Programul acordă asistență financiară societăților din Parcul industrial Suzhou și, conform autorităților chineze, el are scopul de a accelera reforma și modernizarea Parcului industrial Suzhou și de a promova îmbunătățirea calității cercetării științifice realizate de întreprinderile din acest parc.
(b) Eligibilitate
(225)
Sistemul este disponibil numai pentru întreprinderile cu sediul în Parcul industrial Suzhou care îndeplinesc cerințele stabilite într-o serie de planuri, precum și cerințele privind existența unor proiecte de cercetare relevante. Autoritățile chineze au transmis descrierea programului, dar nu au comunicat copii ale planurilor relevante.
(c) Punerea în practică
(226)
Sprijinul este acordat societăților care investesc în parcul menționat anterior și solicită finanțare pentru tipuri specifice de activități (cercetare și dezvoltare, asistență pentru produse noi, administrarea proprietății intelectuale, dezvoltarea pieței externe, coordonarea proiectelor cu autoritățile publice, serviciul de tehnologie publică). Finanțarea este furnizată de Parcul industrial Suzhou. Nu există nicio informație privind finanțarea oferită de parc și autoritățile de stat de la care acesta primește sumele oferite.
(d) Constatările anchetei
(227)
Un producător-exportator cooperant a beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(228)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer direct de fonduri care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(229)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1 de mai sus, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(230)
Sistemul de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, deoarece accesul este limitat la anumite întreprinderi. Ca urmare a absenței oricăror informații administrative privind criteriile de eligibilitate, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe un criteriu obiectiv sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(231)
În plus, acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (3) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi situate într-o regiune geografică desemnată. Acest sistem este disponibil numai pentru întreprinderile situate în Parcul industrial Suzhou.
(232)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(233)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(234)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 0,03 % pentru grupul APP.
- Premiul acordat de parcul industrial din Suzhou pentru susținerea creșterii economice
(a) Temei juridic
(235)
Niciun temei juridic nu a fost comunicat de autoritățile chineze sau de producătorii-exportatori. Autoritățile chineze afirmă că programul este pus în aplicare în conformitate cu Avizul Parcului industrial Suzhou privind promovarea unei creșteri armonioase, stabile și rapide și are scopul de a accelera creșterea structurilor industriale și comerțul extern.
(b) Eligibilitate
(236)
Acest sistem este disponibil numai pentru întreprinderile situate în Parcul industrial Suzhou. Nu se cunosc criterii clare de eligibilitate stabilite de autoritățile chineze. Cu toate acestea, pentru a primi această finanțare, este necesar ca performanța la export pentru anul 2009 a întreprinderilor cu sediul în parc să fie mai bună decât performanța atinsă efectiv în anul anterior.
(c) Punerea în practică
(237)
Conform autorităților chineze, nu este necesar ca întreprinderile să-și depună candidatura pentru acest sistem, deși producătorul-exportator cooperant a transmis un formular de cerere al Parcului industrial Suzhou pentru Fondul de dezvoltare a sectorului industrial de înaltă tehnologie. Conform declarațiilor autorităților chineze, sistemul este legat de performanța la export a întreprinderilor, acestea primind o sumă fixă, în CNY, pentru fiecare dolar de creștere a cantităților și a valorii bunurilor exportate. Stimulentul în CNY este diferențiat și în funcție de tipul de produse și modele. Finanțarea este furnizată de Parcul industrial Suzhou. Nu există nicio informație privind finanțarea oferită de parc și autoritățile de stat de la care acesta primește sumele oferite.
(d) Constatările anchetei
(238)
Un producător-exportator cooperant a beneficiat de acest sistem.
(e) Constatare
(239)
Ținând seama de cele de mai sus, sistemul ar trebui să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unui transfer direct de fonduri determină un avantaj pentru societățile beneficiare.
(240)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1 de mai sus, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.
(241)
Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (3) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi situate într-o regiune geografică desemnată. Acest sistem este disponibil numai pentru întreprinderile situate în Parcul industrial Suzhou.
(242)
În plus, sistemul este condiționat prin legislație de rezultatele obținute la export și, prin urmare, este considerat specific și pasibil de măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază. Finanțarea este corelată și calculată în funcție de performanța la export, întrucât avantajul primit se bazează pe creșterea cantităților și a valorii bunurilor exportate de la un an la altul.
(243)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(f) Calculul valorii subvenției
(244)
Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Această valoare (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele la export.
(245)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 0,05 % pentru grupul APP.
- Programe comunicate de producătorii-exportatori cooperanți, dar care nu au fost examinate
(246)
Următoarele sisteme și programe legate de reducerea consumului de energie și de protecția mediului au fost comunicate de producătorii-exportatori cooperanți:
-
Fondul special pentru tratarea poluării hidrice a lacului Taihu din provincia Jiangsu
-
Fondurile speciale pentru reducerea consumului de energie în Parcul industrial Suzhou
-
Fondul special pentru reducerea totalului emisiilor principalilor poluanți la nivel municipal în municipalitatea Suzhou
-
Subvenția pentru reducerea consumului de apă și pentru reducerea emisiilor
-
Premiul pentru protecția mediului acordat de Biroul pentru protecția mediului din Suzhou
-
Premiul pentru reducerea consumului de energie din Shouguang
(247)
Având în vedere valoarea mică a avantajelor oferite, nu s-a considerat necesar ca aceste sisteme și programe să fie examinate.
4.2.5. RATE PREFERENȚIALE PENTRU BUNURI ȘI SERVICII OFERITE DE AUTORITĂȚILE PUBLICE
(i) Programele menționate în plângere și examinate
- Acordarea drepturilor de folosire a terenurilor
(a) Temei juridic și eligibilitate
(248)
În plângere se susține că autoritățile chineze au acordat producătorilor-exportatori cooperanți drepturi de folosire terenurilor (DFT) la rate preferențiale. Ca răspuns, autoritățile chineze au transmis Legea privind administrarea terenurilor și Dispozițiile privind repartizarea terenurilor de construcție deținute de stat prin apeluri de ofertă, licitații și cotări, nr. 39, din 28 septembrie 2007. Autoritățile chineze au refuzat să comunice date privind prețurile efective ale drepturilor de folosire a terenurilor, valorile de referință minime ale terenurilor, despre care au susținut că există, precum și metodologia utilizată atunci când statul expropriază terenuri ale unor foști utilizatori.
(b) Punerea în practică
(249)
Articolul 2 din Legea privind administrarea terenurilor prevede că toate terenurile sunt proprietate de stat deoarece, în temeiul Constituției chineze și al dispozițiilor legale relevante, toate terenurile aparțin în mod colectiv poporului chinez. Terenurile nu pot fi vândute, dar se pot acorda drepturi de folosire a terenurilor, conform legislației. Autoritățile de stat repartizează terenurile prin apeluri publice de ofertă, cotații sau licitații.
(c) Constatările anchetei
(250)
Producătorii-exportatori cooperanți au comunicat informații privind terenurile care le-au fost acordate, precum și contractele/certificatele relevante privind drepturile de folosire a terenurilor, dar autoritățile chineze nu au oferit informații privind stabilirea prețurilor pentru utilizarea terenurilor.
(d) Constatare
(251)
Ținând seama de cele de mai sus, acordarea drepturilor de utilizare a terenurilor ar trebui să fie considerată o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma acordării unor bunuri care determină un avantaj pentru societățile beneficiare. Astfel cu se explică în considerentele (260) - (262), în China nu există o piață funcțională a terenurilor, iar utilizarea unei valori de referință externe demonstrează că suma plătită pentru drepturile de utilizare a terenurilor de către producătorii-exportatori cooperanți este cu mult inferioară valorii normale de piață.
(252)
Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie întemeiată în mod clar pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze constatările pe elementele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Se menționează că articolul 28 alineatul (6) prevede: „În cazul în care o parte interesată nu cooperează sau cooperează doar parțial și din această cauză nu sunt comunicate informații pertinente, situația părții respective poate fi mai puțin favorabilă decât în cazul în care ea ar coopera”. Elementele luate în considerare au inclus următoarele:
(253)
Dovada specificității transmisă de reclamanți.
(254)
Constatările (a se vedea considerentele (77) și (78)) conform cărora subvenții specifice sunt direcționate către industria de fabricare a hârtiei printr-un plan sectorial specific, și anume planul privind industria de fabricare a hârtiei. În această privință, se menționează că articolele 7 - 11 din planul menționat anterior prevăd reguli specifice privind planificarea industrială, precizând categoriile de industrii de fabricare a hârtiei care să fie amplasate în diferite regiuni geografice ale țării.
(255)
Dovada (a se vedea considerentul (76)) că industria de fabricare a hârtiei este o „industrie încurajată” (decizia nr. 40).
(256)
Constatările (a se vedea considerentele (260) - (262)) conform cărora în China nu există o piață a terenurilor funcțională.
(257)
Informațiile comunicate de producătorii-exportatori cooperanți și confirmate de ancheta antidumping paralelă, privind terenurile care le-au fost alocate în vederea realizării proiectelor lor de fabricare a hârtiei (8).
(258)
Ținând cont de cele de mai sus și în lipsa cooperării autorităților chineze, elementele de probă disponibile indică faptul că subvențiile acordate societăților din industria de fabricare a hârtiei nu sunt general disponibile și, prin urmare, sunt specifice în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Ținând cont de lipsa de cooperare a autorităților chineze, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe un criteriu obiectiv și pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(259)
În consecință, această subvenție ar trebui considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.
(e) Calculul valorii subvenției
(260)
Ținând cont de cele de mai sus, ar trebui să se constate că situația din China în ceea ce privește drepturile de folosire a terenurilor nu este condiționată de economia de piață. Astfel, în China nu par să fie disponibile valori de referință private. Prin urmare, orice ajustare a costurilor sau a prețurilor din China este imposibil de realizat. În aceste circumstanțe, se consideră că în China nu există o piață și, în conformitate cu articolul 6 alineatul (d) litera (ii) din regulamentul de bază, utilizarea unei valori de referință externe pentru măsurarea valorii avantajelor este întemeiată. Având în vedere că autoritățile chineze nu au cooperat și nu au transmis nicio propunere privind o valoare de referință externă, Comisia a fost nevoită să recurgă la elementele disponibile pentru a stabili o valoare de referință externă adecvată. În acest sens, se consideră adecvat să se utilizeze informații provenind din Teritoriul Vamal Separat Taiwan, Penghu, Kinmen și Matscu (Taipeiul chinez), denumit în continuare „Taiwan”, drept criteriu de referință adecvat.
(261)
Comisia consideră că prețurile terenurilor din Taiwan oferă cel mai adecvat indicator pentru zonele din China în care își au sediul producătorii-exportatori cooperanți. Toți producătorii-exportatori își au sediul în partea de est a Chinei, în zone dezvoltate, cu un PIB ridicat, în provincii cu densitate mare a populației, în jurul orașului Shanghai. Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari se calculează ținând cont de diferența dintre suma plătită de fiecare societate pentru drepturile de folosire a terenurilor și suma pe care aceasta ar fi plătit-o în mod normal pe baza valorii de referință taiwaneze.
(262)
Pentru efectuarea acestui calcul, Comisia a utilizat prețul mediu pe metru pătrat al terenului stabilit în Taiwan, ajustat în funcție de deprecierea monetară față de datele contractelor respective privind drepturile de folosire a terenului. Informațiile privind prețurile terenurilor industriale au fost obținute de pe site-ul Biroului industrial al Ministerului Afacerilor Economice din Taiwan. Deprecierea monetară a fost calculată pe baza ratelor inflației pentru Taiwan din Perspectiva economică globală publicată de FMI în 2009. În conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției (numărător) a fost raportată la PA utilizând durata de viață normală a dreptului de folosire a terenurilor în scopuri industriale acordat în China, și anume 50 de ani. Această valoare a fost apoi raportată la cifra totală de afaceri din PA a producătorilor-exportatori cooperanți, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(263)
Nivelul subvenției stabilit cu privire la acest sistem în cursul PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 2,81 % pentru societățile APP și la 0,69 % pentru societățile Chenming.
(ii) Sistemele menționate în plângere, dar care nu au fost examinate
- Furnizarea energiei electrice
(264)
S-a constatat că producătorii-exportatori cooperanți nu au beneficiat de acest sistem în PA. Prin urmare, nu a fost necesar să se examineze dacă sistemul este sau nu pasibil de măsuri compensatorii.
- Furnizarea de substanțe chimice necesare pentru fabricarea hârtiei
(265)
S-a constatat că producătorii-exportatori cooperanți nu au beneficiat de acest sistem în PA. Prin urmare, nu a fost necesar să se examineze dacă sistemul este sau nu pasibil de măsuri compensatorii.
4.3. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR PRIVIND SUBVENȚIONAREA
4.3.1. Introducere
(266)
Autoritățile chineze, două grupuri de producători-exportatori cooperanți (APP și Chenming) și reclamantul din UE au formulat observații asupra comunicării definitive.
(267)
Reclamantul din UE a sprijinit constatările Comisiei.
(268)
Autoritățile chineze, APP și Chenming au contestat constatările Comisiei. În măsura în care argumentele au fost deja abordate în totalitate în comunicarea definitivă, acestea nu sunt reiterate în prezentul regulament.
4.3.2. ALEGAȚII REFERITOARE LA REMEDIUL DUBLU
(269)
Autoritățile chineze au susținut că propunerea de măsuri compensatorii constituie un remediu dublu. S-a semnalat faptul că, în cadrul practicilor UE în materie de anchete antidumping privind China, valoarea normală este determinată prin trimitere la datele obținute de la producătorii unei țări terțe cu economie de piață. Deci, în astfel de cazuri, taxele compensatoare ar constitui un remediu dublu pentru aceeași chestiune întrucât taxele antidumping „contracarează” practic orice subvenție presupusă acordată societăților chineze.
(270)
APP a susținut că, în cazul în care valoarea normală se bazează pe vânzările interne din țara analogă, respingerea cererii de tratament de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață și utilizarea valorii normale nesubvenționate au ca efect creșterea taxei cu o sumă egală cu cea a subvenționării, iar subvențiile ar fi luate în calcul de două ori.
(271)
Autoritățile chineze au susținut că aceleași presupuse denaturări au fost deja abordate în cadrul procedurii antidumping paralele. Autoritățile chineze au susținut, de asemenea, că practicile Comisiei încalcă legislația UE și OMC și că aceasta ar trebui, fie să încheie procedura taxei compensatorii, fie să acorde tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață producătorilor-exportatori cooperanți, în cadrul procedurii antidumping paralele. În sfârșit, autoritățile chineze au afirmat că nu acceptă argumentul Comisiei, potrivit căruia nu există un calcul dublu întrucât marja de prejudiciu este inferioară marjei de dumping. În sfârșit, autoritățile chineze au susținut că, pe baza constatărilor Organului de apel al OMC cu privire la litigiul DS379 între SUA și RPC (9) în legătură cu remediul dublu, prezenta procedură ar trebui să fie încheiată.
(272)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se observă că remediul dublu nu joacă niciun rol în această procedură. Indiferent dacă impunerea simultană a taxelor antidumping și a taxelor compensatorii în cazul unei economii planificate poate duce la un potențial „remediu dublu”, această situație, prin definiție, ar putea avea loc numai atunci când există un cumul al marjei de dumping și al valorii subvenției, adică acolo unde nivelul combinat al celor două tipuri de taxe depășește valoarea cea mai ridicată dintre marja de dumping și cuantumul subvenției. Conform explicațiilor de mai jos, nu este cazul aici.
(273)
În primul rând, se reamintește faptul că UE aplică regula taxei celei mai mici atunci când impune taxe antidumping și compensatorii asupra aceluiași produs. Cu alte cuvinte, în cadrul anchetelor UE, Comisia stabilește nivelul dumpingului, al subvenționării și al prejudiciului cauzat industriei din Uniune. Nivelul taxelor nu poate fi niciodată mai mare decât marja de prejudiciu iar marja de prejudiciu în cazul de față este identică pentru ambele proceduri. În cadrul procedurilor antidumping paralele, Comisia a stabilit o marjă de dumping care este cu mult superioară marjei de prejudiciu. Conform regulii taxei celei mai mici, Comisia a propus instituirea de măsuri bazate pe marja de prejudiciu [a se vedea Regulamentul (UE) nr. 451/2011 al Consiliului din 6 mai 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (10)]. Astfel, marja de subvenționare constatată în cadrul anchetei antisubvenție în curs nu va oferi nicio protecție suplimentară industriei din Uniune prin comparație cu marja de dumping întrucât taxa antidumping va fi deja depășită de marja de prejudiciu. Prin urmare, nu există nicio suprapunere sau cumul de taxe în cadrul celor două proceduri paralele și, în consecință, chiar dacă presupunem că există posibilitatea unui remediu dublu, așa cum este descris în considerentul (269), nu poate exista nicio obligație legală de a „compensa” dumpingul în raport cu subvenția. Într-adevăr, diferența dintre marjele de dumping și cele de prejudiciu constatată în cursul procedurilor de dumping a fost cu mult mai mare decât valoarea subvenționării constatată în cursul prezentei anchete. Ar trebui să se sublinieze, de asemenea, faptul că, atunci când este vorba de compoziția efectivă a taxelor de plată, Comisia are obiceiul de a impune, mai întâi, valoarea taxei care rezultă în urma anchetei privind taxa compensatorie. Dacă există încă o diferență între nivelul taxei susmenționate și marja de prejudiciu, această diferență poate fi completată cu ajutorul taxei care rezultă în urma anchetei antidumping. Totuși, aceasta nu înseamnă că există un calcul dublu, întrucât nivelul combinat al taxelor poate să fi fost deja justificat ca un rezultat doar al anchetei antidumping.
(274)
În al doilea rând, ar trebui semnalat că remediile propuse de autoritățile chineze nu sunt autorizate de lege întrucât (i) ancheta a stabilit existența unor subvenții compensatorii care au adus prejudicii materiale industriei din Uniune și instituirea măsurilor a fost considerată a fi în interesul Uniunii, astfel încât această procedură nu poate fi încheiată, (ii) nu toate părțile chineze au solicitat TEP în cadrul procedurii antidumping paralele, (iii) TEP nu poate fi acordat în mod automat părților care nu l-au solicitat și (iv) pentru acele părți cărora li s-a refuzat TEP, aceasta s-a produs din cauza deficiențelor serioase constatate cu privire la criteriile 1, 2 și 3 din articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul antidumping de bază.
4.3.3. ALEGAȚII REFERITOARE LA UTILIZAREA CONSTATĂRILOR NEFAVORABILE
(275)
Autoritățile chineze au susținut că, din cauza unei cooperări insuficiente, Comisia a utilizat în mod ilegal constatări nefavorabile. În acest context, acestea se referă la articolul 28 alineatul (6) din regulamentul de bază care menționează, printre altele, că atunci când o parte interesată nu cooperează sau cooperează în mod parțial, rezultatul ar putea fi mai puțin favorabil părții interesate decât dacă aceasta ar fi cooperat. Potrivit autorităților chineze, utilizarea unor constatări nefavorabile este contrară prevederilor articolului 12 alineatul (7) din Acordul SMC precum și anexei II la Acordul antidumping al OMC.
(276)
Cu privire la acest punct, se observă că sensul acordat de autoritățile chineze articolului 28 alineatul (6) din regulamentul de bază este lipsit de temei. Comisia nu a impus nicio constatare nefavorabilă autorităților chineze, în sensul că aceasta nu a ales în mod deliberat o soluție mai puțin favorabilă pentru exportatorii interesați, nici nu a căutat să impună o opțiune punitivă cu privire la existența de subvenții sau la valoarea taxelor compensatorii. Comisia, în calitatea sa de autoritate de investigație, a solicitat o seamă de informații din partea autorităților chineze în cadrul unei perioade de timp rezonabile. Cu toate acestea, autoritățile chineze nu au reușit să furnizeze informațiile considerate necesare pentru anchetă (de exemplu, copii de planuri, informații privind băncile, evaluările efectuate de bănci atunci când au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți, estimarea drepturilor de folosire a terenurilor). În aceste circumstanțe, Comisia a fost obligată să utilizeze prevederile articolului 28 din regulamentul de bază cu privire la datele disponibile pentru a ajunge la o constatare reprezentativă. Se cuvine să subliniem că acest lucru nu a fost realizat prin impunerea unor constatări punitive asupra autorităților chineze. Cu titlu de exemplu, se observă faptul că Comisia nu a respins informațiile referitoare la DFT; mai degrabă, autoritățile chineze nu au prezentat toate informațiile solicitate privind estimarea DFT. În mod similar, Comisia nu a aplicat nicio constatare nefavorabilă autorităților chineze cu privire la împrumuturile în condiții preferențiale acordate industriei hârtiei cretate ci a trebuit să găsească informațiile absente cu privire la planuri, la rolul băncilor și la politicile băncilor în materie de împrumuturi acordate producătorilor-exportatori cooperanți, întrucât autoritățile chineze au omis pur și simplu să furnizeze acest tip de informații. Astfel, Comisia a utilizat orice fel de informații furnizate de către autoritățile chineze. Ori de câte ori informațiile furnizate nu au fost suficiente sau nu au fost considerate ca fiind probante, Comisia a trebuit să le completeze cu alte date relevante în vederea obținerii constatărilor sale. În anumite ocazii, nu poate fi exclusă posibilitatea ca rezultatul să fi fost mai puțin favorabil autorităților chineze decât dacă acestea ar fi cooperat pe deplin dar acest rezultat nu a fost cel urmărit de către Comisie.
(277)
Abordarea rezervată de Comisie acestui caz poate fi pusă în contrast cu modul în care noțiunea de „constatări nefavorabile” de la alineatul (7) din anexa V la Acordul SMC a fost aplicată de către grupurile speciale ale OMC. De exemplu, grupul special Aeronave-CE a aplicat constatările nefavorabile în două ocazii cu privire la programul spaniol de C&D „PROFIT”, în cazurile în care UE a furnizat date insuficiente. Atât cu privire la valoarea finanțării cât și cu privire la aspectul specificității efective, grupul special nu a luat în considerație dovezile prezentate de UE și a înlocuit soluția propusă de reclamant (SUA) pentru constatările sale (11). În prezenta anchetă nu a existat acest caz întrucât Comisia nu a ignorat nicio informație furnizată de autoritățile chineze și nu a înlocuit pur și simplu soluția propusă de reclamant ci, mai degrabă, a utilizat în întregime informațiile disponibile pentru a ajunge la o constatare. În lumina celor de mai sus, se constatăă că plângerile menționate anterior au trebuit respinse.
(278)
Întrucât Comisia nu a utilizat constatări nefavorabile în legătură cu autoritățile chineze sau cu oricare exportator, afirmația că aplicarea de constatări nefavorabile în legătură cu o autoritate publică constituie o încălcare a dispozițiilor legale ale OMC este lipsită de sens.
(279)
Această alegație a trebuit să fie respinsă întrucât ea nu este sprijinită de fapte concrete. Comisia a informat autoritățile chineze cu privire la prevederile articolului 28 și la cazurile în care se pot aplica aceste prevederi în prima scrisoare primită de autoritățile chineze cu ocazia inițierii procedurii precum și în ultima scrisoare primită de acestea înainte de vizita de verificare la fața locului. Mai mult, autoritățile chineze au fost sensibilizate cu privire la consecințele lipsei de cooperare, conform celor menționate în considerentul (59).
(280)
Autoritățile chineze au susținut, de asemenea, că Comisia nu a solicitat niciodată fixarea unor reuniuni cu băncile de stat.
(281)
Argumentul respectiv a fost respins. Se observă în acest sens, că Comisia a solicitat implicarea directă a autorităților chineze în fixarea de reuniuni cu acele bănci care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți. În acest scop, autorităților chineze le-a fost transmisă o listă a băncilor care acordaseră astfel de împrumuturi. S-a cerut autorităților chineze să se asigure de prezența băncilor de susținere a politicilor și a altor instituții financiare în cadrul vizitelor de verificare la fața locului în localurile autorităților chineze, pentru a răspunde la întrebările referitoare la partea din chestionar destinată acestor interlocutori. Niciuna dintre cererile de mai sus nu a fost luată în considerație vreodată de către autoritățile chineze.
(282)
Autoritățile chineze au susținut că utilizarea constatărilor nefavorabile este nejustificată în cazul de față, întrucât acestea au făcut tot ce le stătea în putință pentru a furniza informațiile pe care le aveau la dispoziție. Autoritățile chineze au afirmat că băncile reprezintă părți terțe în cadrul acestei proceduri și părți neinteresate, în sensul definiției cuprinse la articolul 12 alineatul (9) din Acordul SMC și, prin urmare, că acestea nu sunt obligate să coopereze. S-a afirmat, de asemenea, că Comisia afișează practici arbitrare și nu acționează conform normelor OMC întrucât autoritățile chineze au furnizat informații suficiente cu privire la împrumuturile bancare și la drepturile de utilizare a terenurilor.
(283)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În acest sens, se reamintește faptul că Comisia nu a aplicat constatări nefavorabile autorităților chineze. Mai mult, așa cum se menționează în considerentul (276), Comisia a utilizat toate informațiile furnizate de autoritățile chineze dar, întrucât lipseau informații semnificative, aceasta a trebuit să le completeze cu date furnizate de alte surse disponibile pentru a ajunge la o constatare reprezentativă.
(284)
Cu privire la plângerile adresate părților interesate, se reamintește faptul că articolul 12 alineatul (9) din Acordul SMC stipulează în mod clar că părțile interne sau externe altele decât cele menționate pot fi introduse în calitate de părți interesate. În legătură cu această procedură, Comisia a solicitat, pe baza plângerii, informații referitoare la împrumuturile în condiții preferențiale acordate industriei hârtiei cretate. În plus, aceste informații sunt legate în mod direct de băncile care sunt, în majoritate, în proprietatea statului. Atât producătorii-exportatori cooperanți cât și autoritățile chineze au fost informate în acest sens. Faptul că pur și simplu nu au fost furnizate suficiente informații cu privire la împrumuturile bancare a obligat Comisia să recurgă la aplicarea elementelor disponibile conform prevederilor articolului 28 din regulamentul de bază.
4.3.4. ALEGAȚII REFERITOARE LA UTILIZAREA CELOR MAI BUNE INFORMAȚII DISPONIBILE
(285)
APP a susținut că Comisia nu poate înlătura informațiile care nu sunt optime din toate punctele de vedere dacă partea interesată care a furnizat informația a acționat, totuși, la nivelul maxim al posibilităților sale. APP a mai susținut că și în cazurile în care una dintre părți nu a cooperat la nivelul maxim al posibilităților sale, Comisia trebuie, atunci când utilizează elementele disponibile, să ia în considerație toate elementele concrete furnizate de o parte interesată, chiar dacă acele elemente pot să nu constituie informațiile complete solicitate părții. Prin urmare, Comisia este obligată, atât în temeiul regulamentului de bază cât și al Acordului SMC al, să nu neglijeze astfel de informații.
(286)
Autoritățile chineze au afirmat că recursul la elementele disponibile nu este admisibil dacă un membru interesat sau o parte interesată a demonstrat că a acționat la nivelul maxim al posibilităților sale și a furnizat informații care erau verificabile, prezentate în mod adecvat pentru a putea fi utilizate în cadrul anchetei, transmise la momentul oportun și sub o formă sau într-un limbaj informatic corespunzător cererii autorităților însărcinate cu investigația.
(287)
Acesta nu a fost cazul în situația de față. Cu privire la aceasta, se reamintește faptul că Comisia a recurs la elementele disponibile, conform prevederilor articolului 28 din regulamentul de bază și ale articolului 12 alineatul (7) din Acordul SMC, întrucât autoritățile chineze și producătorii-exportatori, deși au fost rugați în mod repetat să o facă, nu au furnizat informațiile care erau considerate necesare pentru anchetă în vederea obținerii unor constatări reprezentative. Într-adevăr, Comisia a trebuit să caute să soluționeze problema fundamentală întâlnită în calitate de autoritate de investigație, și anume faptul că autoritățile chineze au refuzat accesul sau nu au furnizat informațiile efective cu privire la planuri, la rolul băncilor, la evaluarea riscului de credit atunci când se acordă împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți, la estimarea DFT sau la documentele juridice referitoare la diferitele sisteme studiate. În mod similar, producătorii-exportatori cooperanți nu au transmis informațiile referitoare la împrumuturile acordate de către băncile chineze. Prin urmare, modul în care au cooperat autoritățile chineze și producătorii-exportatori nu îndeplinește standardele stabilite de organul de apel al OMC în raportul United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Statele Unite - Măsuri antidumping privind anumite produse din oțel laminate la cald din Japonia), în care s-a constatat că nivelul de cooperare solicitat din partea părților interesate este „ridicat” și că părțile interesate trebuie să acționeze „la nivelul maxim al posibilităților lor” (12). Comisia nu înțelege de ce nu a fost posibil ca autoritățile chineze și producătorii exportatori să prezinte/pună la dispoziție elementele lipsă și nici autoritățile chineze, nici producătorii-exportatori nu au furnizat nicio explicație credibilă pentru aceasta. Autoritățile chineze au afirmat, de asemenea, că nu erau îndeplinite condițiile pentru a recurge la utilizarea celor mai bune informații disponibile și că autoritățile chineze nu au furnizat anumite informații pur și simplu din motivul că asemenea informații nu există, nu mai sunt relevante sau nu sunt disponibile, nu au fost cerute în cadrul chestionarului sau anterior verificării.
(288)
Argumentul respectiv a fost respins. Cu privire la aceasta, se observă faptul că a fost demonstrat în mod clar, în cadrul secțiunii de mai sus privind subvenționarea, că utilizarea elementelor disponibile era unica opțiune disponibilă pentru Comisie în calitate de autoritate de investigație pentru a ajunge la o constatare reprezentativă. Referitor la tipul de informații solicitat, se reamintește faptul că Comisia a solicitat informații care există (precum informații privind planurile, rolul băncilor, evaluarea riscului de credit atunci când se acordă împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți, estimarea DFT sau documente juridice referitoare la diferitele sisteme studiate) și a oferit autorităților chineze posibilitatea de a furniza astfel de informații în numeroase ocazii după inițierea procedurii.
(289)
În continuarea celor de mai sus, ar trebui să se sublinieze faptul că Comisia, în calitate de autoritate de investigație, a trebuit să studieze alegațiile făcute în plângere și pentru care au fost aduse suficiente dovezi pentru a iniția o anchetă (de exemplu, utilizarea planurilor cincinale și a politicilor industriale pentru acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei hârtiei cretate, rolul băncilor în calitate de organisme publice, existența impozitelor directe/indirecte și a programelor de finanțare) și astfel, autorităților chineze, în calitate de parte interesată, li s-a cerut să furnizeze toate informațiile considerate ca fiind necesare. Cu toate acestea, autoritățile chineze au adoptat o abordare diferită, echivalentă cu aceea de a se substitui autorității de investigație. Într-adevăr, autoritățile chineze au dorit să aprecieze singure ceea ce considerau ca fiind relevant și să limiteze prezentarea de documente la cele pe care le considerau relevante, fără să permită autorității de investigație să examineze aceste aspecte. Acest lucru este ilustrat la perfecție de abordarea adoptată de autoritățile chineze cu privire la băncile de stat (a se vedea considerentul (282)).
Autoritățile chineze au pretins că astfel de bănci constituie „părți terțe”. Totuși, reclamantul a furnizat suficiente dovezi că ele sunt „organisme publice” și astfel, Comisia a fost îndreptățită să solicite autorităților chineze să furnizeze informațiile cerute cu privire la activitățile acestora. Drept răspuns, autoritățile chineze și-au asumat dreptul de a decide că aceste bănci nu sunt organisme publice și de a refuza să furnizeze orice informație cu privire la ele. Această decizie aparține, totuși, autorității de investigație, și anume Comisiei, și nu autorităților chineze. Un astfel de comportament nu este, în mod clar, conform cu jurisprudența OMC, care afirmă că părțile interesate trebuie să acționeze „la nivelul maxim al posibilităților lor”. Este dificil de văzut care este compatibilitatea acestuia cu constatarea organismului de apel din raportul United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Statele Unite - Măsuri antidumping privind anumite produse din oțel laminate la cald din Japonia) și anume, „…cooperarea este un proces care implică un efort comun, în care părțile acționează împreună în vederea atingerii unui scop comun” (13). Ar trebui să se observe, de asemenea, faptul că Comisia a acordat o perioadă suficientă de timp tuturor părților interesate pentru a comunica informațiile solicitate și a realizat ancheta conform prevederilor anexei VI la acordul SMC care stabilește normele verificărilor la fața locului care, în lumina informațiilor obținute, permit, printre altele, formularea de cereri de detalii suplimentare la fața locului.
(290)
Autoritățile chineze au susținut că planurile solicitate sunt voluminoase întrucât conțin 282 000 de pagini și constituie, astfel, o povară suplimentară exagerată pentru a fi traduse. Acestea au susținut, de asemenea, că nu sunt informate cu privire la planurile care apar în traduceri independente și că nu au furnizat planurile cincinale naționale în cadrul procedurilor din SUA.
(291)
Argumentul respectiv a fost respins. Planurile menționate în considerentul (65), pe care autoritățile chineze le-au furnizat în limba chineză, reprezintă mai puțin de 300 de pagini. Afirmația referitoare la 282 000 de pagini nu se confirmă prin ceea ce autoritățile chineze au consemnat în dosar. Argumentul este, totuși, îngrijorător, întrucât ar putea indica o intervenție guvernamentală cu mult mai detaliată decât cea constatată în ancheta în curs și în ancheta antidumping paralelă. Cu privire la planurile care apar în traducerile independente, se remarcă faptul că Comisia a primit astfel de documentații de la alte părți interesate și, în măsura în care astfel de planuri traduse au fost primite, acestea au fost utilizate pentru scopurile prezentei anchete. În final, ar trebui să se clarifice faptul că Comisia nu a dorit să afirme că autoritățile chineze au comunicat planuri în cadrul procedurilor din SUA. Considerentul (66) menționează numai faptul că se pare că există informații traduse în acest sens.
4.3.5. ALEGAȚII REFERITOARE LA UTILIZAREA INFORMAȚIILOR CARE NU SUNT IDEALE ÎN TOATE PRIVINȚELE
(292)
Autoritățile chineze au susținut că, înainte de a aplica cele mai bune informații disponibile, Comisia trebuie să efectueze o analiză, conform dispozițiilor articolului 28 alineatul (3) din regulamentul de bază și să constate dacă sunt sau nu îndeplinite condițiile specifice stabilite la acesta.
(293)
În această privință, se observă faptul că Comisia a recurs la utilizarea elementelor disponibile, în conformitate cu prevederile articolului 28 din regulamentul de bază întrucât condițiile specifice stabilite la articolul 28 alineatul (3) nu erau îndeplinite. Astfel cum a fost explicat în cele de mai sus, autoritățile chineze fie că au furnizat informații incomplete fie că, în numeroase cazuri, nici măcar nu au furnizat informațiile solicitate. Se reamintește faptul că informațiile privind planurile au fost fie absente fie incomplete, informațiile privind rolul băncilor au fost incomplete sau neconcludente, evaluarea riscului de credit de către bănci atunci când au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți nu a fost furnizată, estimarea DFT nu a fost furnizată și un număr de documente juridice referitoare la anumite impozite și programe de finanțare nu au fost, de asemenea, furnizate. Ținând seama de deficiențele sau inexistența informațiilor, Comisia nu a fost în măsură să verifice anumite informații comunicate. Având în vedere cele de mai sus, faptul că, în aceste circumstanțe, autoritățile chineze nu au putut fi considerate ca acționând la nivelul maxim al posibilităților lor și ca urmare a dificultăților nejustificate de a ajunge la o constatare de o acuratețe rezonabilă, Comisia a fost obligată să recurgă la aplicarea elementelor disponibile.
(294)
Autoritățile chineze au susținut, de asemenea, că Comisia ar fi trebuit să utilizeze drept cele mai bune informații disponibile informațiile deja furnizate de acestea.
(295)
Referitor la aceasta, se observă că Comisia a utilizat totalitatea informațiilor furnizate de părțile interesate (inclusiv toate informațiile comunicate de autoritățile chineze) și colectate din surse publice disponibile pentru a obține o constatare reprezentativă.
(296)
În legătură cu împrumuturile, s-a susținut că, în absența informațiilor din partea unor bănci specifice pentru evaluarea riscului de credit atunci când se acordă împrumuturi, Comisia ar fi trebuit să recurgă la explicațiile furnizate de Banca Populară a Chinei (BPC) și de Banca Centrală a Republicii China (BCRC), precum și de rapoartele anuale ale băncilor comerciale.
(297)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se semnalează că băncile, deși au fost invitate în mod clar să o facă, nu au furnizat datele necesare. Informațiile furnizate de BPC și de BCRC au fost doar de natură foarte generală și nu au fost în niciun fel legate în mod direct de împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți. Autoritățile chineze au înaintat un număr de rapoarte anuale ale băncilor comerciale (dintre care unele numai în limba chineză) și au afirmat că băncile comerciale adoptă propriile lor decizii cu privire la operațiunile comerciale, în conformitate cu dispozițiile legale, fără nicio intervenție din partea vreunei unități sau persoane. Totuși, acestea sunt simple afirmații care nu permit să se verifice dacă și cum au evaluat băncile riscul de credit atunci când au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți și trebuie confruntate cu cazuri specifice întâlnite în cursul anchetei, în care firmele au obținut în mod clar împrumuturi fără nicio evaluare aparentă a riscului lor de credit.
(298)
În ceea ce privește DFT, s-a susținut că Comisia ar fi trebuit să utilizeze informațiile comunicate de autoritățile chineze, care, potrivit acestora, demonstrează existența unei piețe care funcționează. S-a afirmat că informațiile solicitate de Comisie cu privire la prețurile minime ale dreptului de folosire a terenului erau importante și nu erau solicitate în chestionar sau înainte de verificare.
(299)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se reamintește faptul că în absența informațiilor privind estimarea DFT nu este posibil să se ajungă la nicio constatare cu privire la existența unei piețe funciare care funcționează în China care să reflecte mecanismul de reglare a cererii și ofertei. Se observă, de asemenea, că Comisia a oferit o perioadă suficientă de timp autorităților chineze pentru a furniza astfel de informații pentru regiunile în care sunt stabiliți producătorii-exportatori cooperanți, dar că autoritățile chineze nu au furnizat niciun singur indicator în acest sens. În orice caz, Comisia a respectat prevederile anexei VI la Acordul SMC care stabilește normele privind verificările la fața locului care, în lumina informațiilor obținute, permit, printre altele, formularea de cereri de detalii suplimentare la fața locului.
4.3.6. ALEGAȚII REFERITOARE LA DEFINIȚIA ORGANISMELOR PUBLICE
(300)
Autoritățile chineze au susținut că faptul de a aparține statului nu constituie un motiv rezonabil pentru a considera că o bancă sau un serviciu este un organism public și că, pentru o astfel de analiză, Comisia ar trebui să utilizeze normele UE din domeniul ajutoarelor de stat. Autoritățile chineze au cerut, de asemenea, ca pe baza constatărilor Organului de apel al OMC cu privire la litigiul DS379 între SUA și RPC în legătură cu definiția organismului public, prezenta procedură să fie încheiată.
(301)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se observă că Comisia a explicat definiția unui organism public în considerentul (90). Această definiție este conformă cu jurisprudența relevantă a OMC privind procedurile antisubvenție, inclusiv cu raportul susmenționat al organului de apel. Astfel, nu este necesar să ne îndepărtăm de la ceea ce este acceptat de manieră generală și să utilizăm alte referințe (și anume, normele UE în domeniul ajutoarelor de stat) care se aplică unui domeniu juridic foarte diferit. A se observa că legislația referitoare la ajutoarele de stat se aplică într-un context total diferit, și anume nu pentru a reglementa comerțul internațional cu produse ci ca un supliment la piața comună. În sfârșit, nu există niciun temei de fapt sau de drept pentru a confirma revendicarea ca procedura actuală să fie încheiată.
4.3.7. ACORDAREA DE ÎMPRUMUTURI ÎN CONDIȚII PREFERENȚIALE PENTRU INDUSTRIA HÂRTIEI CRETATE
(302)
În legătură cu împrumuturile în condiții preferențiale acordate industriei hârtiei cretate, autoritățile chineze au afirmat că Comisia nu a furnizat dovezi suficiente de subvenționare specifică, conform cerințelor articolului 2 alineatul (1) litera (a) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. S-a susținut că analiza Comisiei nu și-a realizat obiectivul de a stabili de jure specificitatea pretinsei subvenții.
(303)
Doi dintre producătorii-exportatori cooperanți au afirmat, de asemenea, că împrumuturile acordate de băncile de stat chineze nu sunt specifice.
(304)
Argumentul respectiv a fost respins. Referitor la acestea, se reamintește că specificitatea a fost stabilită cu privire la totalitatea informațiilor arhivate, inclusiv a informațiilor furnizate de autoritățile chineze, astfel cum se menționează în considerentul (92). Aceste informații confirmă existența specificității de jure în conformitate cu prevederile articolului 2 alineatul (1) litera (a) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază.
(305)
Autoritățile chineze au susținut, de asemenea, că Comisia nu a furnizat dovezi concrete de subvenționare în conformitate cu prevederile articolului 2 alineatul (4) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (5) din regulamentul de bază întrucât dovezile utilizate de Comisie nu pot fi considerate ca fiind dovezi concrete deoarece nu au un caracter afirmativ, obiectiv și verificabil care să fie credibil.
(306)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință se observă că elementele menționate în considerentul (92) constituie dovezi concrete de specificitate (și anume, subvenții specifice acordate în cadrul unui plan industrial sectorial, industria hârtiei fiind considerată ca fiind o industrie încurajată, rolul băncilor comerciale și al sistemului de planificare de stat al Chinei, precum și evaluarea ridicată a creditului societăților întrucât acestea sunt incluse în planuri politice specifice). Aceste informații sunt afirmative, deoarece sunt clare, obiective și convingătoare. Ele provin din surse diferite și au fost furnizate de părțile interesate sau obținute din domeniul public.
(307)
Cu privire la planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, s-a afirmat că acesta nu prevede subvenții specifice sau tratamentul preferențial al industriei hârtiei. Potrivit autorităților chineze, faptul că acest plan afirmă că instituțiile financiare nu acordă împrumuturi pentru niciun proiect care nu respectă regulamentul acestuia este doar o prevedere menită să suspende proiectele care au cauzat probleme serioase de poluare.
(308)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se observă că formularea utilizată în planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, conform explicațiilor detaliate din considerentul (77), nu lasă nicio îndoială asupra existenței unor subvenții specifice și a unui tratament preferențial pentru industria fabricării hârtiei. Afirmația conform căreia normele detaliate referitoare la instituțiile financiare există numai din motive de mediu nu este sprijinită de formularea propriu-zisă din textele relevante.
(309)
În privința planurilor politice cât și a documentelor însoțitoare precum proiectul de integrare și registrul, autoritățile chineze au reiterat afirmația că acestea nu sunt, ca atare, obligatorii din punct de vedere juridic, în conformitate cu dreptul intern chinez. Acestea necesită, mai degrabă, un act de punere în aplicare obligatoriu din punct de vedere juridic. S-a susținut, de asemenea, că planurile sunt prea vagi pentru a fi luate în considerație la determinarea specificității și că simplul fapt că industria fabricării hârtiei este o industrie încurajată nu dovedește că autoritățile chineze limitează în mod clar accesul anumitor întreprinderi la o subvenție.
(310)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se reamintește că ancheta a stabilit faptul că planurile sunt obligatorii din punct de vedere juridic din motivele menționate în considerentul (78). Ancheta a stabilit, de asemenea, că statutul de „industrie încurajată” al industriei fabricării hârtiei aduce anumite beneficii întreprinderilor relevante.
(311)
Cu privire la acordarea de împrumuturi, s-a susținut că analiza rapoartelor anuale ale băncilor chineze care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți nu indică faptul că împrumuturile ar fi fost acordate datorită planurilor politice.
(312)
Argumentul respectiv a fost respins. După cum s-a observat mai sus, rapoartele anuale ale băncilor nu oferă informații suficiente cu privire la acordarea împrumuturilor către producătorii-exportatori cooperanți. Într-adevăr, rapoartele anuale sunt documente generale care nu furnizează informații asupra modului în care băncile chineze acordă împrumuturile către producătorii-exportatori cooperanți și privind modul în care băncile au evaluat riscul de credit pentru producătorii-exportatori cooperanți. Aceste informații au fost solicitate în mod repetat de la părțile interesate și sunt considerate cruciale, ținând seama, printre altele, de constatările Raportului FMI din 2006 care a sugerat că liberalizarea bancară în China este incompletă și că riscul de credit nu se reflectă în mod adecvat (14), ale Raportului FMI din 2009 care a subliniat absența liberalizării ratei dobânzilor în China (15), ale Raportului de țară al FMI din 2010 care a afirmat că costul de capital în China este relativ scăzut, alocarea de credite este determinată, uneori, de mijloace altele decât prețul și că economiile importante din domeniul bancar sunt legate, parțial, de costurile reduse ale diferitelor inputuri (inclusiv capitaluri și terenuri) (16), ale Anchetei economice privind China din 2010 a OCDE (17) și ale Documentului de lucru nr. 747 privind reformele sectorului financiar din China al serviciului economic al OCDE (18) care afirmau că proprietatea instituțiilor financiare rămâne dominată de stat, punând în discuție măsura în care deciziile bancare de acordare a împrumuturilor se bazează pe considerații pur comerciale, în timp ce rolul tradițional al băncilor pare să fie cel de agenții guvernamentale având legături cu autoritățile.
(313)
Referitor la nota mai sus menționată a evaluării de credit, autoritățile chineze au susținut că o singură notă a evaluării de credit nu poate fi considerată ca o dovadă clară privind specificitatea. Potrivit autorităților chineze, în afara cazului în care majoritatea sau chiar toate împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți indică faptul că politica industrială le permite să obțină evaluări de credit superioare în cursul PA, Comisia nu poate aplica condițiile unui singur caz la toate deciziile privind împrumuturile.
(314)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se reamintește faptul că nota evaluării de credit menționată în considerentul (81) leagă în mod direct perspectivele viitoare pozitive ale unui producător-exportator cooperant de existența planurilor politice privind fabricarea hârtiei și de îndeplinirea obiectivelor acestora. Pentru a ajunge la constatările sale, Comisia a acordat o importanță considerabilă acestui document asociat planului privind industria de fabricare a hârtiei întrucât celelalte informații solicitate în acest context, precum evaluarea riscului pentru împrumuturi, nu au fost furnizate, în ciuda unor cereri repetate, după cum se menționează mai sus.
(315)
Autoritățile chineze au susținut, de asemenea, că, la analizarea alegațiilor privind împrumuturile în condiții preferențiale, Comisia nu a luat în considerație Circulara YINFA [1999] nr. 228 a BPC privind ameliorarea administrării împrumuturilor speciale. Potrivit autorităților chineze, circulara menționată mai sus confirmă faptul că împrumuturile în condiții preferențiale și împrumuturile speciale au fost eliminate.
(316)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se reamintește că, așa cum s-a menționat în considerentul (87), Comisia a constatat că există circulare ale BPC, mai recente decât circulara din 1999, care menționează în mod clar existența împrumuturilor în condiții preferențiale și a altor împrumuturi specificate de către Consiliul de Stat. Astfel, argumentele autorităților chineze cu privire la abolirea împrumuturilor în condiții preferențiale și a împrumuturilor speciale nu pot fi sprijinite de elementele cazului de față. În pofida celor de mai sus, se cuvine să se observe că circulara din 1999 afirmă că băncile deținute în totalitate de stat vor comunica în mod activ cu autoritățile responsabile de industriile relevante în vederea obținerii înțelegerii și sprijinului acestora. Din nou, aceasta este o afirmație care confirmă controlul exercitat de autoritățile de stat asupra băncilor deținute în totalitate de către stat.
(317)
Cu privire la dovada specificității prezentată de către reclamant, s-a susținut că aceasta este doar în legătură cu constatările diferitelor anchete ale SUA, în care a fost stabilită specificitatea, printre altele, prin trimiterea la planurile cincinale.
(318)
Referitor la aceasta se observă că Comisia a utilizat toate informațiile relevante pe care le avea la dispoziție pentru a ajunge la o constatare reprezentativă. În acest mod, informațiile public disponibile menționate în plângere, chiar dacă se referă la constatări ale unor altor autorități de anchetă, au fost considerate ca fiind relevante și utilizarea lor a fost adecvată.
(319)
Cu privire la decizia nr. 40 și la registru, s-a susținut că acestea nu definesc în mod clar industria hârtiei cretate ca o industrie încurajată sau ca proiecte încurajate. S-a susținut, de asemenea, că, în China, termenul de „proiecte încurajate” cuprinde sectoare largi ale activității economice, înglobând industrii variate.
(320)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Referitor la aceasta, se reamintește că decizia nr. 40 și registrul definesc industria fabricării hârtiei, căreia îi aparține industria hârtiei cretate de calitate superioară, în calitate de industrie încurajată sau proiecte încurajate. Referitor la proiectele încurajate, se reamintește că acestea cuprind numai anumite activități din cadrul a 26 de sectoare și astfel, această clasificare, acoperind numai un subgrup de întreprinderi din China, nu poate fi considerată ca fiind de natură generală și nespecifică. Comisia a considerat aceasta ca fiind interpretarea cea mai naturală, în absența unei explicații (și a unor documente care să o coroboreze) cu privire la modul anume în care autoritățile chineze au aplicat noțiunea de „industrie a fabricării hârtiei”, și anume în scopurile deciziei 40 și ale registrului.
(321)
Referitor la Legea privind băncile comerciale, autoritățile chineze au susținut că articolul 34 este de natură generală și că, în conformitate cu prevederile articolului 41 din aceeași lege, nu există nicio obligație fermă pentru băncile comerciale de a acorda împrumuturi pe baza politicilor industriale.
(322)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se observă că formularea articolului 34 leagă în mod direct activitatea de creditare a băncilor comerciale de politicile industriale ale statului. Astfel, aceasta nu poate fi considerată a avea un caracter general și neobligatoriu. Cu privire la articolul 41 din legea mai sus menționată, se observă că acesta se referă la prerogativa unei bănci comerciale de a acorda împrumuturi părților dar nu se referă la condițiile care vor trebui să fie luate în considerație de către bănci atunci când adoptă decizii privind împrumuturile.
(323)
APP a susținut că a furnizat Comisiei suficiente informații și documente care să arate că APP era evaluat A-1 de către Moody's în 2007 și 2008 și că, prin urmare, nu era corect din partea Comisiei să ignore această evaluare și să aplice evaluarea BB de către Bloomberg.
(324)
Comisia a analizat îndeaproape rapoartele de evaluare a creditului prezentate de grupul APP. Aceste rapoarte de evaluare a creditului leagă perspectivele viitoare promițătoare ale industriei hârtiei de promulgarea Politicii de dezvoltare a industriei hârtiei. Prin urmare, informațiile cuprinse în aceste documente confirmă efectiv constatările Comisiei potrivit cărora starea financiară actuală a exportatorului a fost stabilită pe o piață denaturată și că, în consecință, credibilitatea exportatorilor chinezi nu a putut fi acceptată ca atare. Acest argument a trebuit să fie respins.
(325)
APP a susținut, de asemenea, că rapoartele interne de gestionare financiară menționate la acest punct în observațiile APP privind comunicarea definitivă sunt „cu mult mai satisfăcătoare decât datele luate în considerare în prezent.”
(326)
Acest argument a trebuit să fie respins. Cifrele calculate în aceste rapoarte rezultă din situația financiară a societății realizată pe o piață denaturată care este, desigur afectată de împrumuturile în condiții preferențiale, după cum a stabilit Comisia. Este vorba, prin urmare, de un cerc vicios, și anume societatea beneficiază de împrumuturi în condiții preferențiale, ceea ce produce un efect pozitiv asupra indicatorilor săi financiari și, ulterior, aceștia au un efect pozitiv asupra condițiilor de obținere a viitoarelor împrumuturi.
(327)
APP a susținut că metodologia utilizată de către Comisie pentru calcularea valorilor de referință pentru împrumuturi în USD și în EUR este eronată și a susținut că Comisia a calculat de două ori marja care depășește rata LIBOR și, prin urmare, a contribuit la mărirea ratei de referință a dobânzii.
(328)
Această afirmație trebuie respinsă. Comisia nu a calculat de două ori marja care depășește rata LIBOR. Așa cum s-a menționat în comunicarea definitivă, pentru stabilirea valorilor de referință pentru împrumuturile în USD și EUR pe termen lung care depășesc 1 an, Comisia a adăugat la rata LIBOR pe 1 an o marjă situată între ratele obligațiunilor corporative BB cu perioadă de maturitate de 1 an și ratele obligațiunilor corporative BB cu o perioadă de maturitate de n ani, n fiind numărul de ani care reprezintă termenul pentru care a fost calculată rata „pe termen lung LIBOR în USD” (și anume, 2, 3, …, 15 ani). Ar trebui să se sublinieze faptul că marja, așa cum este descrisă mai sus, a fost adăugată la ratele LIBOR pe 1 an „curate” (adică nemajorate cu x puncte de bază, după cum susține APP).
4.3.8. POLITICILE FISCALE PREFERENȚIALE PENTRU SOCIETĂȚILE CARE SUNT RECUNOSCUTE CA ÎNTREPRINDERI CU TEHNOLOGIE ÎNALTĂ ȘI NOUĂ
(329)
În privința acestui sistem, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea pe baza unor dovezi concrete. S-a susținut că articolul 25 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor constituie un element juridic general care se aplică ansamblului economiei chineze și nu numai producătorilor de hârtie cretată de calitate superioară.
(330)
Autoritățile chineze au afirmat, de asemenea, că criteriile de eligibilitate pentru acest sistem sunt obiective și definite în detaliu, că eligibilitatea este automată și că, astfel, sistemul nu poate fi considerat specific, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din acordul SMC și cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(331)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Astfel, constatările Comisiei au fost stabilite pe baza unor dovezi concrete. În această privință, se observă că articolul 25 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor limitează accesul la acest sistem numai la anumite întreprinderi și industrii care sunt clasificate ca „încurajate”, și anume la un subgrup specific de întreprinderi din China. Conform celor de mai sus, Comisia a constatat că industria hârtiei cretate intră în această categorie și că, prin urmare, beneficiile dobândite în temeiul acestui program sunt specifice, conform dispozițiilor articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Cu privire la criteriile de eligibilitate, se observă că dispozițiile relevante menționează, printre altele, obligația ca produsele să fie din gama descrisă în Domeniile cu tehnologie înaltă și nouă în cadrul Sprijinului esențial de stat și că întreprinderile au desfășurat în mod constant activități de cercetare și dezvoltare în scopul dobândirii de cunoștințe noi în domeniul științei și tehnologiei, utilizând de manieră inovatoare noi tehnologii sau ameliorând în mod substanțial tehnologiile sau produsele. Aceste condiții, luate în ansamblu, nu pot fi considerate ca fiind criterii de eligibilitate obiective care duc la acordarea automată a subvențiilor, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(332)
APP s-a întrebat dacă valoarea subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii care decurg din aceste sisteme nu ar trebui să fie calculată, mai degrabă, pe baza declarației fiscale și a plății corespunzătoare anului 2008 în loc de cele corespunzătoare anului 2009 (PA). APP a susținut că aceste două sisteme sunt legate de impozitul pe profit care, în China, este de obicei plătit în întregime și stabilit în anul calendaristic următor perioadei fiscale. Prin urmare, impozitul pe profit din 2009 sau orice tratament preferențial acordat în acest sens au fost hotărâte doar în 2010.
(333)
Acest argument a trebuit să fie respins. Valorile reale ale beneficiilor obținute au fost confirmate și verificate în declarația fiscală corespunzătoare anului 2009, prin urmare, acestea sunt beneficii legate de vânzările și veniturile realizate în 2009, și anume în PA.
4.3.9. POLITICILE FISCALE PREFERENȚIALE PENTRU CERCETARE ȘI DEZVOLTARE
(334)
În privința acestui sistem, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea pe baza unor dovezi concrete. S-a susținut, astfel, că criteriile de eligibilitate pentru acest sistem sunt obiective și definite în detaliu și că eligibilitatea este automată și că, astfel, sistemul nu poate fi considerat specific, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din acordul SMC și cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(335)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se reamintește că ancheta a stabilit existența unui tratament fiscal preferențial pentru anumite societăți care sunt recunoscute ca realizând anumite tipuri de proiecte de C&D, adică unui subgrup specific de întreprinderi din China. Conform celor observate mai sus, aceste societăți se încadrează în sectoarele cu tehnologie nouă și înaltă care beneficiază de sprijin principal din partea statului și în categoria de proiecte enumerate în Ghidul privind domeniile-cheie ale industrializării cu tehnologie înaltă, precum cele aparținând industriei hârtiei cretate, și, prin urmare, beneficiile în temeiul acestui program sunt specifice, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Cu privire la criteriile de eligibilitate, se observă că dispozițiile relevante prezentate de producătorii-exportatori cooperanți sunt vagi și netransparente și, prin urmare, nu pot fi considerate ca fiind criterii de eligibilitate obiective care conduc la acordarea automată a subvențiilor. Astfel, constatările Comisiei au fost stabilite pe baza unor dovezi concrete, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
4.3.10. SCUTIREA REFERITOARE LA DIVIDENDELE ÎNTRE ÎNTREPRINDERILE REZIDENTE CALIFICATE
(336)
În privința acestui sistem, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea pe baza unor dovezi concrete. S-a susținut că scutirea referitoare la dividende nu constituie o subvenție în temeiul Acordului SMC, întrucât scutirea referitoare la dividende nu constituie o subvenție prin natura sa și că dispozițiile relevante chineze vizează clarificarea bazei impozabile astfel încât să se evite dubla impunere.
(337)
APP a susținut că acest sistem nu este specific și este aplicat în mod general și uniform peste tot în China pe baza unor criterii obiective, și anume a sursei de venituri din dividende. Aceasta a susținut, de asemenea, că acest sistem nu constituie o subvenție.
(338)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se observă faptul că venitul din dividende al întreprinderilor rezidente este scutit de obligațiile impozitului pe profit ale întreprinderilor rezidente. În primul rând, se reamintește faptul că ancheta a stabilit existența unui tratament fiscal preferențial pentru anumite societăți, și anume întreprinderile rezidente care primesc dividende de la alte întreprinderi rezidente și, în plus, pentru industrii și proiecte importante sprijinite sau încurajate de stat, precum industria hârtiei cretate, și anume un anumit subgrup de întreprinderi din China. Prin urmare, beneficiile în temeiul acestui program sunt specifice, în conformitatea cu articolul 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. În al doilea rând, acesta reprezintă un stimulent fiscal care duce la neperceperea unor venituri ale statului, în conformitate cu definiția unei subvenții stabilită la articolul 1 alineatul (1) litera (a) din Acordul SMC și la articolul 3 litera (a) din regulamentul de bază. Cât despre afirmația că acest stimulent vizează evitarea dublei impuneri, se observă că, deși Acordul SMC a recunoscut faptul că membrii OMC nu sunt limitați în adoptarea unor măsuri pentru evitarea dublei impuneri (a se vedea Acordul SMC, anexa I, nota de subsol 59), această prevedere constituie o „măsură afirmativă de apărare” și nu a fost adusă nicio dovadă concretă care să coroboreze afirmația că, de exemplu, dividendele de la întreprinderile rezidente și cele nerezidente sunt tratate în mod diferit datorită obligațiilor legale din cadrul unor acorduri bilaterale relevante privind dubla impunere, subscrise de RPC cu țările terțe.
(339)
S-a susținut, de asemenea, că sistemul este cu totul irelevant pentru întreprinderile și industriile clasificate ca „încurajate” ci, prin definiție, se aplică tuturor societăților rezidente. Autoritățile chineze au susținut, de asemenea, că articolul 2 alineatul (2) din Acordul SMC prevede că instituirea de cote de impozitare aplicabile în mod general nu este considerată a reprezenta o subvenție specifică. S-a susținut, astfel, că criteriile de eligibilitate pentru acest sistem sunt obiective și definite în detaliu și că eligibilitatea este automată și că, astfel, sistemul nu poate fi considerat specific, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Acordul SMC și cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(340)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se reamintește faptul că dispozițiile legale care instituie acest sistem se încadrează la Capitolul 4 „Tratamente fiscale preferențiale” din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor care prevede stimulente fiscale specifice pentru industriile și proiectele importante sprijinite sau încurajate de stat. Conform explicațiilor de mai sus, în aceste condiții, beneficiile în temeiul acestui program sunt specifice, în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Ancheta nu a găsit criterii obiective care să limiteze eligibilitatea și dovezi concrete care să sprijine constatarea că eligibilitatea este automată. În legătură cu afirmația privind dispozițiile articolului 2 alineatul (2) din Acordul SMC, se observă că sistemul actual nu se referă la instituirea unei cote de impozitare aplicabile în mod general ci la existența unei scutiri de impozit a unui anumit tip de venituri realizate de un anumit tip de societăți.
4.3.11. SCUTIRI DE TVA ȘI TARIFARE PENTRU ECHIPAMENTELE IMPORTATE
(341)
În privința acestui sistem, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea pe baza unor dovezi concrete. S-a susținut că acele categorii specifice de întreprinderi definite în mod exhaustiv prin lege nu sunt specifice, întrucât ele se încadrează în sectoare largi ale activității economice cuprinzând industrii variate. S-a susținut, astfel, că criteriile de eligibilitate pentru acest sistem sunt obiective și definite în detaliu și că eligibilitatea este automată și că, astfel, sistemul nu poate fi considerat specific, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Acordul SMC și cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(342)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se reamintește faptul că acest sistem este disponibil numai pentru societățile care investesc în temeiul unor categorii specifice de întreprinderi, definite în mod exhaustiv prin lege (și anume, catalogul pentru orientarea industriilor pentru investiții străine și catalogul industriilor, produselor și tehnologiilor-cheie a căror dezvoltare este încurajată în prezent de către stat). Faptul că eligibilitatea este restricționată la anumite categorii specifice de întreprinderi confirmă faptul că sistemul nu este disponibil în mod general sectoarelor economice largi și, prin urmare, beneficiile în temeiul acestui program sunt specifice, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, ancheta nu a găsit criterii obiective care să limiteze eligibilitatea și dovezi concrete care să sprijine constatarea că eligibilitatea este automată. Astfel, constatările Comisiei au fost stabilite pe baza unor dovezi concrete, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
(343)
APP a afirmat că perioada de depreciere utilizată de Comisie la calcularea beneficiului rezultat din acest sistem corespunzătoare PA nu este corectă și că Comisia ar fi trebuit să utilizeze perioada de depreciere corespunzătoare celei raportate de societățile din Grupul APP. Potrivit APP, această metodologie încalcă dispozițiile articolului 7 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(344)
Acest argument a trebuit să fie respins. Perioada de depreciere raportată de APP este determinată în scopuri contabile și financiare. Alți producători-exportatori cooperanți și industria din Uniune au raportat perioade de depreciere diferite. În consecință, pentru acest calcul, Comisia, în conformitate cu practicile sale uzuale și cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, a utilizat perioada de 15 ani ca durată utilă a instalațiilor, ceea ce industria în cauză consideră ca fiind o perioadă de depreciere „normală”.
4.3.12. REDUCERI DE TVA PENTRU ECHIPAMENTELE PRODUSE PE PLAN INTERN
(345)
În privința acestui sistem, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea pe baza unor dovezi concrete. S-a susținut că autoritățile chineze au explicat criteriile de eligibilitate ale acestui sistem și că, prin urmare, nu există niciun motiv pentru aplicarea elementelor disponibile.
(346)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se reamintește faptul că acest sistem este rezervat întreprinderilor cu investiții străine care achiziționează anumite tipuri de utilaje, și anume unui subgrup specific de întreprinderi din China, prin urmare, beneficiile realizate în temeiul acestui program sunt specifice, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Mai mult, ancheta nu a găsit criterii obiective care să limiteze eligibilitatea și dovezi concrete care să sprijine constatarea că eligibilitatea este automată. Astfel, constatările Comisiei au fost stabilite prin utilizarea informațiilor comunicate și a dispozițiilor articolului 28 din regulamentul de bază, pe baza unor dovezi concrete, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.
4.3.13. TAXE PENTRU ÎNTREȚINEREA ORAȘELOR ȘI TAXE DE CONSTRUCȚIE, PRECUM ȘI SUPRATAXE PRIVIND EDUCAȚIA PLĂTIBILE DE CĂTRE ÎNTREPRINDERILE DE INVESTIȚII STRĂINE
(347)
Atât APP cât și Chenming au susținut că, în conformitate cu Avizul privind unificarea taxelor pentru întreținerea orașelor, taxelor de construcție și suprataxelor privind educația pentru întreprinderile naționale, întreprinderile cu investiții străine și pentru cetățeni, întocmit de Consiliul de Stat al Chinei la 18 octombrie 2010 și aplicabil de la 1 decembrie 2010, taxele și suprataxa mai sus menționate sunt acum aplicabile în întregime la toate societățile și cetățenii din China, fără excepție. În conformitate cu aceste afirmații, acest sistem de subvenționare nu mai este pasibil de măsuri compensatorii.
(348)
Argumentele invocate au fost examinate în conformitate cu documentația prezentată și cu dovezile furnizate de către părți. S-a cerut autorităților chineze să confirme informațiile menționate anterior. Autoritățile chineze, o parte interesată în această procedură și autoritatea de aprobare a acestui program au notificat Comisia asupra faptului că acest sistem a fost retras și nu a fost înlocuit cu niciun alt stimulent referitor la aceeași obligație fiscală. Pe baza informațiilor comunicate de producătorii-exportatori cooperanți, se constată că ambele grupuri au demonstrat că nu mai beneficiază de nicio subvenție care să decurgă din acest sistem. În această privință, se reamintește faptul că, în conformitate cu articolul 15 din regulamentul de bază, nu se instituie nicio măsură dacă subvenția este retrasă sau dacă s-a demonstrat că subvenția nu mai conferă niciun beneficiu exportatorilor în cauză. Ținând cont de observațiile de mai sus și de informațiile din dosar, se constată că subvenția acordată de acest sistem nu mai conferă niciun avantaj exportatorilor în cauză. Prin urmare, constatările prezentate în considerentele (160) - (169) au fost modificate în consecință.
4.3.14. MĂRCI CELEBRE ȘI FONDURI SPECIALE PENTRU ÎNCURAJAREA PROIECTELOR DE INVESTIȚII STRĂINE
(349)
În privința acestor sisteme, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu a stabilit specificitatea pe baza unor dovezi concrete. S-a susținut că autoritățile chineze au oferit suficiente informații cu privire la aceste sisteme și că nu există nicio lege sau regulament cu privire la aceste sisteme.
(350)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință, se reamintește faptul că aceste sisteme au fost considerate specifice și pasibile de măsuri compensatorii pe baza informațiilor furnizate de autoritățile chineze și de producătorii-exportatori cooperanți, în pofida faptului că nu a fost furnizată nicio prevedere legală curentă. Faptul că, astfel cum au susținut autoritățile chineze, nu există nicio prevedere legală pentru aceste sisteme, confirmă dincolo de orice îndoială că criteriile obiective sau condițiile stabilite prin lege care să reglementeze aceste sisteme pur și simplu nu există. Astfel, constatările Comisiei au fost stabilite prin utilizarea informațiilor comunicate și a dispozițiilor articolului 28 din regulamentul de bază, pe baza unor dovezi concrete, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (b) din Acordul SMC și ale articolului 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. În absența unor criterii sau a unor condiții, autoritățile par să aibă toată latitudinea iar accesul la subvenții este considerat a fi limitat la anumite întreprinderi.
4.3.15. SUBVENȚIA DIN PARTEA FONDULUI PENTRU DEZVOLTAREA SECTORULUI INDUSTRIAL DE ÎNALTĂ TEHNOLOGIE ȘI PREMIUL PRIMIT DIN PARTEA PARCULUI INDUSTRIAL DIN SUZHOU PENTRU SUSȚINEREA CREȘTERII ECONOMICE
(351)
Referitor la aceste sisteme, autoritățile chineze au susținut că Comisia a interpretat în mod greșit articolul 2 alineatul (2) din Acordul SMC, întrucât parcurile industriale nu reprezintă regiuni geografice desemnate.
(352)
Argumentul respectiv a fost respins. În această privință, se reamintește faptul că Parcul industrial din Suzhou este, în mod clar, o subdiviziune administrativă și economică din jurisdicția RPC și astfel, o regiune geografică desemnată, în conformitate cu prevederile articolului 2 alineatul (2) din Acordul SMC. În pofida celor de mai sus, ar trebui să se observe, de asemenea, că și în cazul în care cele de mai sus nu sunt confirmate prin elemente concrete ale anchetei, un parc industrial, prin însăși definiția sa, poate doar să cuprindă o subgrupă de întreprinderi pe teritoriul unei țări sau a unei autorități de aprobare și astfel, în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (a) din Acordul SMC, subvențiile furnizate de parcul industrial ar fi considerate ca fiind specifice.
4.3.16. ACORDAREA DREPTULUI DE FOLOSIRE A TERENURILOR
(353)
În privința DFT, autoritățile chineze au susținut că utilizarea unui criteriu de referință extern este ilegală, făcând trimitere la articolul 14 litera (d) din Acordul SMC și la organul de apel din cauza US - Softwood Lumber IV (SUA - Lemn de construcție IV). S-a susținut că legislația UE și a OMC restricționează utilizarea criteriilor de referință exterioare la circumstanțe cu totul excepționale, și anume, atunci când prețurile de pe piața privată sunt denaturate din cauza rolului predominant al autorităților în calitate de furnizoare ale produsului sau serviciului în cauză. Potrivit autorităților chineze, Comisia nu a dovedit faptul că prețurile de pe piața privată sunt denaturate de rolul predominant de furnizor al autorităților chineze.
(354)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Mai întâi, se observă că normele OMC, astfel cum sunt confirmate de Organul de apel în cauza US - Softwood Lumber IV (DS257) și de grupul special în cauza US - China countervailing duties (DS379) (SUA - Taxele compensatorii privind China) nu interzic utilizarea unor criterii de referință externe. În al doilea rând, abordarea Comisiei a luat în considerație în totalitate condițiile speciale necesare în jurisprudența OMC pentru a recurge la un criteriu de referință extern. Într-adevăr, astfel cum a fost arătat în considerentele (248) - (259), în China terenul aparține statului și este oferit de acesta pe baza unui contract de închiriere. Mai mult, autoritățile chineze controlează furnizarea și alocarea terenurilor către întreprinderi, inclusiv pe piețele secundare iar atribuirea terenurilor către întreprinderi este legată de un set de norme stricte, în timp ce orice tip de modificare a atribuirii terenurilor, precum transferul unui contract de DFT de la o întreprindere la o altă întreprindere trebuie să fie aprobat de stat și recunoscut printr-un nou contract de DFT între beneficiar și autoritatea publică relevantă. Din perspectiva celor de mai sus, se constată că autoritățile chineze joacă un rol predominant în distribuirea DFT și că orice prețuri de pe piața „privată” din China (în măsura în care acestea există - nu a fost comunicat niciunul în prezenta anchetă) sunt menite să fie denaturate datorită rolului predominant al autorităților chineze ca furnizor și rolului său de deținător de monopol ca regulator al tranzacțiilor cu terenuri. Prin urmare, contribuția financiară a autorităților chineze ar determina în mod concret nivelul tuturor prețurilor private.
(355)
Autoritățile chineze au susținut că prin alegerea Taiwanului în calitate de criteriu de referință extern, Comisia nu a utilizat un criteriu de referință extern care să fie corelat cu sau să se refere la, sau să fie legat de condițiile predominante de piață din China. S-a susținut că utilizarea criteriului de referință taiwanez pentru a sublinia diferențele avantajelor comparative dintre țări este interzisă în mod expres de normele OMC.
(356)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. Comisia consideră că Taiwanul (19) reprezintă un criteriu de referință adecvat în temeiul ansamblului de informații arhivate, și anume, (i) nivelul de dezvoltare economică și structura economică predominantă în Taiwan și în provinciile chineze relevante în care își au sediul producătorii-exportatori cooperanți, (ii) proximitatea fizică a acestor două provincii chineze cu Taiwanul, (iii) nivelul ridicat al infrastructurilor deținute atât de Taiwan cât și de aceste două provincii chineze, (iv) legăturile economice strânse și comerțul transfrontalier dintre Taiwan și RPC, (v) densitatea similară a populației din provinciile chineze vizate și din Taiwan, (vi) similaritatea dintre tipul de terenuri și tranzacțiile utilizate pentru construirea criteriilor de referință relevante din Taiwan cu cele din RPC și (vii) caracteristicile demografice, lingvistice și culturale comune atât pentru Taiwan cât și pentru RPC. Mai mult decât atât, provinciile Jiangsu și Shandong sunt considerate provincii industriale de vârf în RPC (20). Deși PIB per locuitor din Taiwan și din cele două provincii chineze nu sunt identice, PIB-ul acestor provincii chineze a crescut cu rapiditate în ultimii ani, ceea ce înseamnă că ajunge din urmă Taiwanul.
În plus, datele recente sugerează că atât RPC cât și Taiwan dețin rate de creștere a PIB-ului real similare (21). Cu toate acestea, este important să se observe faptul că o comparație exactă între PIB din cadrul unei economii planificate (RPC) și PIB din cadrul unei economii de piață bine stabilite (Taiwan) nu reprezintă un element decisiv întrucât este normal ca o economie planificată să se situeze în urma unei economii de piață funcționale din punctul de vedere al PIB. În plus, mulți alți factori, precum normele de planificare sau politica de mediu, pot afecta cererea și oferta de teren industrial. Problema reală este care ar fi „condițiile de piață predominante” cu privire la DFT în RPC dacă aceasta ar fi o economie de piață funcțională și pe baza tuturor dovezilor, acestea ar fi foarte apropiate de cele din Taiwan.
(357)
Pe baza a tuturor informațiilor de mai sus, se consideră că criteriul de referință ales este conform cu cerințele organului de apel din cauza US-Softwood Lumber IV (alineatul 103) care a constatat că „criteriul de referință ales trebuie, totuși, să fie corelat cu sau să se refere la, sau să fie legat de condițiile de piață predominante din țara în cauză și trebuie să reflecte prețul, calitatea, disponibilitatea, posibilitatea de comercializare, transportul și alte condiții de achiziționare sau de vânzare, conform cerințelor articolului 14 litera (d).” Într-adevăr, totalitatea condițiilor din Taiwan este corelată cu condițiile de piață predominante din cele două provincii chineze. Terenul este disponibil în zone cu densitate similară, proximitatea fizică a zonelor asigură faptul că terenul este de calitate similară în timp ce faptul că atât Taiwanul cât și cele două provincii chineze împărtășesc aceeași limbă și cultură, dețin economii orientate către export și sectoare de producție importante confirmă faptul că prețul, posibilitatea de comercializare și alte condiții de achiziție sau de vânzare a terenurilor sunt strâns legate.
(358)
Producătorii-exportatori cooperanți au susținut că informațiile disponibile pentru Comisie sunt suficiente pentru a constata că există o piață a terenurilor în China.
(359)
Acest argument a trebuit să fie respins. Din informațiile puse la dispoziția Comisiei nu a fost posibil să se ajungă la o constatare potrivit căreia în China există o piață funcțională a terenurilor. Din legislația pusă la dispoziția Comisiei de către autoritățile chineze, este evident că totalitatea terenurilor din RPC este în proprietatea statului și că acestea sunt furnizate numai pe bază de închiriere. Autoritățile chineze dețin controlul deplin al ofertei și al atribuirii de terenuri către întreprinderi, inclusiv al tranzacțiilor de pe piața secundară. Nu au fost produse dovezi că ar exista vreun mecanism de piață în cadrul distribuirii drepturilor de folosire a terenurilor, în ciuda solicitărilor Comisiei în acest sens. Situația este explicată în detaliu în considerentul (354) care abordează afirmații similare ale autorităților chineze.
(360)
APP a susținut că prețurile actuale ale DFT din China ar trebui să fie utilizate ca criteriu de referință sau, ca alternativă, prețurile actuale ale terenurilor din statul indian Maharashtra. Chenming a sugerat, de asemenea, statul indian Maharashtra ca criteriu de referință.
(361)
Conform celor descrise deja în considerentul (359), nu există o piață funcțională a terenurilor în China. Prin urmare, nu este indicat să se utilizeze ca un criteriu de referință prețurile actuale ale DFT din China. Producătorii-exportatori și-au bazat cererea privind utilizarea prețurilor terenurilor din Maharashtra ca un criteriu de referință pe comparația cu statul indian Maharashtra în materie de PIB pe locuitor și de densitate a populației în perioada achiziționării drepturilor de folosire a terenurilor. Conform celor explicate mai sus, Comisia e de părere că PIB pe locuitor și densitatea populației nu pot fi singurii factori decisivi pentru alegerea unei țări/regiuni în scopul aplicării unui criteriu de referință extern. În orice caz, metodologia propusă de producătorii-exportatori cooperanți nu este coerentă cu afirmațiile lor. În PA, Mumbai, capitala statului Maharashtra și, de departe, cea mai dezvoltată zonă a statului, deținea un venit pe locuitor de 2 675 USD (Rs1,28 lakh) ceea ce este, de fapt, inferior mediei naționale chineze de 3 529 USD (22), fără a menționa PIB pe locuitor în regiunile foarte dezvoltate Shandong și Jiangsu (5 255 USD și, respectiv, 6 550 USD). În ceea ce privește densitatea populației, nici aceasta nu este un factor decisiv în sine dar, pro memoria, densitatea populației este de 314/km2 în Maharashtra, 736/km2 în Jiangsu și 600/km2 în Shandong, deci nu se situează la același nivel. Mai mult, alți factori, precum absența proximității fizice și a caracteristicilor comune între India și China duc la constatarea că criteriul de referință Maharashtra nu este corelat cu sau nu se referă la, sau nu este legat de condițiile de piață predominante din China. Din motivele explicate în considerentul (356), Comisia își menține opinia că prețurile terenurilor din Taiwan constituie un criteriu de referință extern mult mai adecvat.
(362)
APP a susținut că anumite DFT luate în considerație de către Comisie la calcularea beneficiului care decurge din acest sistem nu mai sunt deținute de APP. APP a susținut, de asemenea că, prin utilizarea informațiilor de pe site-ul Biroului Industrial al Ministerului Afacerilor Economice din Taiwan, a obținut un preț mediu diferit pe metrul pătrat de teren și că Comisia nu a depus niciun efort pentru a găsi oferte avantajoase pentru terenurile industriale.
(363)
Cu privire la suprafața totală a terenurilor utilizate de APP, Comisia a luat în considerație afirmația APP și, pe baza informațiilor și a dovezilor prezentate în observațiile la comunicarea definitivă, aceasta a fost acceptată. Informațiile corectate s-au reflectat în calculul subvenției. Cu privire la informațiile provenind din Taiwan, se observă că această afirmație a trebuit să fie respinsă. Deși această parte nu a propus utilizarea acestui preț pentru calcularea unui criteriu de referință adecvat, trebuie să subliniem următoarele. Comisia a utilizat informațiile care au fost disponibile în dosar cu privire la prețul terenurilor în Taiwan și metodologia prin care a ajuns la prețul de referință a fost comunicată părților și explicată în Nota la dosar din 11 februarie 2011. Pe de altă parte, informațiile prezentate de APP se referă numai la februarie 2011, adică la o perioadă de timp diferită de cea utilizată pentru calculul Comisiei și se pare că se referă numai la o listă de exemple de anumite date provenind din anumite zone din Taiwan. Mai mult, Comisia nu poate aborda calculul criteriului de referință efectuat de APP întrucât APP nu a furnizat niciun detaliu privind metodologia pe care a utilizat-o pentru acest calcul și nu a justificat motivul pentru care calculul său ar reprezenta în mod mai precis prețurile medii ale terenurilor din Taiwan.
(364)
Producătorii-exportatori cooperanți au susținut că orice subvenție sub forma furnizării de drepturi de folosire a terenurilor pentru o sumă mai mică decât cea adecvată nu ar fi specifică.
(365)
Argumentul respectiv a fost respins. După cum s-a explicat deja în documentul comunicării definitive, autoritățile chineze au furnizat informații insuficiente cu privire la acest sistem, care au trebuit să fie completate cu alte informații și elemente din dosar. În consecință, constatările au fost obținute pe această bază și sunt explicate și analizate în considerentele (253) - (258).
4.3.17. ALTELE
(366)
APP a susținut că rata dobânzii utilizate de Comisie pentru a transforma valoarea nominală a subvenției în valoarea predominantă în cursul perioadei anchetei nu este corectă.
(367)
Comisia a luat în considerație argumentul APP și, pe baza informațiilor și a dovezilor prezentate în observațiile la comunicarea definitivă, l-a acceptat. Rata dobânzii sugerată de APP a fost utilizată la calcularea subvenției. Această modificare se reflectă deja în considerentele care se ocupă cu calcularea marjelor de subvenție și în marjele de subvenție obținute pentru sistemele individuale în cauză.
(368)
APP a susținut că valoarea subvenției trebuie să fie exprimată ca un procentaj din prețul lor CIF raportat și nu ca un procentaj din cifra de afaceri și că Comisia ar trebui să aplice această metodologie pentru calcularea marjelor de subvenție.
(369)
Argumentele invocate au fost examinate în conformitate cu documentația prezentată și cu dovezile furnizate de către parte. Se observă că, exceptând unul dintre sistemele de subvenționare, care s-a constatat a fi pasibil de măsuri compensatorii, niciun alt sistem nu a fost considerat a fi dependent de performanțele la export și nu a fost acordat prin referință la cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate. Prin urmare, valoarea subvenției a fost alocată în funcție de încasările totale ale vânzărilor societăților din Grupul APP, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază care prevede următoarele: „În cazul în care subvenția nu este acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate, valoarea subvenției care face obiectul unor măsuri compensatorii se determină prin repartizarea, în mod adecvat, a valorii subvenției totale la nivelul producției, vânzării sau exportului produsului în cauză, în cursul perioadei în care se efectuează ancheta”. Întrucât această subvenție nu este legată de producția unui produs anumit sau de exporturi, cifra de afaceri totală a vânzărilor societății constituie cel mai adecvat numitor comun. În această privință, trebuie remarcat că cifra de afaceri relevată a fost stabilită pe o bază care garantează faptul că aceasta reflectă cât de precis cu putință valoarea vânzărilor pentru produsele comercializate de societatea beneficiară. Această modificare se reflectă deja în considerentele care tratează calcularea marjelor de subvenție și în marjele de subvenție obținute pentru sistemele individuale în cauză. Orice altă metodologie propusă pentru a calcula valoarea subvenției care face obiectul unor măsuri compensatorii ar fi contrară dispozițiilor relevante din regulamentul de bază (articolele 7 și 15), precum și practicii administrative urmate de Comisie în cadrul procedurilor sale antisubvenție pentru selectarea numărătorului/numitorului adecvat pentru alocarea valorii subvenției care face obiectul unor măsuri compensatorii.
De asemenea, partea a invocat pasajul din orientări (23) care se referă la calculul subvenției per unitate ca bază pentru solicitarea formulată. Cu toate acestea, pentru motivele descrise anterior, o abordare per unitate nu a fost considerată adecvată în contextul prezentului caz. Metodologia propusă este considerată nereprezentativă pentru că ea combină cifra de afaceri și unitățile produse numai pentru produsul în cauză, și nu ia în calcul unitățile pentru alte produse fabricate. Nu au existat informații transmise sau verificate în ceea ce privește unitățile totale pentru toate produsele fabricate de societățile respective, iar subvențiile nu au fost acordate în niciun caz în raport cu cantitățile. În privința prețurilor CIF, se cuvine să se observe că elementele de probă incluse în dosar sugerează că prețurile respective variază în cadrul și între tipurile de produse. În orice caz, subvențiile în cauză nu sunt specifice pentru anumite produse. În plus, Comisia a stabilit valoarea subvenționării din RPC, raportând valoarea subvenționării totale (numărător) la cifra de afaceri din China (numitor), ținând cont de modalitățile specifice utilizate de producătorii-exportatori chinezi cooperanți respectivi. În acest fel, s-a utilizat valoarea verificată a subvențiilor, precum și cea mai adecvată cifră de afaceri. În final, se observă că, având în vedere contextul concret al prezentei proceduri, și anume instituirea de taxe antidumping și de taxe compensatorii la nivelul marjei de prejudiciu, se constată că nu există niciun impact asupra situației grupului APP, indiferent de metodologia utilizată pentru alocarea valorii subvenției pasibile de măsuri compensatorii și a taxei compensatorii.
4.4. VALOAREA SUBVENȚIILOR CARE FAC OBIECTUL UNOR MĂSURI COMPENSATORII
(370)
Valoarea subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază, exprimată ad valorem, pentru societățile investigate, este cuprinsă în tabelul de mai jos:
Producător-exportator
Rata marjei de antisubvenționare
Grupul APP
12,04 %
Grupul Chenming
4,06 %
(371)
Pe baza informațiilor care se găsesc în plângere si a celor primite de la producătorii-exportatori chinezi cooperanți, în RPC există alți producători cunoscuți ai produsului în cauză. Cu toate acestea, datorită faptului că volumul de export raportat a fost constatat a fi mai mare decât datele privind importul provenind de la Eurostat, nivelul de cooperare a fost considerat ca fiind important. S-a considerat, prin urmare, că este adecvat să se stabilească nivelul de subvenționare pentru producătorii-exportatori care nu au cooperat la nivelul celei mai mari subvenții constatate pentru producătorii-exportatori cooperanți, și anume de 12,04 %, pentru a se asigura eficacitatea măsurilor.
5. PRODUCĂTORII DIN UNIUNE
5.1. PRODUCȚIA DIN UNIUNE
(372)
În cursul PA, produsul similar a fost fabricat de 14 producători cunoscuți și de câțiva alți producători foarte mici din Uniune. Se estimează că datele furnizate de CEPIFINE acoperă 98 % din producția totală a producătorilor din Uniune. Pe această bază, producția totală din Uniune a fost estimată la circa 5 270 000 de tone în cursul PA. Producătorii din Uniune care reprezintă producția totală din Uniune constituie industria din Uniune în sensul articolului 9 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(373)
Industria de hârtie cretată de calitate superioară este o industrie cu utilizare intensivă de capital și de energie. Din acest motiv, se aplică economii de scară, care explică faptul că producția este concentrată în cadrul unui număr restrâns de actori de mari dimensiuni, la care se adaugă producători mai mici care se concentrează asupra unor piețe apropiate geografic. Cinci producători cu dimensiuni similare acoperă majoritatea pieței Uniunii, având unități de producție în întreaga Europă. Marea parte a HCCS este un produs de bază și este comercializată în special prin intermediul comercianților și angrosiștilor de hârtie. Aceste canale de distribuție sunt caracterizate de un grad ridicat de concentrare a puterii de cumpărare și de transparența prețurilor prin intermediul cotațiilor de preț.
(374)
După cum s-a menționat în considerentul (19), o parte interesată a pretins că HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul ar fi trebuit inclusă în domeniul de aplicare a prezentei anchete. Pe această bază, aceeași parte a susținut că industria din Uniune reclamantă nu ar avea suficientă reprezentativitate în cadrul prezentei proceduri. Cu toate acestea, pe baza constatărilor prezentate mai sus în considerentele (22) și (25), și anume că HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul și HCCS pentru tipărirea cu hârtie în coli reprezintă două produse diferite, această afirmație a trebuit să fie respinsă.
(375)
Autoritățile chineze au remarcat că unul dintre producătorii reprezentativi ar avea legături presupuse cu o societate chineză și astfel, ar trebui să fie exclus din definiția industriei din Uniune. Ancheta a revelat, totuși, că produsele fabricate de societatea chineză în cauză nu sunt cele vizate. În consecință, relația nu are nicio incidență asupra analizei prejudiciului, nici asupra includerii acestui producător din Uniune în definiția industriei din Uniune.
6. PREJUDICIUL
6.1. CONSUMUL DIN UNIUNE
(376)
Consumul s-a stabilit pe baza următoarelor elemente:
-
date Eurostat privind importurile din țări terțe ajustate corespunzător pe baza informațiilor furnizate de producătorii din Uniune pentru produsele care nu sunt acoperite de procedură. Ancheta a constatat, pe baza elementelor de probă furnizate, că aceste presupuneri erau rezonabile și justificate;
-
volumul total verificat al exporturilor producătorilor-exportatori cooperanți din RPC pe piața Uniunii, deoarece s-a constatat că volumul comunicat al exporturilor era mai ridicat decât datele privind importul obținute de la Eurostat;
-
vânzările totale pe piața Uniunii efectuate de toți producătorii din Uniune pe baza informațiilor furnizate de CEPIFINE.
(377)
Pe această bază, consumul din Uniune s-a stabilit după cum urmează:
Tabelul 1
Consumul din Uniune
Consumul din Uniune
2006
2007
2008
2009/PA
Tone
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indice
100
104
101
86
Sursă: răspunsuri verificate la chestionar, date Eurostat ajustate și date verificate furnizate de CEPIFINE.
(378)
În ansamblu, consumul la nivelul Uniunii a scăzut cu 14 % în perioada examinată. S-a constatat o primă creștere a consumului cu 4 % între 2006 și 2007, după care acesta a scăzut cu 18 % între 2007 și PA. Scăderea consumului în 2008 și în PA s-a produs din cauza unei cereri scăzute, mai ales în prima jumătate a anului 2009, ca urmare a crizei economice.
6.1.1. IMPORTURILE DIN RPC ÎN UNIUNE
(379)
După cum se menționează în considerentul (376), s-a constatat că volumul total verificat al vânzărilor produsului în cauză efectuate de producătorii-exportatori chinezi cooperanți către piața Uniunii era mai mare decât volumul importurilor raportat de Eurostat. Deoarece s-a considerat că informațiile verificate sunt mai precise decât statisticile disponibile, volumul total al importurilor din RPC s-a stabilit pe baza informațiilor verificate oferite de societățile cooperante. Volumele vânzărilor societăților cooperante în legătură cu care s-a constatat că exportau numai carton multistrat în cursul perioadei examinate au fost excluse din importurile totale, deoarece s-a constatat, astfel cum se explică în considerentul (47), că hârtia multistrat și cartonul multistrat nu ar trebui considerate ca fiind produsul în cauză. Dat fiind că datele privind importul legate de produsul în cauză se referă numai la două societăți, s-a considerat adecvat, din motive de confidențialitate, ca acestea să fie indicate sub formă de indici.
Tabelul 2
Importuri subvenționate totale din RPC
Importuri totale din RPC
2006
2007
2008
2009/PA
Volume (indice)
100
218
212
283
Cota de piață (indice)
100
210
209
329
Prețuri (EUR/tonă)
677
661
657
621
Indice
100
98
97
92
Sursă: răspunsuri verificate la chestionar.
(380)
Volumul importurilor totale din RPC a crescut în mod dramatic, aproape triplându-se pe parcursul perioadei examinate. Prin urmare, cota lor de piață a crescut considerabil, de la circa 1 % în 2006 la peste 4 % în PA. Acest fapt trebuie analizat în contextul unui consum în scădere, care s-a redus cu 14 % în aceeași perioadă. Prețurile medii ale importurilor subvenționate din RPC au scăzut cu 8 % în perioada examinată.
6.1.2. SUBCOTAREA PREȚURILOR
(381)
În scopul analizei subcotării prețurilor, prețurile de vânzare medii ponderate pe tip de produs practicate de către producătorii din Uniune în ceea ce privește clienții independenți pe piața Uniunii, ajustate la nivelul franco fabrică, au fost comparate cu prețurile medii ponderate care corespund importurilor din RPC către primul client independent de pe piața Uniunii, stabilite pe o bază CIF și ajustate în mod corespunzător în ceea ce privește taxele existente și costurile posterioare importului.
(382)
După cu se explică în considerentul (51), cooperarea din partea exportatorilor chinezi a fost foarte ridicată, considerându-se că ea a acoperit volumul total al exporturilor din RPC către Uniune în PA. Întrucât s-a constatat că doi producători-exportatori chinezi care s-au făcut cunoscuți inițial nu exportau produsul în cauză pe piața Uniunii, astfel cum se explică în considerentul (52), importurile acestora nu au fost luate în calcul în cadrul analizei subcotării prețurilor. Vânzările la export ale unei societăți din cadrul grupului unuia dintre producătorii-exportatori cooperanți au fost, de asemenea, excluse din comparație întrucât niciunul din producătorii reprezentativi din Uniune nu a produs tipuri de produse comparabile. Cu privire la cantitățile la export ale acestei societăți anumite, se observă că acestea au reprezentat numai o mică parte din totalul vânzărilor la export ale grupului și nivelurile lor de prețuri par a fi coerente cu nivelurile generale ale prețurilor la export ale grupului.
(383)
Comparația a arătat că, în cursul PA, produsul subvenționat în cauză, originar din RPC și vândut în Uniune, a subcotat prețurile de vânzare ale producătorilor din Uniune cu 7,6 % în medie. Nivelul marjei de subcotare trebuie examinat în contextul nivelului înalt de transparență a prețului încurajat de cotațiile de preț care caracterizează piața de distribuție a HCCS.
6.2. SITUAȚIA ECONOMICĂ A INDUSTRIEI DIN UNIUNE ȘI CEI PATRU PRODUCĂTORI REPREZENTATIVI DIN UNIUNE
6.2.1. OBSERVAȚII PRELIMINARE
(384)
În conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor subvenționate asupra producătorilor din Uniune a cuprins și o evaluare a tuturor indicatorilor economici pentru evaluarea situației producătorilor din Uniune din 2006 până la sfârșitul PA.
(385)
Elementele macroeconomice (producția, capacitatea, utilizarea capacității, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, precum și importanța subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii) au fost evaluate la nivelul întregii industrii din Uniune, pe baza informațiilor furnizate de CEPIFINE.
(386)
Analiza elementelor microeconomice (prețurile unitare medii, ocuparea forței de muncă, salariile, productivitatea, stocurile, rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de mobilizare a capitalurilor) a fost realizată la nivelul producătorilor din Uniune pe baza informațiilor furnizate de către aceștia, verificate în mod corespunzător.
(387)
S-a afirmat că analiza prejudiciului nu a analizat toți indicatorii de prejudiciu pentru reclamanți și pentru industria din Uniune în ansamblu, într-un mod coerent și cuprinzător. Părțile au sugerat că constatările privind prejudiciul material ar fi diferite, dacă unii indicatori precum cota de piață ar fi stabiliți la nivelul reclamanților.
(388)
În primul rând, se observă că afirmațiile acestor părți par a fi fost întocmite pe baza indicatorilor calculați din seturi de date și informații diferite de cele stabilite în cursul anchetei și prezentate mai jos. În consecință, aceste constatări sunt, de fapt, greșite și sunt, astfel, nerelevante.
(389)
În al doilea rând, face parte din practicile Comisiei să evalueze factorii macroeconomici pentru indicarea prejudiciului suferit la nivelul industriei din Uniune în ansamblu, conform celor de mai sus. În prezenta anchetă, industria din Uniune a fost definită la nivelul producătorilor din Uniune care reprezentau producția totală a Uniunii, în conformitate cu cele explicate în considerentul (372), indiferent dacă producătorii au susținut plângerea sau dacă au contribuit la anchetă.
(390)
Factorii microeconomici sunt analizați la nivelul producătorilor reprezentativi din Uniune, indiferent dacă aceștia susțin plângerea sau nu. Producătorii reprezentativi din Uniune au înglobat 58 % din producția din Uniune. Niciunul dintre ceilalți producători din Uniune nu s-a manifestat susținând că constatările Comisiei privind factorii microeconomici ar fi nefiabile sau neîntemeiate. Prin urmare, nu există motive de îndoială cu privire la constatările stabilite bazate pe informațiile furnizate numai de producătorii reprezentativi din Uniune.
(391)
S-a susținut că unul dintre cei patru producători reprezentativi nu a cooperat pe deplin întrucât ar avea legături cu un alt producător din Uniunea Europeană care nu a cooperat la anchetă. S-a presupus că societățile sunt înrudite, ca o consecință a acordurilor de tranziție încheiate în perioada achiziției de către producătorul cooperant din Uniune a segmentului de afaceri cu HCCS al celuilalt producător. S-a pretins că prin aceste acorduri de tranziție producătorul cooperant din Uniune controlează unele fabrici de hârtie rămase în proprietatea producătorului parțial achiziționat. În sprijinul argumentelor sale, producătorul-exportator a făcut trimitere la Decizia 31/10/2008 a Comisiei (24) („decizia”), examinând la momentul achiziției dacă tranzacția ar trebui să fie considerată ca o achiziție în sensul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (Regulamentul (CE) privind concentrările economice) (25).
(392)
Ancheta, pe de altă parte, a confirmat că numărul de acțiuni deținute de producătorul UE în chestiune era nesemnificativ și sub pragul stabilit la articolul 143 din IPCCC (26). Mai mult, acordurile de tranziție menționate nu au indicat nicio relație între societăți care să depășească relațiile comerciale normale dintre un cumpărător și un vânzător. În special, termenii acordurilor de tranziție vizează să administreze vânzările de hârtie cretată într-o perioadă de tranziție și, potrivit acestor termeni, producătorul din Uniune are doar funcții comparabile cu cele ale unui agent comercial în cursul perioadei de tranziție. Mai mult, în conturile sale consolidate verificate și în răspunsul său la chestionar, acesta a indicat venituri din comision corespunzătoare activității de agent pentru fabricile în cauză; producătorul din Uniune nu a recunoscut niciun fel de proprietate și niciun fel de costuri pentru aceste fabrici.
(393)
În conformitate cu decizia, tranzacția dintre societăți a fost considerată ca o achiziție de către producătorul din Uniune a unei părți din afacerile celeilalte societăți și nu ca o preluare ca atare a societății. Decizia nu sugerează că societățile ar trebui să fie considerate ca o singură entitate după achiziție; în special, nu este vorba de asociere în participație între societăți. Se observă, de asemenea, că domeniul de aplicare geografic examinat în decizia de mai sus este ansamblul SEE și nu ansamblul UE. A se nota, de asemenea că în decizie, Comisia nu a analizat relația dintre societățile în chestiune în sensul articolului 143 din IPCCC.
(394)
Din perspectiva celor de mai sus, s-a considerat că cele două societăți nu sunt legate în sensul articolului 143 din IPCCC și, prin urmare, producătorul din Uniune în chestiune a cooperat pe deplin cu ancheta.
(395)
În analiza indicatorilor microeconomici, informațiile cu privire la fabricile de hârtie care au fost achiziționate de producătorul din Uniune menționat mai sus au fost excluse pentru toți anii examinați cu scopul de a prezenta o tendință comparabilă în întregime de-a lungul anilor.
(396)
Producătorul-exportator a afirmat, de asemenea, că fiecare societate afiliată deținută de producătorii din Uniune ar fi trebuit să completeze un răspuns separat la chestionar întrucât acestea erau entități juridice separate.
(397)
În cazul producătorului din Uniune în chestiune s-a considerat că un răspuns la chestionar ar fi suficient pentru un răspuns și o analiză semnificative ale aspectelor prejudiciului. În special, răspunsul a oferit o defalcare detaliată a informațiilor la nivelul individual al fabricilor de hârtie și toate datele necesare referitoare la toți producătorii/vânzătorii de produs similar afiliați au putut fi verificate în cursul vizitelor de verificare.
(398)
În cadrul unei declarații ulterioare, producătorul-exportator a susținut, de asemenea, că societatea menționată anterior nu a fost în măsură să coopereze, deoarece ea a completat chestionarul în numele unei entități inexistente, iar conturile auditate ale societății nu reflectă datele furnizate în răspunsul la chestionar. Constatările prezentate în considerentul anterior sunt relevante și în această privință.
6.2.2. DATE LEGATE DE INDUSTRIA UNIUNII (INDICATORI MACROECONOMICI)
(399)
După comunicarea constatărilor, autoritățile chineze și un producător-exportator chinez au susținut că datele macroeconomice utilizate în analiză sunt incomplete și imprecise și, prin urmare, ele nu pot constitui elemente de probă pozitive ale prejudiciului material.
(400)
Verificarea la fața locului efectuată la sediul asociației reclamante a confirmat că datele utilizate pentru a stabili indicatorii macroeconomici sunt colectate direct de la producătorii din Uniune, acoperind circa 98 % din producția totală a Uniunii, și sunt suficient de detaliate pentru identificarea informațiilor privind produsul în cauză. Ipotezele și estimările folosite au fost realizate pe o bază rezonabilă și justificabilă, de exemplu rulourile de tăiat nu au fost luate în considerare ca urmare a volumului lor evident nesemnificativ, astfel cum reiese din proporția volumului total al vânzărilor efectuate de producătorii din Uniune. Prin urmare, această afirmație a trebuit să fie respinsă.
6.2.2.1. Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție
Tabelul 3
Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție
2006
2007
2008
2009/PA
Producția (tone)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indice
100
102
98
80
Capacitate (tone)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indice
100
100
98
89
Utilizarea capacității
92 %
94 %
93 %
83 %
Indice
100
102
101
90
Sursă: date verificate furnizate de CEPIFINE.
(401)
După cum se arată în tabelul de mai sus, volumul producției industriei din Uniune a scăzut cu 20 % în decursul perioadei examinate. Ar trebui remarcat că, deși consumul în Uniune a crescut cu aproximativ 1 % între 2006 și 2008, producția industriei din Uniune a scăzut cu 2 % pe parcursul perioadei respective, în condițiile în care scăzuse semnificativ între 2008 și PA, ca urmare a scăderii consumului din Uniune.
(402)
Din 2000, producătorii Uniunii au întreprins eforturi majore de restructurare, vizând să remedieze supracapacitatea structurală. Prin consolidări și închiderea unor fabrici de hârtie, industria Uniunii și-a diminuat capacitatea de producție a HCCS cu aproximativ 770 000 de tone între 2006 și PA, și anume cu 11 %.
(403)
În ciuda scăderii în capacitatea totală, ratele de utilizare au scăzut de la 92 % în 2006 la 83 % în PA. Scăderea cea mai importantă a avut loc în perioada între 2008 și PA. Se observă faptul că o utilizare ridicată a capacității reprezintă un factor important pentru viabilitatea pe termen lung a producătorilor de hârtie din cauza unor investiții ridicate în active corporale. Prin urmare, rata de utilizare a capacității în cursul PA a fost considerată scăzută.
6.2.2.2. Volumul vânzărilor și cota de piață
(404)
Cifrele de vânzări din tabelul de mai jos se referă la volumul vândut primului client independent pe piața Uniunii.
Tabelul 4
Volumul vânzărilor și cota de piață
2006
2007
2008
2009/PA
Volumul vânzărilor (în tone)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indice
100
102
99
81
Cota de piață
93 %
91 %
91 %
88 %
Indice
100
98
98
95
Sursă: date verificate furnizate de CEPIFINE.
(405)
În timp ce consumul în Uniune a crescut cu 4 % între 2006 și 2007 (a se vedea considerentul (377)), volumul vânzărilor de produs în cauză realizate de industria din Uniune către clienți independenți pe piața Uniunii a crescut cu numai 2 % în aceeași perioadă. Aceasta înseamnă că industria din Uniune nu a putut să beneficieze pe deplin de creșterea consumului în perioada respectivă. În plus, între 2008 și PA, în timp ce consumul Uniunii a scăzut cu 15 %, volumul vânzărilor tuturor producătorilor Uniunii a scăzut chiar mai mult, cu 18 %. Prin urmare, volumul de vânzări al Uniunii, după o mică creștere în 2007, a scăzut în continuu și semnificativ, ceea ce s-a tradus într-o pierdere a cotei de piață cu 5 puncte procentuale în cursul perioadei examinate.
(406)
Un grup de producători-exportatori chinezi a susținut că cota de piață a producătorilor din Uniune ar trebui să includă, de asemenea, importurile din Elveția, întrucât acestea provin de la o fabrică de hârtie a cărei proprietar este un producător reprezentativ din Uniune.
(407)
Domeniul de aplicare geografic al anchetei antisubvenție este Uniunea Europeană. Prin urmare, această afirmație a trebuit să fie respinsă.
(408)
S-a susținut, de asemenea, că cota de piață a reclamanților a crescut în mod considerabil în decursul perioadei examinate.
(409)
Cota de piață este un macroindicator analizat la nivelul întregii industrii din Uniune și nu la nivelul reclamanților. În al doilea rând, afirmația privind cota de piață a reclamanților este, de fapt, greșită.
6.2.2.3. Creșterea
(410)
Dacă se examinează evoluția pe parcursul perioadei examinate, scăderea de 19 % a volumului de vânzări al industriei din Uniune a fost cu mult mai pronunțată decât scăderea de 14 % a consumului din Uniune. În consecință, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut, la rândul său, semnificativ, cu 5 puncte procentuale în cursul aceleiași perioade.
6.2.2.4. Importanța valorii subvenției care face obiectul unor măsuri compensatorii
(411)
Valoarea subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii pentru RPC, specificată mai sus în secțiunea privind subvențiile, este semnificativă. Date fiind volumele și prețurile importurilor care au făcut obiectul subvenționării, impactul marjelor de subvenționare nu poate fi considerat ca fiind neglijabil.
6.2.3. DATE LEGATE DE CEI PATRU PRODUCĂTORI REPREZENTATIVI DIN UNIUNE (INDICATORI MICROECONOMICI)
6.2.3.1. Prețurile unitare medii ale celor patru producători reprezentativi din Uniune
(412)
În ansamblu, prețurile medii la vânzare franco fabrică ale celor patru producători reprezentativi din Uniune pentru clienții independenți de pe piața Uniunii au rămas stabile de-a lungul anilor, cu excepția anului 2007, când s-au ridicat ușor peste acest nivel.
Tabelul 5
Prețurile producătorilor din Uniune
Prețurile producătorilor din Uniune
2006
2007
2008
2009/PA
Preț mediu (EUR/tonă)
692
717
691
699
Indice
100
104
100
101
Sursă: răspunsuri verificate la chestionar.
6.2.3.2. Stocuri
(413)
Stocurile au reprezentat aproximativ 10 % din volumul producției în cursul PA. Cei patru producători reprezentativi din Uniune și-au sporit nivelul stocurilor cu 10 % în cursul perioadei examinate, în special între 2006 și 2007 și mai târziu, între 2008 și PA. În special, această evoluție a coincis cu creșterea puternică a importurilor la un preț scăzut care fac obiectul unei subvenționări din RPC.
Tabelul 6
Stocuri
Stocuri
2006
2007
2008
2009/PA
Stocuri (tone)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indice
100
107
107
110
Sursă: răspunsuri verificate la chestionar.
6.2.3.3. Ocuparea forței de muncă, salariile și productivitatea
Tabelul 7
Ocuparea forței de muncă
Ocuparea forței de muncă
2006
2007
2008
2009/PA
Ocuparea forței de muncă - echivalent normă întreagă (ENI)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indice
100
97
93
80
Costul forței de muncă (EUR/ENI)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indice
100
102
105
108
Productivitatea (unități/ENI)
453
478
486
484
Indice
100
106
107
107
Sursă: răspunsuri verificate la chestionar.
(414)
Din cauza închiderii unor fabrici de hârtie și a consolidării celor patru producători reprezentativi din Uniune, numărul de angajați s-a redus substanțial cu 20 % (aproape 1 600 de locuri de muncă) în decursul perioadei examinate.
(415)
Creșterea și menținerea unei producții ridicate per salariat chiar și în perioada de concedieri intensive în 2007 și 2008 au permis realizarea unor câștiguri de eficiență. Costurile forței de muncă au crescut în mod regulat, pentru a atinge un total de 8 % în cursul perioadei examinate.
6.2.3.4. Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor
Tabelul 8
Rentabilitatea
2006
2007
2008
2009/PA
Rentabilitatea
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Variație (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Fluxul de numerar (mii EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indice
100
81
66
129
Investiții (mii EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indice
100
99
84
58
Randamentul investițiilor
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Variație (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Sursă: răspunsuri verificate la chestionar.
(416)
Cei patru producători reprezentativi din Uniune au suferit pierderi în anii 2006-2008 și situația financiară s-a redresat doar în 2009 când prețul mondial al pastei de hârtie, principala materie primă, a scăzut semnificativ, în mod excepțional, ca urmare a crizei economice. Scăderea prețului pastei de hârtie (20 %) a fost considerată anormal de importantă, ceea ce a contribuit în mod direct la ameliorarea situației financiare în cursul PA. Trebuie semnalat faptul că, față de PA, prețul pastei de hârtie s-a întors la nivelurile anterioare PA.
(417)
Tendința indicată de fluxul de lichidități, care reprezintă un indicator al capacității producătorilor de a-și autofinanța activitățile, reflectă într-o mare măsură evoluția rentabilității. Prin urmare, fluxul de lichidități arată o creștere excepțională în cursul PA din cauza prețurilor în scădere la pasta de hârtie. Randamentul investițiilor a arătat o evoluție negativă în acord cu rezultatele negative în ceea ce privește profitul realizat de cei patru producători reprezentativi din Uniune până în 2008 și o tendință pozitivă în PA din cauza economiilor excepționale de costuri la prețurile pastei de hârtie.
(418)
Ca urmare a celor de mai sus, capacitatea celor patru producători reprezentativi din Uniune de a investi a devenit limitată, ținând cont de deteriorarea semnificativă a fluxului de lichidități pe parcursul perioadei examinate, cu excepția PA. Prin urmare, investițiile au scăzut cu 35 % în cursul perioadei examinate și s-au limitat la instalarea centralelor de cogenerare, care i-au ajutat pe producătorii Uniunii să atenueze efectul costurilor de energie în continuă creștere.
(419)
Unun dintre producătorii exportatori a susținut că ameliorarea rentabilității nu ar trebui să fie considerată ca o circumstanță limitată datorată unei scăderi excepționale a costurilor materiilor prime. Scăderea costurilor a adus beneficii atât tuturor producătorilor locali, cât și producătorilor chinezi, nu numai cei reclamanți; prin urmare, noile perspective de rentabilitate nu s-au bazat în exclusivitate pe scăderea costurilor ci au fost, mai degrabă, rezultatul unei modificări a comportamentului reclamanților în materie de prețuri.
(420)
În plus, producătorul-exportator a declarat că rentabilitatea este determinată de prețurile HCCS, mai degrabă decât de prețul pastei de hârtie. Cu toate acestea, s-a constatat că în 2009, când prețurile pastei de hârtie au scăzut puternic, prețurile HCCS au rămas stabile și, prin urmare, profitul a crescut. Prin urmare, dat fiind că prețurile menționate au rămas stabile, pentru perioada respectivă nu se poate face nicio corelație între prețuri și rentabilitate.
(421)
Rata rentabilității este un indicator care este analizat la nivelul producătorilor reprezentativi din Uniune și nu la nivelul reclamanților, așa cum a sugerat partea. Analiza informațiilor colectate a indicat o legătură directă între scăderea excepțională a prețurilor pastei de hârtie, materia primă principală, și sporirea rentabilității; prin aceasta, prețurile stabile ale produselor finite au jucat într-adevăr un rol în ameliorarea rentabilității. În timp ce alți producători de pe piață s-au aflat, și ei, în același caz, acest fapt nu afectează constatarea că această ameliorare temporară a rentabilității se datorează scăderii excepționale a prețurilor materiilor prime în decursul PA.
6.2.3.5. Capacitatea de a mobiliza capitaluri
(422)
Industria hârtiei, în general, este caracterizată printr-un grad ridicat de îndatorare legat de investiții semnificative în active fixe. Ca o consecință a pierderilor suferite în cea mai mare parte a perioadei examinate, capacitatea celor patru producători reprezentativi din Uniune de a mobiliza capital și de a-și finanța activitățile, menținând în același timp costurile de finanțare la un nivel rezonabil, a fost, de asemenea, compromisă. Acest lucru s-a întâmplat în special în 2008, când unul dintre cei patru producători reprezentativi din Uniune a trebuit să fie refinanțat cu o primă de risc semnificativă, în timp ce cel mai mic producător reprezentativ și-a declarat insolvabilitatea în 2008 și a fost preluat de un alt producător din Uniune.
6.3. CONSTATARE PRIVIND PREJUDICIUL
(423)
Ancheta a demonstrat că majoritatea indicatorilor de prejudiciu, de exemplu volumul producției (- 20 %), utilizarea capacităților (- 10 %), volumul vânzărilor către clienți independenți pe piața Uniunii (- 19 %) și cota de piață (- 5 puncte procentuale) s-au degradat în decursul perioadei examinate. În plus, indicatorii prejudiciului referitori la performanța financiară a celor patru producători reprezentativi din Uniune, cum ar fi randamentul investițiilor și rentabilitatea, au fost grav afectați până în 2008. Creșterea bruscă a rentabilității în cursul PA s-a datorat exclusiv unei scăderi excepționale și temporare a prețurilor pastei de hârtie pe piața mondială în cursul PA. Se remarcă faptul că, rata rentabilității a fost foarte scăzută chiar și în cursul PA și nu a fost considerată ca fiind de natură să modifice constatarea conform căreia situația financiară a celor patru producători reprezentativi din Uniune era foarte precară.
(424)
Ancheta a mai arătat faptul că prejudiciul descris mai sus poate fi explicat în principal prin faptul că, în ciuda eforturilor de restructurare și a îmbunătățirii productivității, cei patru producători reprezentativi din Uniune nu au putut să își ridice prețurile la HCCS peste nivelul de acoperire a costurilor sau la un nivel care să asigure o rentabilitate durabilă. Această incapacitate a fost determinată în principal de subcotarea practicată de exportatorii chinezi în cursul PA, ceea ce are un efect semnificativ pe o piață în care transparența prețurilor este ridicată. În cursul PA, cei patru producători reprezentativi din Uniune au reușit să-și reducă costul de producție printr-o creștere suplimentară a productivității și din cauza scăderii prețurilor pastei de hârtie care a avut loc în special în a doua jumătate a PA. Având în vedere că cererea și oferta au avut tendința să se reechilibreze pe piață, datorită eforturilor producătorilor de a remedia supracapacitatea structurală prin consolidarea și prin închiderea capacităților de producție, stabilizarea prețurilor pentru HCCS a devenit posibilă. Cu toate acestea, cei patru producători reprezentativi din Uniune nu au putut să își mărească prețurile de vânzare la un nivel care să atingă nivelurile de rentabilitate necesare pentru a fi viabile pe termen lung.
(425)
După cum s-a menționat anterior în considerentul (19), una dintre părți a afirmat că HCCS utilizată pentru tipărire cu hârtie în sul ar fi trebuit inclusă în domeniul de aplicare a prezentei anchete. Pe această bază, partea a susținut că excluderea produsului respectiv din determinarea prejudiciului material și analiza tendințelor ar fi distorsionat înțelegerea prejudiciului. Cu toate acestea, pe baza constatărilor prezentate în considerentele (20) și (22)-(25), și anume că HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în sul și cea pentru tipărirea cu hârtie în coli sunt produse diferite, acest argument a fost respins.
(426)
Aceeași parte a afirmat că achiziția unui producător din Uniune de către unul din cei patru producători reprezentativi din Uniune în 2008 era dovada situației relativ sănătoase a acestui producător cooperant din Uniune. Se observă în primul rând faptul că prejudiciul material este evaluat pe baza situației industriei din Uniune, și nu pe baza situației particulare a unui singur producător. Astfel cum s-a constatat în considerentul (423), cea mai mare parte a indicatorilor de prejudiciu au arătat o tendință negativă care a pus în lumină deteriorarea situației industriei din Uniune în perioada examinată. Achiziția a fost, de asemenea, considerată ca făcând parte din eforturile de restructurare a industriei din Uniune în cursul perioadei examinate. În orice caz, este de remarcat că, analizând macroindicatorii, cum ar fi volumul de producție, capacitatea, volumul de vânzări și cota de piață, achiziția a avut un efect neutru, deoarece macroindicatorii sunt evaluați cu privire la toți producătorii din Uniune care constituie industria din Uniune, astfel cum este definită în considerentul (372). Cu alte cuvinte, acești factori ar trebui să rămână neschimbați în ansamblu în cazul unei modificări în proprietate.
(427)
În urma comunicării, părțile au susținut că nu există dovezi concrete că producătorii reclamanți din Uniune au suferit prejudicii materiale. În mod contrar, reclamanții au prezentat rezultate economice generale stabile și o rentabilitate crescută în cursul PA.
(428)
În primul rând, situația industriei din Uniune este analizată la nivelul producătorilor reprezentativi din Uniune și nu la nivelul reclamanților, așa cum au sugerat părțile.
(429)
În al doilea rând, așa cum s-a arătat deja în considerentul (409), constatările acestor părți par a fi fost extrase din indicatorii calculați pe baza unor seturi de date și informații diferite de cele stabilite în cursul anchetei și prezentate mai sus. În consecință, aceste constatări sunt, de fapt, greșite. Mai mult, analiza părților nu a fost coerentă în utilizarea a două seturi de date diferite pentru macroindicatori și pentru microindicatori.
(430)
În continuare, s-a susținut că ameliorarea rentabilității ar trebui să fie considerată, de asemenea, ca o consecință a eforturilor de restructurare ale industriei, cuprinzând reducerea producției, a ocupării forței de muncă și sporirea productivității. În acest caz, factorii din urmă nu pot fi considerați a fi unicii indicatori ai prejudiciului, ci ar trebui să se analizeze împreună toți indicatorii de prejudiciu.
(431)
Articolul 8 alineatul (2) din regulamentul de bază enumeră factorii economici și indicii care trebuie evaluați la examinarea impactului importurilor subvenționate asupra industriei din Uniune. Articolul 8 alineatul (2) afirmă că lista factorilor nu este exhaustivă și unul sau mai mulți dintre acești factori nu constituie neapărat o bază decisivă de orientare. Astfel, în timp ce indicatorii trebuie să fie evaluați în mod individual, se poate ajunge la constatări prin analizarea tuturor factorilor.
(432)
De asemenea, părțile au formulat observații în legătură cu riscul apariției unui prejudiciu material suplimentar ca urmare a capacității enorme acumulate de producătorii chinezi, sprijiniți de politicile guvernamentale și de subvenții. Domeniul de aplicare a anchetei a fost existența unui prejudiciu material, și nu riscul unui prejudiciu material suplimentar. Prin urmare, aceste observații nu pot afecta constatările și au trebuit să fie respinse.
(433)
Ținând cont de cele de mai sus, ar trebui să se constate că industria din Uniune a suferit un prejudiciu material, în sensul articolului 8 alineatul (4) din regulamentul de bază.
7. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
7.1. INTRODUCERE
(434)
În conformitate cu articolul 8 alineatele (5) și (6) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă prejudiciul material suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile care au făcut obiectul unei subvenții din țara în cauză. Mai mult, au fost analizați factorii cunoscuți, diferiți de importurile care fac obiectul unei subvenții, care ar fi putut aduce prejudicii industriei din Uniune, pentru a se asigura că orice prejudiciu cauzat de acești factori nu a fost atribuit importurilor care fac obiectul unei subvenții.
7.2. EFECTUL IMPORTURILOR SUBVENȚIONATE
(435)
Este necesar să se constate că piața de HCCS a Uniunii este caracterizată de un grad ridicat de concentrare a puterii de cumpărare și de transparența prețurilor prin cotații de preț. În plus, HCCS este un produs de bază și nu permite diferențe semnificative de preț între diferite surse. O mare parte a produselor este vândută prin intermediul comercianților, ceea ce determină industria din Uniune să mențină prețurile în conformitate cu importurile la preț scăzut și care fac obiectul unei subvenții. Prin urmare, prețurile de import ale HCCS, din care 35 % este originară din RPC în perioada de anchetă, au, în general, un efect semnificativ asupra nivelului prețurilor pe piața Uniunii.
(436)
Ancheta a demonstrat că importurile care fac obiectul unei subvenții din RPC au crescut în mod dramatic (+ 183 %) pe parcursul perioadei examinate. Importurile care fac obiectul unei subvenții din RPC s-au dublat la început în perioada 2006-2007, în timp ce în 2007 prețurile au fost cu 2 % mai mici decât în anul precedent. În 2008, importurile din China au rămas stabile, în timp ce prețurile medii au scăzut cu 1 % în plus. Volumul importurilor din China (+ 71 %) și cota de piață (+ 120 %) au crescut din nou dramatic în perioada de anchetă cu prețurile în scădere (- 5 %) care subcotau prețurile celor patru producători reprezentativi din Uniune cu 7,6 %, exercitând astfel presiune asupra prețurilor de pe piața Uniunii și împiedicând producătorii din Uniune să ridice prețurile la niveluri profitabile.
(437)
Se reamintește faptul că, în cursul perioadei examinate, consumul Uniunii a scăzut cu aproximativ 14 %. Industria din Uniune a suferit o scădere semnificativă de 19 % în volumul său de vânzări. Totuși, această scădere a vânzărilor a fost mult mai pronunțată decât scăderea cererii și a dus la o pierdere a cotei de piață de 5 puncte procentuale. În același timp, cota de piață a importurilor chinezești a crescut cu aproximativ 3 puncte procentuale. Acest lucru arată că, în mare parte, cota de piață a industriei din Uniune a fost preluată de importurile care fac obiectul unei subvenții din RPC.
(438)
Prin urmare, se consideră că presiunea continuă exercitată de importurile la preț scăzut din RPC care au făcut obiectul unei subvenții pe piața Uniunii nu a permis industriei din Uniune să își adapteze prețurile sale de vânzare la costurile crescute ale materiilor prime, în special în 2008, când prețurile pastei de hârtie au atins un nivel maxim. Aceasta a dus la pierderea cotei de piață și la o pierdere a rentabilității industriei din Uniune.
(439)
Pe parcursul anchetei și după comunicare, mai multe părți au invocat argumentul că importurile din China nu au avut un impact semnificativ în termeni de volum și de prețuri. S-a susținut că nu a existat un val de importuri chinezești ci, mai curând, că acestea au crescut în mod treptat, de-a lungul anilor, si că, în consecință, impactul lor a fost destul de limitat și nu ar trebui să fie exagerat în scopul determinării prejudiciului. S-a susținut, în continuare, că prețurile chinezești, chiar dacă erau inferioare prețurilor din Uniune, nu au avut nicio incidență asupra prețurilor relativ stabile ale industriei din Uniune. Unul dintre producătorii-exportatori a emis dubii asupra constatării Comisiei, potrivit căreia ar exista o blocare a prețurilor din cauza prețurilor chinezești. Acesta a indicat că în 2009, când prețurile chinezești au scăzut și mai mult, prețurile industriei din Uniune nu numai că au înregistrat o creștere ci au permis, de fapt industriei din Uniune să obțină profituri.
(440)
Evoluția importurilor din China este analizată în detaliu în considerentul (380) și s-a constatat că creșterea în volum nu poate fi considerată ca fiind nesemnificativă.
(441)
În materie de prețuri, importurile din China au subcotat prețurile producătorilor reprezentativi din Uniune cu 7,6 %, ceea ce se consideră a fi semnificativ pe o piață unde transparența prețurilor este ridicată. Așa cum se descrie în considerentul (412), prețurile producătorilor reprezentativi din Uniune au fost, într-adevăr, stabile în cursul perioadei examinate, cu o creștere excepțională în 2007, an în care importurile din China nu au sporit. În 2009, producătorii din Uniune au putut să-și mențină prețurile stabile prin intermediul pierderii unor cote de piață suplimentare, iar rentabilitatea acestora a provenit din combinația dintre aceste prețuri stabile și costul diminuat al materiilor prime.
(442)
Un producător-exportator chinez a susținut că importurile de HCCS din China nu au niciun impact asupra prețurilor industriei din Uniune pentru că ele nu sunt comparabile cu HCCS fabricată și vândută de producătorii reprezentativi din Uniune, întrucât numai 10 % din vânzările producătorilor reprezentativi din Uniune au fost comparate pentru a stabili subcotarea și nivelul prețurilor neprejudiciabile. Se menționează că aceste calcule au fost efectuate pe baza unor produse perfect comparabile, care sunt echivalente în privința tuturor caracteristicilor, pentru a garanta realizarea unei comparații corecte. HCCS produsă de producătorii chinezi și de producătorii din Uniune, în general, constituie produse comparabile, astfel cum se constată în considerentul (50), și, prin urmare, ele se află în concurență directă pe piața Uniunii.
(443)
În plus, s-a contestat corectitudinea constatării că piața de HCCS este o piață de mărfuri caracterizată de un grad ridicat de transparență, susținându-se că producătorii din Uniune vând circa jumătate din produsele lor direct către utilizatori finali. Această afirmație este dezmințită de faptul că producătorii reprezentativi din Uniune au vândut majoritatea produselor lor prin intermediul unor comercianți, fie direct, fie indirect (așa-numitele vânzări prin ordin de cumpărare: produsele sunt expediate direct cumpărătorului, dar procedura de comandă și de facturare se realizează prin intermediul comercianților) Astfel, comercianții joacă un rol esențial atât în stocarea produselor, cât și în garantarea transparenței prețurilor de pe piață.
(444)
Având în vedere tendința stabilită a importurilor din RPC care nu pot fi considerate ca nesemnificative, s-a constatat că valul de importuri din RPC la un preț scăzut și care fac obiectul unei subvenții a avut un impact negativ considerabil asupra situației economice a industriei din Uniune.
7.3. EFECTUL ALTOR FACTORI
7.3.1. EVOLUȚIA CONSUMULUI PE PIAȚA UNIUNII ȘI CRIZA ECONOMICĂ
(445)
După cum s-a menționat în considerentul (378), consumul de HCCS din Uniune a crescut mai întâi în 2007, după care a scăzut în 2008 și în PA. În decursul perioadei examinate, industria din Uniune a pierdut din cota de piață. Unul dintre exportatorii cooperanți din RPC și autoritățile chineze au susținut că scăderea volumului vânzărilor, a cotei de piață și a producției industriei din Uniune s-a datorat scăderii consumului, care a fost cauzată de criza economică și de extinderea mijloacelor de comunicare electronice și nu ar trebui să fie atribuită importurilor din China. În sprijinul acestei afirmații, autoritățile chineze au citat un Manifest pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă lansat de industria hârtiei și a pastei de hârtie în iunie 2009 (denumit în continuare „manifestul”).
(446)
Deși nu poate fi ignorat faptul că această evoluție negativă a consumului Uniunii, indiferent de motiv, între 2007 și PA a avut un impact negativ asupra situației industriei din Uniune în ceea ce privește volumul de vânzări și de producție, este de remarcat faptul că exportatorii chinezi au reușit, în același timp și mai ales din 2008 până în 2009, să își sporească volumul de vânzări și cota de piață prin intermediul presiunii exercitate asupra prețurilor de pe piață de către importurile care fac obiectul unei subvenții.
(447)
Manifestul citat de autoritățile chineze acoperă întreaga industrie a hârtiei și a pastei de hârtie și este utilizat într-un scop politic general. Pe baza informațiilor incluse în acest document, nu se pot obține constatări separate pentru producția și vânzarea produsului în cauză. Prin urmare, nu este posibil să se constate dacă afirmațiile sau constatările manifestului se aplică, de fapt, punct cu punct, produsului în cauză. În plus, întrucât ancheta nu a revelat o legătură strânsă între criza financiară și prejudiciul material suferit de industria din Uniune, acest argument a trebuit să fie respins.
(448)
Ținând seama de cele de mai sus, se consideră că deteriorarea situației economice a industriei din Uniune se poate explica în principal prin valul de importuri din RPC care au făcut obiectul unei subvenții și a subcotării practicate de exportatorii chinezi, și nu prin scăderea consumului. Chiar dacă scăderea cererii a contribuit la prejudiciu, aceasta nu ar putea rupe legătura de cauzalitate între prejudiciul material suferit și creșterea importurilor care fac obiectul unei subvenții.
7.3.2. PREȚURILE MATERIEI PRIME
(449)
Costul mediu de producție al celor patru producători reprezentativi din Uniune a crescut ușor (2 %) între 2006 și 2008 și a scăzut cu 5 % în PA. Ancheta a arătat că costul de producție al celor patru producători reprezentativi din Uniune pentru a fabrica HCCS a urmat, în general, o tendință similară cu evoluția prețurilor la pasta de hârtie, una dintre principalele materii prime utilizate în producția de hârtie. Prețul mediu al pastei de hârtie a crescut cu 8 % între 2006 și 2008, după care a scăzut brusc de la sfârșitul anului 2008 până în ultima lună a PA. Prețul pastei de hârtie a fost, în medie, cu 19 % mai mic în 2009 decât în anul precedent.
(450)
În absența subvenționării prejudiciabile pentru industria din Uniune, era de așteptat ca prețurile să se adapteze în mod regulat pentru a reflecta evoluția diferitelor componente ale costului de producție. Până în 2008, acest lucru nu a avut, totuși, loc. Într-adevăr, producătorii din Uniune au fost obligați să-și mențină prețurile de vânzare la un nivel scăzut, chiar dacă prețurile la pasta de hârtie erau în creștere în 2008, pentru a concura cu importurile la preț scăzut din RPC care au făcut obiectul unei subvenții, ceea ce a dus la o scădere semnificativă a rentabilității lor în perioada respectivă. În perioada de anchetă, situația s-a ameliorat datorită scăderii anormale a prețurilor pastei de hârtie - iar prețurile la HCCS au putut fi menținute la un nivel stabil în același timp. Cu toate acestea, chiar și în această perioadă excepțională, nivelurile încă foarte scăzute de profit nu au permis celor patru producători reprezentativi din Uniune să se redreseze în urma practicilor de subvenționare continue. Într-adevăr, în ciuda scăderii costurilor cu materia primă, nivelurile de preț încă nu puteau fi crescute la niveluri care să atingă marje solide de profit necesare pentru această industrie mare consumatoare de capital.
(451)
În consecință, se constată că importurile din RPC care au făcut obiectul unei subvenții și care au subcotat prețurile celor patru producători reprezentativi din Uniune au depreciat prețurile pe piața Uniunii și i-au împiedicat pe cei patru producători reprezentativi din Uniune să își crească prețurile de vânzare pentru a-și acoperi costurile sau pentru a atinge un nivel rezonabil de rentabilitate. Având în vedere că prețurile materiilor prime au fost semnificativ în scădere în PA, s-a constat că acestea nu ar fi putut avea un impact asupra prejudiciului material suferit de industria din Uniune în aceeași perioadă.
7.3.3. PERFORMANȚA LA EXPORT A PRODUCĂTORILOR REPREZENTATIVI DIN UNIUNE
(452)
S-au mai examinat și rezultatele la export, ca fiind unul dintre factorii cunoscuți, diferiți de importurile care fac obiectul unei subvenții, care ar fi putut, în același timp, să prejudicieze industria din Uniune, pentru a se asigura faptul că eventualul prejudiciu cauzat de acești alți factori nu a fost atribuit importurilor care fac obiectul unei subvenții. Analiza a arătat că vânzările la export către părți independente realizate de cei patru producători reprezentativi din Uniune au reprezentat o parte importantă din vânzările acestora (circa 26 %) pe parcursul perioadei examinate. Chiar dacă volumul de vânzări la export a scăzut, de asemenea, cu 16 % în perioada examinată, pierderea volumelor de vânzări la export a fost mai puțin pronunțată ca pierderea volumului de vânzări pe piața Uniunii (19 %). Din acest motiv, s-a considerat că scăderea volumului exporturilor nu poate explica nivelul prejudiciului suferit de cei patru producători reprezentativi din Uniune. Întrucât exporturile joacă un rol important în menținerea unei utilizări ridicate a capacității pentru a acoperi costurile fixe ridicate ale investițiilor în mașini, s-a considerat că, deși rezultatele la export se deteriorau, ele au avut un efect global pozitiv. În consecință, se consideră că, deși scăderea activităților de export ar fi putut contribui la deteriorarea situației de ansamblu a industriei din Uniune, acestea, pe de altă parte, au atenuat pierderile suferite pe piața Uniunii și, prin urmare, nu sunt de natură să rupă legătura de cauzalitate stabilită între importurile care fac obiectul unei subvenții din RPC și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(453)
Una dintre părți a susținut că industria din Uniune a suferit un declin semnificativ în exporturi din cauza puterii monedei euro față de dolarul SUA și că prejudiciul cauzat de acest factor nu ar trebui să fie atribuit importurilor din RPC. Astfel cum s-a constatat mai sus, deteriorarea rezultatelor la export ale industriei Uniunii, indiferent de cauzele unei astfel de deteriorări, nu este principalul motiv pentru prejudiciul suferit de către producători și, astfel, nu rupe legătura de cauzalitate stabilită în considerentul (444).
7.3.4. IMPORTURILE DIN ALTE ȚĂRI TERȚE
(454)
Tendințele volumului importurilor și ale prețurilor din alte țări terțe între 2006 și PA au fost după cum urmează:
Tabelul 9
Importurile provenind din țări terțe
2006
2007
2008
2009/PA
Elveția
Importuri (tone)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indice
100
98
116
88
Cota de piață
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indice
100
95
115
103
Preț (EUR/tonă)
787
782
758
793
Indice
100
99
97
105
Indonezia
Importuri (tone)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indice
100
155
137
251
Cota de piață
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indice
100
149
135
292
Preț (EUR/tonă)
855
818
845
681
Indice
100
96
99
80
Coreea de Sud
Importuri (tone)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indice
100
145
103
102
Cota de piață
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indice
100
139
102
118
Preț (EUR/tonă)
562
669
664
618
Indice
100
119
118
110
Toate celelalte țări
Importuri (tone)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indice
100
121
107
172
Cota de piață
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indice
100
117
106
199
Preț (EUR/tonă)
962
860
914
824
Indice
100
89
95
86
Sursă: Eurostat.
(455)
Principalele trei alte țări terțe care exportă HCCS către piața Uniunii sunt Elveția, Indonezia și Coreea de Sud. Din tendințele volumelor de import se poate observa că această creștere a importurilor din RPC a fost mai pronunțată decât la oricare dintre celelalte țări terțe. În cazul importurilor din Elveția, acestea au fost vândute întotdeauna la prețuri semnificativ mai mari decât produsele importate din RPC. Cota de piață a produselor elvețiene a rămas relativ stabilă, cu excepția anului 2008, când aceasta a crescut temporar la peste 4 %, înainte de a scădea din nou la un nivel apropiat de nivelul anului 2006 în cursul PA. HCCS importată din Elveția a constituit, în principal, producția unei societăți deținute de către unul dintre cei patru producători reprezentativi din Uniune și prețurile unitare mai mari pot fi legate de diferitele game de produse și structuri de vânzări. În ceea ce privește importurile din Indonezia, acestea au fost, de asemenea, introduse în Uniune la prețuri mai mari decât produsele chinezești, cu excepția perioadei de anchetă, în care prețurile au scăzut, foarte probabil, în mare parte datorită scăderii prețurilor la pasta de hârtie. Creșterea rezultată a importurilor, care însă a rămas, în ceea ce privește volumul, la un nivel scăzut în perioada de anchetă, a condus la o cotă de piață care, de asemenea, a rămas la un nivel scăzut, în această perioadă. Importurile din Coreea de Sud au intrat în Uniune în cantități mici, pe tot parcursul perioadei examinate, și cota de piață a rămas stabilă. Chiar dacă prețurile coreene de import au fost comparabile cu prețurile de import din RPC, prețurile coreene nu indicau o tendință de scădere continuă ca și în cazul importurilor din China pe parcursul întregii perioade examinate. Importurile din toate celelalte țări au avut prețuri semnificativ mai mari decât importurile din RPC, iar volumele importurilor au fost scăzute.
(456)
Pe baza celor de mai sus, ar trebui să se constate că importurile din aceste țări terțe nu au contribuit la prejudiciul material suferit de industria din Uniune.
7.3.5. SUPRACAPACITATE STRUCTURALĂ
(457)
Un exportator cooperant din RPC a susținut că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de supracapacitatea industriei din Uniune. Reducerea capacității și consolidarea industriei Uniunii nu au fost, prin urmare, o consecință a importurilor din China, ci ar trebui să fie privite ca o măsură împotriva supracapacității. Cu toate acestea, ancheta a arătat că pierderile au fost suportate de industria din Uniune în perioada examinată, în special în 2008, în ciuda restructurării producătorilor întrucât, așa cum s-a subliniat mai sus în considerentele (435)-(444), industria din Uniune încă nu era în măsură să-și ridice prețurile la niveluri mai mari decât costurile. Această situație a fost cauzată în principal de presiunea prețurilor exercitată de importurile care fac obiectul unei subvenții care subcotau prețurile industriei din Uniune. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(458)
S-a susținut, de asemenea, că eforturile de restructurare ale industriei din Uniune au fost completate în 2009 cu consolidarea a doi mari producători care a dus la ameliorarea imediată a situației industriei din Uniune. Eforturile de restructurare au acut loc din 2000 până la PA. Efectul pozitiv al consolidării menționate ar fi trebuit să se reflecte în ameliorarea utilizării capacității și cel puțin în volume de vânzări stabile dar amândoi acești indicatori s-au deteriorat în decursul PA. Pe de altă parte, fusese stabilit că rentabilitatea ameliorată a industriei din Uniune în PA a fost determinată în primul rând și în mod direct de scăderea unică excepțională a prețurilor pastei de hârtie. Prin urmare, argumentul a trebuit să fie respins.
7.4. CONSTATARE PRIVIND CAUZALITATEA
(459)
Analiza anterioară a demonstrat că, pe parcursul perioadei examinate, a existat o creștere substanțială, atât în volum, cât și în cota de piață, a importurilor care fac obiectul unei subvenții la prețuri scăzute originare din RPC. În plus, s-a constatat că aceste importuri s-au realizat la prețuri subvenționate inferioare prețurilor facturate de industria din Uniune pentru tipuri de produse similare de pe piața Uniunii.
(460)
Această creștere a volumului și a cotei de piață a importurilor la preț scăzut din RPC care fac obiectul unei subvenții a coincis cu o scădere generală a cererii pe piața Uniunii în decursul perioadei dintre 2006 și PA, dar și cu evoluția negativă a cotei de piață a producătorilor din Uniune în decursul aceleiași perioade. În același timp, s-a observat o evoluție negativă a principalilor indicatori ai situației economice și financiare a industriei din Uniune, așa cum s-a subliniat în considerentul (423).
(461)
Examinarea celorlalți factori cunoscuți care ar fi putut produce prejudicii industriei din Uniune a arătat că acești factori nu sunt de așa natură încât să rupă legătura de cauzalitate stabilită între importurile din RPC care au făcut obiectul unei subvenții și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(462)
Având în vedere analiza menționată mai sus, care a evidențiat și separat în mod clar efectele tuturor factorilor cunoscuți asupra situației industriei din Uniune de efectele prejudiciabile ale importurilor subvenționate, ar trebui să se constate că importurile din RPC care au făcut obiectul unei subvenții au cauzat un prejudiciu important industriei din Uniune în sensul articolului 8 alineatul (5) din regulamentul de bază.
8. INTERESUL UNIUNII
8.1. OBSERVAȚIE PRELIMINARĂ
(463)
În conformitate cu articolul 31 din regulamentul de bază, s-a analizat dacă, în ciuda constatărilor de mai sus, existau motive imperioase de a constata că nu era în interesul Uniunii să instituie măsuri compensatorii în cazul de față. În acest sens și în conformitate cu articolul 31 alineatul (1) din regulamentul de bază, impactul probabil al unor eventuale măsuri asupra producătorilor din Uniune, importatorilor, comercianților, distribuitorilor și utilizatorilor produsului în cauză și, de asemenea, consecințele probabile ale neinstituirii de măsuri au fost examinate pe baza tuturor elementelor de probă prezentate.
8.2. INDUSTRIA DIN UNIUNE
(464)
Industria din Uniune în ansamblul său este compusă din 14 producători cunoscuți reprezentând aproximativ 98 % din producția Uniunii de HCCS conform CEPIFINE. Producătorii sunt stabiliți în diferite state membre ale Uniunii și angajează direct peste 11 000 de oameni în producția produsului în cauză.
(465)
Doi dintre producătorii cunoscuți s-au opus la inițierea anchetei, dar nu au furnizat informații suplimentare și nu au cooperat la anchetă. Cu toate acestea, pe baza informațiilor disponibile și în special pe baza datelor puse la dispoziție de CEPIFINE, care au arătat o deteriorare a situației industriei din Uniune, se poate presupune în mod rezonabil că aceste două societăți au fost, de asemenea, negativ afectate de importurile care fac obiectul unei subvenții. Lipsa de cooperare, prin urmare, nu a fost văzută ca un indiciu că situația lor ar fi diferită de cea a restului producătorilor din Uniune.
(466)
Industria din Uniune a suferit un prejudiciu material important din cauza importurilor din RPC care fac obiectul unei subvenții. Trebuie reamintit faptul că cei mai mulți indicatori de prejudiciu au arătat o evoluție negativă pe parcursul perioadei examinate. În special, indicatorii de prejudiciu legați de performanțele financiare ale celor patru producători reprezentativi din Uniune, cum ar fi rentabilitatea și randamentul investițiilor, au fost grav afectați în ciuda unei ușoare îmbunătățiri în perioada de anchetă. În absența măsurilor, este foarte probabil că deteriorarea situației economice a industriei din Uniune se va agrava în continuare.
(467)
Este de așteptat ca instituirea taxelor compensatorii să restabilească condițiile comerciale autentice și echitabile pe piața Uniunii, permițând industriei din Uniune să alinieze prețurile HCCS pentru a reflecta costurile diferitelor componente. Este de așteptat ca instituirea măsurilor să permită industriei din Uniune să-și recâștige cel puțin în parte cota de piață pierdută în cursul perioadei examinate, cu impact ulterior pozitiv asupra situației sale economice și a rentabilității sale.
(468)
Prin urmare, s-a constatat că instituirea măsurilor compensatorii definitive asupra importurilor de HCCS originare din RPC ar fi în interesul industriei din Uniune.
8.3. IMPORTATORI ȘI COMERCIANȚI
(469)
Au fost trimise chestionare unui număr de paisprezece importatori și comercianți independenți din Uniune care au fost enumerați în plângere. În cursul anchetei un număr de alți comercianți (denumiți și negustori în industria în cauză) s-au făcut cunoscuți. În cele din urmă, treisprezece societăți au cooperat la anchetă, chiar dacă unii dintre acești respondenți au oferit doar informații parțiale. S-a constatat că importatorii acționează, de asemenea, în calitate de comercianți pe piață, prin urmare, toate aceste părți vor fi denumite în continuare „comercianți”.
(470)
Ancheta a arătat că toți comercianții au achiziționat HCCS din numeroase surse și, mai ales, de la producători din Uniune. Doi comercianți nu au achiziționat sau au achiziționat doar ocazional HCCS importată din RPC. Zece societăți care au furnizat informații cantitative cu privire la achizițiile lor de produs în cauză au reprezentat în total 47 % din totalul importurilor din RPC. Importurile, inclusiv importurile din RPC, reprezintă numai o parte limitată a totalului afacerii lor și, prin urmare, orice impact negativ al măsurilor propuse este, în mod probabil, neglijabil. Toți comercianții au declarat că HCCS produsă în Uniunea Europeană și RPC sunt, în mare măsură, de o calitate similară și interschimbabile. În plus, ancheta a confirmat că există un număr mare de alte surse de import, iar comercianții s-ar putea orienta către alte surse de aprovizionare, cel puțin pe termen lung.
(471)
Doi comercianți importatori se bazau în principal pe surse din China pentru achizițiile lor de HCCS. Ambele societăți au afirmat că ar avea dificultăți în aprovizionarea cu produse de la producători din Uniune, deoarece vor exista canale tradiționale de vânzare ca urmare a volumelor de comandă minime cerute de către producători și contracte de distribuție de respectat. Totuși, acest lucru nu a afectat în mod direct disponibilitatea HCCS de la producătorii din Uniune, deoarece aceștia aveau o capacitate suficientă de rezervă disponibilă. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(472)
În ceea ce privește posibilitatea de a transfera posibilele creșteri de costuri către clienții lor, toți comercianții cooperanți au menționat transparența puternică a prețurilor pe piața Uniunii și au declarat că ar putea să crească prețurile lor de vânzare către consumatorii finali doar în cazul în care ar crește nivelul prețului în Uniune, în general. Pe această bază, și având în vedere că efectul scontat al taxelor compensatorii este, printre altele, acela de a crește nivelul prețurilor în cadrul Uniunii la niveluri de acoperire a costurilor, este de așteptat ca importatorii să poată, prin urmare, transfera orice creștere a prețului cauzată de taxa compensatorie asupra clienților lor, cel puțin parțial. De asemenea, trebuie remarcat faptul că, după cum s-a menționat mai sus, s-a constatat că importurile din China reprezintă doar o foarte mică parte a activității de ansamblu a comercianților și că, prin urmare, efectul taxei compensatorii, în general, ar fi neglijabil. În cele din urmă se consideră, de asemenea, că importatorii obțin o rentabilitate mai mare în cazul revânzărilor de HCCS provenind de la producători din RPC; prin urmare, aceștia ar avea de asemenea, posibilitatea de a face mai puțin profit prin absorbția unei creșteri cel puțin parțiale a costurilor.
(473)
Prin urmare, instituirea de măsuri definitive nu ar trebui să aibă un impact negativ general semnificativ asupra importatorilor și comercianților.
8.4. UTILIZATORII
(474)
Au fost trimise chestionare unui număr de opt utilizatori cunoscuți din Uniune care au fost enumerați în plângere. În cursul anchetei, un număr de alți utilizatori s-au făcut cunoscuți. În total, cinci societăți au furnizat un răspuns complet sau parțial la chestionar. Aceste societăți sunt stabilite pe întreg teritoriul Uniunii și reprezintă sectorul de tipărire și editare. Deoarece condițiile de piață și structurile de cost s-au dovedit a fi diferite pentru cele din sectorul de tipărire comparativ cu acelea din sectorul de editare, impactul măsurilor a fost analizat separat pentru fiecare grup.
8.4.1. SECTORUL TIPOGRAFIC
(475)
O singură tipografie a furnizat informații de bază. În conformitate cu informațiile prezentate de această societate, cota de HCCS legată de costul total de producție a unui material tipărit a fost relativ mare. În timp ce ancheta a arătat că tipografiile se aprovizionează în principiu cu HCCS de la producătorii din Uniune, s-a confirmat că HCCS produsă în Uniune și cea din RPC sunt de calitate similară și că există o competiție puternică cu privire la prețuri între comercianți.
(476)
S-a susținut că orice creștere a prețurilor ar avea un efect negativ semnificativ asupra rentabilității. S-a susținut că industria tipografică este deja sub presiune din cauza supracapacității structurale și că orice creștere a prețurilor de achiziție a HCCS ar exercita o presiune suplimentară asupra tipografiilor. În acest sens, se observă că, având în vedere cantitățile mici de HCCS din China utilizate de reprezentanții sectorului tipografic (care se aprovizionează încă cu cea mai mare parte de HCCS necesară de la producători din Uniune), impactul direct al oricărei taxe a fost considerat neglijabil. În ceea ce privește o creștere generală a prețurilor pe piața Uniunii, s-a considerat că, întrucât această creștere de preț ar avea impact asupra tuturor operatorilor economici, acest lucru ar avea un efect neutru.
8.4.2. EDITORI
(477)
În ceea ce privește sectorul editării, s-au primit din partea societăților patru răspunsuri la chestionare. O singură societate a avut o achiziție nesemnificativă de HCCP de origine chineză în perioada de anchetă. Două dintre societăți au furnizat date cantitative privind consumul lor de HCCP.
(478)
În general, s-a constatat că, în medie, produsele la care se folosește HCCS reprezintă 16 % din cifra totală de afaceri a acestor societăți și că profitul mediu realizat în acest domeniu de activitate este de aproximativ 12 %. Mai mult, s-a constatat că cele șase societăți achiziționau HCCS în principal de la producători din Uniune, în timp ce numai una dintre acestea utiliza HCCS importată din RPC. O altă societate a început să cumpere produse chinezești numai după perioada de anchetă. Prin urmare, și în special pe baza volumelor reduse de HCCS de origine chineză utilizate în acest sector, este puțin probabil ca instituirea de măsuri compensatorii asupra importurilor din RPC să afecteze în mod serios sectorul editării în ansamblul său. În plus, aceste societăți s-au dovedit a fi profitabile și ar putea transfera creșterile de prețuri asupra clientului final mai ușor, deoarece utilizarea de hârtie indicată de client și desemnată de client prin care hârtia utilizată în producție este achiziționată de către clientul însuși este mai frecventă. În cele din urmă, editorii au o putere de cumpărare mai mare din cauza economiilor de scară.
(479)
Două asociații din industria tipografică și cea a editurii au prezentat observații. Una dintre ele s-a opus instituirii de taxe, susținând că orice creștere de preț ar duce la costuri mai mari și, prin urmare, la pierderea de competitivitate și de locuri de muncă în industriile din aval. Cealaltă a rămas neutră dar a susținut că măsurile ar putea avea efecte negative asupra industriilor din aval întrucât creșterile de prețuri ar putea duce la delocalizarea industriei tipografice, ducând la creșterea importurilor de materiale tipărite în aval.
(480)
Ancheta a constatat că există mai multe segmente de produse din hârtie, în ceea ce privește creșterea preconizată, și că segmentul de hârtie de tipar de înaltă calitate, în care HCCS este utilizată în principal, este încă în creștere. În ceea ce privește afirmația că pierderile s-ar orienta către piața din aval, această afirmație este vagă și nu a fost susținută de nicio informație justificativă sau element de probă.
(481)
În urma comunicării, același argument privind efectele posibile asupra industriei din aval a fost repetat și susținut de faptul că importurile de material tipărit din China au crescut cu rapiditate în ultimii ani și se pare că au cucerit o cotă de piață considerabilă în cadrul consumului european total de materiale tipărite.
(482)
Conform celor de mai sus, cooperarea între tipografii a fost limitată și, pe baza informațiilor limitate din punct de vedere cantitativ primite, s-a constatat că, din cauza nivelului lor de rentabilitate și a cotei reprezentate de HCCS în costurile lor, tipografiile sunt, într-adevăr, sensibile la creșterile de prețuri. Cu toate acestea, majoritatea tipografiilor nu au avut deloc sau foarte puțin achiziții directe de hârtie din China în decursul PA iar cantitatea de hârtie chinezească utilizată de tipografii este, în general, redusă, prin urmare impactul direct al taxei ar fi neglijabil. Majoritatea tipografiilor au susținut, de asemenea, că datorită nevoii lor de termeni de livrare reduși, cota aprovizionărilor directe din țări terțe ar rămâne redusă.
(483)
În privința argumentelor referitoare la materialele tipărite în aval din China ar trebui să se observe că statisticile privind importurile de materiale tipărite acoperă o gamă largă de produse care includ materiale tipărite finale care nu sunt tipărite pe hârtie cretată de calitate superioară. Pe baza informațiilor disponibile, nu s-a putut determina care parte a produselor importate din China este tipărită pe produsul în cauză și care parte este tipărită pe alte tipuri de hârtie. Cu toate acestea, din informațiile furnizate se cunoaște faptul că materialul tipărit originar din China este constituit, în mare parte, din anumite categorii specifice de cărți, cărți pentru copii, calendare, ambalaje și felicitări. Produsele care sunt mai „sensibile din punct de vedere cronologic” precum reviste săptămânale/lunare și alte publicații de știri sunt mai puțin susceptibile de a fi importate din China din cauza duratei necesare transportului. În timp ce tipărirea anumitor produse tipărite poate fi mai susceptibilă la delocalizare, pe de altă parte, există tipuri de produse pentru care proximitatea și serviciul sunt cruciale și, în consecință, nu ar fi afectate de competiția străină. În plus, chiar dacă hârtia reprezintă un element de cost important pentru industria tipografică, aceasta este o industrie cu utilizare intensivă a forței de muncă și, prin urmare, costurile cu forța de muncă ar putea reprezenta un factor mai important pentru tendințele de delocalizare. În concluzie, nu se poate exclude faptul că importurile de produse tipărite care sunt tipărite pe HCCS vor crește, dar nu este posibil să se estimeze cu precizie care ar fi nivelul creșterii și cât de puternică ar fi influența lor asupra competitivității producătorilor din sectorul tipografic și, prin urmare, care ar fi impactul direct al creșterii prețurilor asupra industriei tipografice din aval din Uniune.
(484)
Din informațiile furnizate, se știe, de asemenea, că industria tipografică suferă de o supracapacitate structurală care duce la restructurarea continuă a sectorului. Una dintre forțele motrice ale restructurării a fost, de asemenea, consolidarea poziției fabricanților de hârtie în cadrul lanțului valoric. Orice dificultate a industriei tipografice de a crește prețurile este considerată a fi datorată, în mare parte, acestei supracapacități structurale din cadrul industriei tipografice propriu-zise.
8.4.3. CONSTATĂRI PRIVIND UTILIZATORII
(485)
Ținând cont de cele de mai sus, chiar dacă este probabil ca unii dintre utilizatori să fi suferit un impact negativ din partea măsurilor asupra importurilor din RPC, impactul general asupra utilizatorilor din cele două sectoare distincte pare să fie limitat. În plus, ancheta nu a adus la lumină niciun impact semnificativ asupra utilizatorilor care au achiziționat hârtie în principal din alte surse decât din RPC. Dimpotrivă, majoritatea utilizatorilor au susținut că datorită nevoii lor de termeni de livrare reduși, cota aprovizionărilor din țări terțe rămâne redusă. În sfârșit, dificultățile industriei tipografice de a crește prețurile sunt considerate a fi datorate, mai degrabă, acestei supracapacități structurale din cadrul industriei tipografice propriu-zise.
(486)
S-a afirmat, de asemenea, că măsurile ar provoca o penurie de furnituri pe piață și termeni de livrare mai lungi pentru utilizatori.
(487)
Părțile interesate care au invocat eventuale penurii de furnituri nu au indicat cantități și nici estimări ale eventualelor penurii. În orice caz, aceste argumente nu par a fi sprijinite de rata utilizării capacității producătorilor din Uniune, care a fost de 83 % în PA, rezultând astfel o capacitate neutilizată de circa un milion de tone. Pe această bază, eventualitatea penuriilor este puțin probabilă.
(488)
Prin urmare, s-a constatat că, pe baza informațiilor disponibile, este foarte probabil ca efectul măsurilor compensatorii împotriva importurilor de HCCS originare din RPC să nu aibă un impact negativ semnificativ asupra utilizatorilor produsului în cauză.
8.5. CONSTATARE PRIVIND INTERESUL UNIUNII
(489)
Ținând seama de cele menționate anterior și pe baza informațiilor disponibile privind interesul Uniunii, ar trebui să se constate că, în general, nu există motive imperioase împotriva instituirii de măsuri asupra importurilor de HCCS originare din RPC.
9. MĂSURI COMPENSATORII
9.1. NIVELUL DE ELIMINARE A PREJUDICIULUI
(490)
Având în vedere constatările la care s-a ajuns în ceea ce privește subvenționarea, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui instituite măsuri antisubvenție pentru a împiedica agravarea prejudiciului cauzat industriei din Uniune de importurile care fac obiectul unor subvenții.
(491)
Pentru a determina nivelul acestor măsuri, s-a ținut cont de marjele de subvenție constatate și de valoarea taxei necesare pentru a elimina prejudiciul suferit de producătorii din Uniune, fără a depăși marja de subvenție constatată.
(492)
Pentru calcularea valorii taxei necesare pentru a elimina efectele subvenționării prejudiciabile, s-a considerat că orice măsură ar trebui să permită industriei din Uniune să-și acopere costurile de producție și să realizeze profitul înainte de impozitare pe care o industrie de acest tip ar putea să îl obțină în mod rezonabil în acest sector, în condiții de concurență normală, adică în lipsa importurilor care fac obiectul unor subvenții, din vânzarea produsului similar în Uniune.
(493)
Reclamantul a solicitat ca profitul-țintă să fie stabilit la un nivel minim de 10 %, invocând în sprijinul acestei cereri marja de profit preconizată utilizată de agenții de rating independente în cadrul metodologiei lor de clasificare, precum și rentabilitatea atinsă de un producător din alt segment de fabricare a hârtiei, care nu este afectat de importurile chineze.
(494)
Profitul-țintă, astfel cum s-a sugerat în plângere și în cererea ulterioară a reclamantului, a fost examinat pe baza răspunsurilor la chestionar și a vizitelor de verificare la producătorii reprezentativi din Uniune. S-a considerat că profitul-țintă ar trebui să reflecte nevoile de investiții inițiale importante și riscul implicat în această industrie mare consumatoare de capital în absența unor importuri în condiții de dumping sau care fac obiectul unei subvenții. S-a ținut cont, de asemenea, de costul investițiilor în utilaje. Se consideră că o marjă de profit de 8 % din cifra de afaceri ar putea fi considerată ca un minimum adecvat pe care producătorii din Uniune l-ar putea atinge în lipsa subvenționării prejudiciabile.
(495)
Pe această bază, s-a calculat un preț neprejudiciabil al produsului similar pentru producătorii din Uniune. Acest preț neprejudiciabil a fost obținut adăugând marja de profit de 8 % menționată anterior la costul de producție.
(496)
Vânzările la export ale unei societăți din cadrul grupului unui producător-exportator cooperant au fost excluse din motivele descrise în considerentul (382).
(497)
Majorarea de preț necesară a fost apoi determinată prin compararea, pe tipuri de produse, a prețului de import mediu ponderat al producătorilor-exportatori din RPC cu prețul neprejudiciabil al tipurilor de produse vândute de producătorii din Uniune pe piața Uniunii pe parcursul PA. Eventualele diferențe rezultând din această comparație au fost exprimate ca procent din valoarea CIF medie de import a tipurilor de produse comparate.
9.2. MĂSURI DEFINITIVE
(498)
Din perspectiva constatărilor anterioare privind subvenționarea, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii și în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) din regulamentul de bază, se consideră că este necesar să se instituie o taxă compensatorie definitivă asupra importurilor produsului în cauză originar din RPC, la nivelul celei mai scăzute marje de subvenție și de prejudiciu, în conformitate cu regula taxei celei mai reduse. În acest caz, nivelul taxei ar trebui să fie stabilit în mod corespunzător, la nivelul marjelor de subvenție constatate.
(499)
Prin urmare, marjele de eliminare a prejudiciului, marjele de subvenție și ratele propuse ale taxei compensatorii definitive pentru RPC, exprimate la un preț CIF franco la frontiera Uniunii înainte de vămuire, sunt următoarele:
Producător-exportator
Marja de subvenție
Marja de prejudiciu
Nivelul taxei compensatorii
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Parcul industrial Suzhou) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
4 %
39,1 %
4 %
Toate celelalte societăți
12 %
39,1 %
12 %
(500)
În ceea ce privește ancheta antidumping paralelă, în conformitate cu articolul 24 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul de bază și cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (27), niciun produs nu poate fi supus în același timp atât unor taxe antidumping, cât și unor taxe compensatorii în vederea remedierii aceleiași situații care rezultă din dumping și din acordarea unei subvenții la export. În privința sistemelor de subvenții, în conformitate cu considerentele (235)-(245), un singur sistem se referă la subvenționarea exporturilor. Marja de dumping relevantă a producătorului-exportator cooperant în cauză se ajustează în consecință în cadrul anchetei antidumping paralele. Cu privire la alte sisteme de subvenții, în vederea utilizării regulii taxei celei mai mici în cadrul anchetei antidumping realizate în paralel și a valorii subvenționării constatate în cadrul prezentei anchete, nu s-a considerat necesar să se examineze în continuare dacă și în ce măsură aceleași subvenții sunt compensate de două ori atunci când se impun, în mod simultan, taxe antidumping și taxe compensatorii asupra aceluiași produs importat.
(501)
Nivelurile taxei compensatorii individuale pentru fiecare societate, menționate în prezentul regulament, au fost stabilite pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, acestea reflectă situația constatată în cazul societăților respective, în cursul anchetei. Aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa națională aplicabilă „tuturor celorlalte societăți”) se aplică astfel exclusiv importurilor de produse originare din țara în cauză fabricate de societățile și, prin urmare, de entitățile juridice specifice menționate. Produsele importate fabricate de orice altă societate care nu este menționată la articolul 1, cu nume și adresă, în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și sunt supuse nivelului taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(502)
Orice cerere de aplicare a unui nivel individual al taxei compensatorii pe societate (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau a creării unor noi entități de producție sau de vânzare) ar trebui să fie adresată imediat Comisiei (28) și să conțină toate informațiile relevante privind, în special, orice modificare a activităților societății referitoare atât la producție, cât și la vânzările interne și la export care rezultă, de exemplu, în urma acestei schimbări a denumirii sau a modificării respective a entităților de producție și de vânzare. După caz, regulamentul va fi modificat în consecință printr-o actualizare a listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxelor.
(503)
Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei compensatorii, nivelul taxei reziduale ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori necooperanți, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în cursul PA.
10. COMUNICAREA
(504)
Părțile interesate au fost informate asupra faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora se intenționa recomandarea instituirii unei taxe compensatorii definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză. Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă în care să poată formula observații în urma acestei comunicări. Observațiile transmise de părți au fost atent examinate și, acolo unde a fost cazul, constatările au fost modificate în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă compensatorie definitivă la importurile de hârtie cretată de calitate superioară, și anume hârtia sau cartonul cretate pe una sau pe ambele fețe (cu excepția hârtiei kraft și a cartonului kraft), în foi sau în rulouri, cu o greutate de minimum 70 g/m2 și de maximum 400 g/m2 și cu un indice de alb (factor de reflexie) de peste 84 (măsurat conform ISO 2470-1), încadrată în prezent la codurile NC ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 și ex 4810 99 90 (coduri TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 și 4810999020) și originară din Republica Populară Chineză.
Taxa compensatorie definitivă nu se aplică în ceea ce privește rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul. Rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul sunt rulouri care, dacă sunt supuse încercării în conformitate cu standardul de încercare ISO 3783:2006 privind determinarea rezistenței la smulgere - metodă cu viteză accelerată utilizând aparatul de încercare de tip IGT (model electric), conduc la un rezultat inferior valorii de 30 N/m, în cazul măsurătorilor efectuate în sensul transversal al hârtiei, și un rezultat inferior valorii de 50 N/m, în cazul măsurătorilor efectuate în sensul mașinii. Taxa compensatorie definitivă nu se aplică, de asemenea, în ceea ce privește hârtia și cartonul multistrat.
(2) Nivelul taxei compensatorii definitive aplicabil prețului net franco-frontieră a Uniunii, înainte de vămuire, al produselor descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile menționate în continuare, se stabilește după cum urmează:
Societatea
Nivelul taxei compensatorii
Codul adițional TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC; Gold Huasheng Paper (Parcul industrial Suzhou) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
4 %
B013
Toate celelalte societăți
12 %
B999
(3) Cu excepția cazului în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 6 mai 2011.