PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 451/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 1042/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo (dále jen „prozatímní opatření“) z dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. ledna 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval skutečnosti nasvědčující dumpingu uvedeného výrobku a podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(5)
Jedna skupina spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (dále jen „vyvážející výrobce“) uvedla, že před uložením prozatímních opatření měla být vyslechnuta, jelikož podle této skupiny je prozatímní nařízení individuálním opatřením ve smyslu článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (3) (dále jen „Listina“).
(6)
Co se týká výše uvedeného tvrzení, je třeba zdůraznit tyto body. Práva stran v rámci antidumpingových řízení stanoví základní nařízení, přičemž procesní úkony pro uložení prozatímních opatření jsou stanoveny v článku 7. V článku 7 základního nařízení se mimo jiné uvádí, že případná prozatímní opatření mohou být uložena do devíti měsíců po zahájení řízení. V tomto řízení Komise provedla šetření v souladu s článkem 6 základního nařízení a uložila prozatímní opatření podle článku 7 základního nařízení, přičemž všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty a měly přiměřenou možnost poskytnout informace a podat své připomínky. Podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že „i když … zásada práva na slyšení vyžaduje, aby byli vývozci informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit prozatímní cla, nemůže mít nedodržení tohoto práva samo o sobě za následek neplatnost nařízení o uložení konečných cel, pokud byl v průběhu řízení k přijetí zmíněného nařízení nedostatek způsobující neplatnost řízení k přijetí příslušného nařízení o uložení prozatímních cel napraven“ (4). V tomto případě Komise splnila své povinnosti týkající se poskytnutí informací vyplývající ze základního nařízení a v řízení vedoucím k přijetí tohoto nařízení bylo dodrženo právo vyvážejícího výrobce na nestranné vyslechnutí.
(7)
Prozatímní povaha opatření přijatých podle článku 7 základního nařízení se odráží mimo jiné v maximální šestiměsíční lhůtě, po kterou mohou být opatření uložena, a rovněž ve skutečnosti, že každé prozatímní clo je zajištěno pouze složením jistoty. Komise mimoto nikdy žádné straně nebránila v tom, aby před uplynutím devítiměsíční lhůty stanovené v právních předpisech pro uložení prozatímních opatření podala žádost o konání více slyšení, pokud se domnívá, že je nutné, aby byla vyslechnuta v této fázi.
(8)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k použitým údajům jediné společnosti ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“), která v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) poskytla informace pro stanovení běžné hodnoty. Uvádělo se, že v opačném případě by bylo vyvážejícímu výrobci zabráněno v přístupu k důkazům, na jejichž základě byla uložena prozatímní opatření, a že to by porušilo jeho práva na obhajobu a bylo by v rozporu se zásadou řádné správy. Vyvážející výrobce tvrdil, že by důvěrné údaje týkající se konkrétních stran mohly být poskytnuty právním zástupcům vyvážejícího výrobce. Právní zástupci by se zavázali, že zaručí mlčenlivost, pokud jde o obchodní tajemství společností. Toto tvrzení bylo podpořeno odkazem na systémy USA a Kanady a na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ve věci G.J. Dokter a další v. minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Tyto žádosti bylo nutno odmítnout. Žádost vyvážejícího výrobce se týkala přístupu k důvěrným údajům o cenách, které poskytla výše uvedená společnost v USA. Komise nemohla umožnit přístup k takovýmto podrobným důvěrným obchodním informacím. Umožnění přístupu k těmto údajům by bylo v rozporu s právem Unie, zejména s článkem 19 základního nařízení, jelikož by vedlo k neoprávněnému sdělení omezených a citlivých obchodních údajů společnosti v USA. Pokud jde o navrhovaný způsob sdělení obchodního tajemství společnosti právním zástupcům ostatních zúčastněných stran, není na rozdíl od systémů USA a Kanady v základním nařízení takovýto postup stanoven. Jednoznačně tudíž nespadá do stanoveného právního rámce Unie pro antidumpingová řízení. Výše uvedený případ projednávaný Soudním dvorem v žádném případě nepodporuje tvrzení týkající se přístupu k důvěrným informacím. Rozsudek odkazuje rovněž na určitá omezení zásady práva na obhajobu.
(10)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k důkazům týkajícím se kotoučů používaných v kotoučových tiskařských strojích vyráběných výrobci v Unii, podrobných informací o právním postavení jednoho reprezentativního výrobce v Unii, činnosti a finančních údajů vybraných papíren, podrobných údajů o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie a kontrolních číslech výrobků reprezentativních výrobců v Unii. Některé požadované informace byly mimo rozsah tohoto šetření, jelikož se týkaly výrobků, na něž se šetření nevztahovalo, nebo činnosti výrobců v Unii, která nezahrnuje výrobu bezdřevého natíraného papíru. Co se týká ostatních požadovaných informací, nemohla Komise umožnit přístup k těmto údajům, jelikož podle článku 19 základního nařízení by to představovalo neoprávněné sdělení důvěrných obchodních tajemství.
(11)
Vyvážející výrobce požadoval rovněž zveřejnění názvů společností, které vznesly námitky vůči šetření a nepožádaly o důvěrný způsob zacházení. Poskytnutí těchto informací by odhalilo totožnost a postoj výrobců, kteří požádali o důvěrný způsob zacházení; tyto informace nebylo proto možno poskytnout.
(12)
Poskytnutá prozatímní zjištění byla co nejpodrobnější, aniž by byly zveřejněny důvěrné informace, a nepředstavovala proto porušení základních práv vyvážejícího výrobce, jeho práv na obhajobu ani zásady řádné správy.
(13)
Analýzy újmy, které byly provedeny v tomto antidumpingovém a souběžném antisubvenčním šetření, jsou totožné, jelikož definice výrobního odvětví Unie, reprezentativní výrobci v Unii a období šetření byly v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
2.1. Období šetření
(14)
Připomíná se, že (jak je stanoveno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
3.1. Dotčený výrobek
(15)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce a žadatel předložili další připomínky týkající se definice výrobku. Některé z těchto připomínek představovaly zopakování připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(16)
Vyvážející výrobce zopakoval, že neexistuje významný rozdíl, pokud jde o základní vlastnosti bezdřevého natíraného papíru v arších a kotoučích vhodných pro použití v archových tiskařských strojích (dotčený výrobek) a v kotoučích určených pro použití v kotoučových tiskařských strojích, a že by proto bezdřevý natíraný papír určený pro kotoučové tiskařské stroje neměl být z definice výrobku vyloučen. Tato strana rovněž tvrdila, že nebylo doloženo zjištění Komise, že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné.
(17)
Připomíná se, že šetřením bylo zjištěno, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích a archových tiskařských strojích představuje odlišné skupiny výrobků a že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné, jak je popsáno v 18. a 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. I samotný vyvážející výrobce uznal, že tyto výrobky nejsou zcela zaměnitelné.
(18)
Je třeba rovněž zmínit, že v průběhu posuzovaného období nebyly z ČLR dováženy žádné kotouče pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Lze proto považovat za nepravděpodobné, že tyto výrobky budou dováženy v budoucnu, jelikož pořizování těchto výrobků na velkou vzdálenost není z důvodů uvedených v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení z ekonomického hlediska rentabilní.
(19)
Vyvážející vývozce dále uvedl, že kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to technická vlastnost týkající se pevnosti v tahu, nejsou vhodná pro rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem vhodným pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových kotoučových strojích na straně druhé. Bylo rovněž uvedeno, že vyloučení kotoučů pro kotoučové stroje bylo provedeno svévolně a že kotouče pro kotoučové tiskařské stroje vyráběné výrobci v Unii údajně nesplňují kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o pevnost v tahu.
(20)
Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise nedostála své povinnosti přezkoumat objektivně důkazy, které tento vyvážející výrobce předložil útvarům Komise před přijetím prozatímního nařízení, konkrétně výsledky zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři, která se týkala se měření pevnosti v tahu u kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii.
(21)
Výsledky zkoušky předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly ve shrnutí výsledků zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři. Zásadní je, že výsledky nebyly poskytnuty ke kontrole a podání připomínek ostatními zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce navzdory opakovaným upomínkám nepředložil ani smysluplné shrnutí těchto výsledků bez důvěrných údajů.
(22)
Připomíná se, že v prozatímní fázi Komise dospěla k závěru, že objektivita a spolehlivost zkoušky nepostačují k tomu, aby na nich bylo možno založit příslušné závěry. Vyvážející výrobce neposkytl žádné další podrobné informace, jež by mohly pomoci blíže posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta verze zprávy o této zkoušce neobsahující důvěrné údaje, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na závěry zkoušky reagovat. Komise tudíž nemohla objektivně ověřit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda je možno z nich vycházet pro účely šetření. Na základě skutečností, které měla Komise k dispozici, nemohly být závěry ohledně objektivity a spolehlivosti zkoušky, jichž bylo dosaženo v prozatímní fázi, přehodnoceny, jelikož informace poskytnuté jako důvěrné nemohly být překontrolovány pomocí spolehlivých zdrojů.
(23)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky, kterou jeho jménem provedla externí zkušební laboratoř, a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. Ve zkušebních protokolech bylo uvedeno, že pevnost v tahu byla měřena u 25 vzorků kotoučů pro kotoučové stroje, které vyvážející výrobce poskytl laboratoři a identifikoval jako vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný papír nesplnil obě kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(24)
Při posuzování zkušebního protokolu vyšlo najevo, že se za prvé zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří týkal většinou výrobků, pro něž nebyly tyto výsledky podstatné, jelikož většinu testovaných vzorků ve skutečnosti netvořily kotouče pro kotoučové stroje; za druhé, zkušební protokol se týkal výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož ze zkušebního protokolu nebylo možno zjistit, zda byl testovaný papír určen pro archové tiskařské stroje nebo pro kotoučové tiskařské stroje, jelikož značka papíru uvedená v protokolu existovala v obou formátech. Zkušební protokol mimoto neposkytoval žádnou záruku, že uvedené kotouče zařazené do vzorku byly skutečně kotouči, jež byly testovány.
(25)
V reakci na zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří poskytl žadatel výsledky zkoušky, kterou provedl jeden z výrobců v Unii u téhož vzorku kotoučů pro kotoučové tiskařské stroje, jež byly údajně testovány externí laboratoří. Tato zkouška vykázala odlišné výsledky. Žadatel přičetl rozdíly možným odlišným podmínkám při provádění zkoušky, a tudíž případnému nedodržení normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle níž by měla být měřena pevnost v tahu stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(26)
Po zveřejnění konečných zjištění zpochybnil vyvážející výrobce objektivitu Komise při odmítnutí výsledků zkoušky provedené externí laboratoří. Uvedl, že zkouška byla provedena naslepo nezávislým odborníkem a v souladu s příslušnou normou ISO. S cílem dokázat nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky poskytl čestné prohlášení vedoucího pracovníka, ve kterém byl vysvětlen postup výběru zdroje vzorků použitých při zkoušce.
(27)
Objektivitu zkušebního protokolu externí laboratoře Komise nikdy nezpochybnila a v tomto ohledu není relevantní, že byla zkouška provedena naslepo. Byly však vyjádřeny pochybnosti týkající se záruk ohledně výběru a původu zkoušených vzorků a nikoli samotné zkoušky. Argumenty vyvážejícího výrobce tyto obavy neodstranily, jelikož nebyly ucelené a byly v několika ohledech nejasné, například zahrnutí výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo údajně způsobeno administrativními chybami nebo chybami dodavatelů, kteří poskytli nesprávné vzorky.
(28)
Jelikož nebyl zřejmý zdroj a rovněž vzorky údajně testovaných výrobků a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, usuzovalo se, že předložený zkušební protokol externí laboratoře jednající jménem vyvážejícího výrobce nemůže nevyvratitelně prokázat, že zkouška týkající se pevnosti v tahu není vhodná k rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem určeným pro používání v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně druhé. Zkušební protokol proto neprokázal, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl svévolně vyloučen z rozsahu šetření.
(29)
Co se týká významu pevnosti v tahu jako rozlišujícího kritéria pro kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích, připomíná se, že v definici výrobku byly vzájemně odlišeny dvě skupiny výrobků, kromě jiného na základě použití výrobků, tj. zda je výrobek vhodný pro použití v kotoučových nebo archových tiskařských strojích na základě požadavků na lisy, na kterých se používají, což se odráží mimo jiné na pevnosti v tahu. Dále se podotýká, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití v kotoučových tiskařských strojích od bezdřevého natíraného papíru používaného v archových tiskařských strojích; v 16. a 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou stanovena další kritéria, která vyvážející výrobce nezpochybnil. Vyvážející výrobce uvedl, že vlhkost definovaná v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení není rozdílnou základní vlastností pro rozlišení výrobků. V průběhu šetření však ostatní strany v tomto ohledu uvedly odlišná tvrzení. V každém případě bylo zjištěno, že nejdůležitějšími faktory jsou tuhost a odolnost v tahu.
(30)
Ve svém dalším podání, které reagovalo na tyto skutečnosti, žadatel potvrdil, že mohou existovat kotouče, které nesplňují zcela všechna kritéria pro pevnost v tahu stanovená v prozatímním nařízení, lze je však přesto použít v kotoučových tiskařských strojích. Trval však na svém názoru, že zkouška pevnosti v tahu je jediná zkouška, která může s jistotou určit, zda je kotouč skutečně vhodný pro kotoučové tiskařské stroje, tj. pokud kotouč splňuje kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedná se jistě o kotouč pro kotoučové stroje.
(31)
Na podporu výše uvedených tvrzení týkajících se pevnosti v tahu poukázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním ze žádajících výrobců v Unii při antidumpingovém a antisubvenčním šetření v USA, v němž výrobce v Unii údajně tvrdil, že kotouče pro kotoučové stroje nelze rozlišovat na základě zkoušky pevnosti v tahu či jiného měření.
(32)
Žadatel tato tvrzení vyvážejícího výrobce zpochybnil a uvedl, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno, z řízení v USA vyplývá, že existuje jednoznačná dělicí čára odlišující kotouče pro kotoučové stroje od bezdřevého natíraného papíru.
(33)
Za prvé je třeba uvést, že tvrzení, na něž poukazoval vyvážející výrobce, byla předložena při šetřeních v rámci jiných jurisdikcí a jinými stranami, než jsou strany, jež jsou účastníky tohoto řízení, a nejsou tudíž relevantní. Za druhé, orgány USA v uvedených šetřeních dospěly k závěru, že mezi bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně jedné a kotouči vhodnými pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně druhé existuje jednoznačný rozdíl. Kotouče určené k rozřezání byly pokládány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučové tiskařské stroje se nepovažovaly za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici výrobku nevymezily výslovně kotouče pro kotoučové tiskařské stroje. Z tohoto důvodu nebylo ve zmíněných šetřeních při definici výrobku důležité kritérium týkající se pevnosti v tahu.
(34)
Na základě výše uvedených předložených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností pro popis bezdřevého natíraného papíru vhodného pro použití v kotoučových tiskařských strojích.
(35)
Z předložených připomínek však bylo rovněž zjištěno, že existují kotouče pro kotoučové stroje, které lze použít v kotoučových tiskařských strojích, i když nesplňují zcela všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu se pokládalo za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučové tiskařské stroje.
(36)
Za účelem poskytnutí dalšího kritéria k odlišení kotoučů pro kotoučové stroje, které nesplňují zcela všechna kritéria pevnosti v tahu, žadatel navrhl, aby se kotouč, který nevyhověl zcela zkoušce na pevnost v tahu, avšak má vnitřní jádro o velikosti menší než 80 mm, považoval za kotouč pro kotoučové stroje.
(37)
Vláda ČLR a vyvážející výrobce uvedli, že přidání velikosti vnitřního jádra jakožto nového prvku do definice výrobku je revizí definice kotoučů pro kotoučové stroje a tedy i dotčeného výrobku. Uvedli rovněž, že velikost vnitřního jádra není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra větší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm.
(38)
Komise usilovala o další zpřesnění definice kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích a o další vyjasnění, aby se ještě jasněji rozlišovalo mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, také s cílem minimalizovat možnost obcházení opatření. Předložené důkazy ohledně vhodnosti velikosti jádra jakožto alternativního kritéria v definici však ukázaly, že by toto kritérium vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm, z opatření. Proto bylo toto kritérium pro definici kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích opuštěno.
(39)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, na jejímž základě byly kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích vyloučeny z rozsahu šetření, jak tvrdila čínská skupina vyvážejících výrobců.
(40)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se vyloučení vícevrstvého papíru z definice výrobku v rámci tohoto šetření.
(41)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují 14. až 26. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Obdobný výrobek
(42)
Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky, pokud jde o závěry uvedené v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují se prozatímní zjištění týkající se obdobného výrobku.
4. VÝBĚR VZORKŮ
(43)
Jelikož k výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 28. až 30. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Na čtyři výrobce uvedené ve 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, kteří byli považováni za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie definované v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se dále odkazuje jako na „reprezentativní výrobce v Unii“.
5. DUMPING
(45)
Po uložení prozatímních opatření podala připomínky týkající se dumpingu pouze jedna čínská spolupracující skupina (APP, vyvážející výrobce).
5.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(46)
Co se týká kritéria č. 1, skupina APP tvrdila, že se tvrzení Komise zakládala výhradně na údajné nemožnosti ověřit platbu. Bylo proto uvedeno, že metody používané dotyčnou stranou jsou v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“).
(47)
To bylo nutno odmítnout. V tomto ohledu se podotýká, že šetření ukázalo, že nebylo možné zjistit existenci plateb, pokud jde o převod akcií společností a náklady na pořízení hlavních surovinových vstupů. Co se týká používaných účetních metod, uvádí se, že používané metody nebyly v souladu s IAS (vzájemné započítávání a zveřejnění údajů o spřízněných stranách).
(48)
Pokud jde o kritérium č. 1 a 2, skupina APP uvedla, že Komise celkově odmítla stanovisko známé společnosti účetních poradců z toho důvodu, že není relevantní. Takovéto odmítnutí údajně představuje nepřípustné zamítnutí prohlášení nezávislého svědka, čímž bylo porušeno právo společnosti APP na spravedlivý proces. Skupina APP tvrdila, že její účetní poradci pokládali analýzu Komise týkající se účetních postupů a zásad za chybnou, přičemž některé body, které Komise zjistila, nebyly podle těchto poradců podstatné.
(49)
Tvrzení skupiny APP nebyla doložena žádnými důkazy a musela být odmítnuta. V této souvislosti se uvádí, že účetní poradci, na něž se odkazuje ve výše uvedeném bodě odůvodnění, nezpochybňují (jak se zdá) konkrétní skutečnosti zjištěné v tomto šetření, nýbrž se spíše pokoušejí předložit analýzu některých základních účetních zásad, zejména zásady obezřetnosti, akruálního principu, zásady přesného zachycení transakcí a zásady významnosti. Je nutno zmínit, že tito účetní poradci nebyli přítomni při inspekci na místě, kterou Komise uskutečnila v ČLR a při níž získala přímé poznatky o skutečných postupech APP, které jsou důležité pro posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Komise dotyčné straně podrobně vysvětlila písemně zaznamenané nedostatky a jejich souvislost s účetními zásadami IAS. Výklad těchto zásad účetní společností nebyl dostatečně odůvodněn ani doložen důkazy a rovněž jej nebylo možno uvést do souladu se zjištěnými konkrétními skutečnostmi. Důkazy obsažené ve spisu ve skutečnosti potvrdily, že výše uvedené účetní zásady nebyly dodržovány.
(50)
Skupina APP uvedla, že byla porušena její základní práva. Tvrdila, že Komise při šetření týkajícím se žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství uložila straně nepřiměřené důkazní břemeno.
(51)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se uvádí, že Komise skupinu APP plně informovala o druhu požadovaných informací s ohledem na žádost o zacházení jako v tržním hospodářství a v každé fázi řízení se snažila ověřit veškeré informace, které tato strana poskytla. Skutečnost, že informace předložené dotyčnou stranou nepotvrzují shodu jejích účetních metod s IAS, neznamená existenci nepřiměřeného důkazního břemene. Zacházení jako v tržním hospodářství představuje výjimku z běžného režimu pro společnosti usazené v zemích bez tržního hospodářství a strany jsou v těchto případech jednoduše vyzvány, aby prokázaly, že dodržují pravidla stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, přičemž nesplnění jednoho kritéria postačuje k odůvodnění odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. V tomto konkrétním řízení bylo šetřením zjištěno, že se skupině APP nepodařilo prokázat dodržení požadavků kritéria č. 2.
(52)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo dostatečně objektivní. Skupina uvedla, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství mohlo být ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny.
(53)
Tato tvrzení navíc nebyla doložena důkazy, a musela být tudíž odmítnuta. Neexistuje žádný náznak, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny. Analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství je technickou analýzou splnění pěti jednoznačných kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, kterou předložila Komise, byla provedena na základě kritérií pro toto zacházení, aniž by se bral v potaz dopad výsledku této analýzy na případné dumpingové rozpětí vyvážejícího výrobce. V této souvislosti se připomíná, že naplánování jednotlivých částí inspekcí na místě a rozdíl v kalendářích (formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, antidumpingové dotazníky, údaje srovnatelné země, vývoz prostřednictvím stran ve spojení v Unii) spolu s lhůtami, v nichž strany poskytly odpovědi na dotazník a provedly následné změny svých podání, prokazuje, že v době poskytnutí informací týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství nemohla Komise zjistit možný dopad rozhodnutí o přiznání tohoto zacházení na případný dumping dotyčné strany. Skupina APP mimoto poskytla nové informace a nahradila informace, které již byly obsaženy ve spisu, až v pozdní fázi, nelze tudíž tvrdit, že Komise mohla vypočítat dumpingová rozpětí na základě informací, které neměla k dispozici.
(54)
Skupina APP rovněž uvedla, že Komise nemusela ověřit zcela odpovědi strany na dotazník, aby si utvořila podrobný obraz o údajích obsažených v odpovědi strany na antidumpingový dotazník, a že existuje podezření, že Komise měla všechny potřebné údaje pro výpočet antidumpingového rozpětí.
(55)
Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. V této souvislosti se poznamenává, že podle článku 16 základního nařízení ověřila Komise veškeré informace, které předložily zúčastněné strany, s cílem dospět k reprezentativnímu zjištění. Zjištění šetření vycházela ze skutečností ověřovaných v období trvajícím čtyři měsíce, a nikoli z pouhého podezření či jiného druhu neověřených prohlášení nebo tvrzení.
(56)
Skupina APP uvedla, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství je nutno vzít v úvahu na základě jejich cíle, kterým je zajistit, aby byly ceny výsledkem běžných tržních sil. V tomto ohledu se uvádí, že účel kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství je jednoznačně stanoven v čl. 2 odst. 7 základního nařízení a že s ohledem na skupinu APP uplatnila Komise tato jednoznačně stanovená kritéria při analýze její žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství vykazovalo nedostatky, jelikož ověření odpovědi na antidumpingový dotazník zjistilo „spolehlivé“ výrobní náklady, zatímco posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství poukazuje na nemožnost zjistit platby za vstupy.
(58)
Tento výklad zjištění je třeba odmítnout jako chybný. Připomíná se, že v základním nařízení je přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, a tudíž spolehlivost a použití vlastních údajů vyvážejícího výrobce o cenách a nákladech za účelem stanovení běžné hodnoty, výslovně podmíněno tím, že společnost úspěšně prokáže, že splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c). Pokud by bylo přijato výše uvedené tvrzení skupiny APP, „obcházelo“ by to jednoduše zjištění vyplývající z posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a čl. 2 odst. 7 písm. c) použitím jiného druhu informací shromážděných k jiným účelům. To není v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(59)
Připomíná se, že v případě skupiny APP bylo u dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku. Vzhledem ke skutečnosti, že vícevrstvý kartón a lepenka jsou z definice výrobku vyloučeny, jak bylo potvrzeno v (37). a (41). bodě odůvodnění, vyvozuje se závěr, že zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství s ohledem na dva vyvážející výrobce ve spojení v rámci skupiny APP, kteří vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nejsou pro toto řízení podstatná.
(60)
Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, potvrzují se 31. až 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Individuální zacházení
(61)
Jelikož k individuálnímu zacházení nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 52. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Běžná hodnota
5.3.1. Srovnatelná země
(62)
Žádná ze stran nezpochybnila výběr USA jako srovnatelné země za účelem konečného určení.
(63)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky týkající se výběru srovnatelné země, potvrzují se 56. až 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Určení běžné hodnoty
(64)
Připomíná se, že běžná hodnota byla vypočítána na základě údajů, které poskytl jediný spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi (tj. USA). Běžná hodnota byla tudíž stanovena na základě cen při prodeji na domácím trhu jednoho amerického výrobce obdobného výrobku vyráběného v USA. Během období šetření tento výrobce vyráběl a prodával na trhu USA převážnou většinu jednotlivých druhů obdobného výrobku.
(65)
Skupina APP uvedla, že Komise neposkytla potřebné informace týkající se běžné hodnoty ve srovnatelné zemi, jako je srovnatelnost výrobků, reprezentativnost, struktura nákladů, mechanismy spravedlivého srovnání a úpravy.
(66)
Tato tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se podotýká, že, jak bylo vysvětleno v 9. bodě odůvodnění, Komise poskytla této straně všechny důležité informace týkající se údajů použitých k výpočtu běžné hodnoty, jež mohly být uvolněny, aniž by byl porušen článek 19 základního nařízení, tj. při současném zajištění, aby bylo s případnými důvěrnými údaji, které poskytl jediný výrobce v USA, zacházeno jako s takovými a aby nebyly poskytnuty ostatním stranám. Informace poskytnuté vyvážejícímu výrobci byly smysluplné a umožnily mu pochopit použitou metodiku v souladu s článkem 2 základního nařízení.
(67)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzují se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Vývozní cena
(68)
Skupina APP tvrdila, že při výpočtu dumpingového rozpětí neměl být vynechán vývoz jedné z jejích společností, které při šetření spolupracovaly, i když neexistovaly odpovídající výrobky. Tato skupina rovněž uvedla, že objem vývozu této společnosti nebyl malý, nýbrž významný.
(69)
S ohledem na tato tvrzení se podotýká, že při stanovení vývozních cen byly uváženy prodejní hodnoty dotyčných obchodů, u těchto obchodů však nebylo možno stanovit běžnou hodnotu, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly srovnatelné druhy výrobků, a nebylo tudíž možno provést srovnání. Pokud jde o objem vývozu této konkrétní společnosti, poznamenává se, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny APP a že se jeho cenové úrovně zdály být v souladu s celkovými úrovněmi vývozních cen skupiny APP. Je třeba rovněž uvést, že za účelem určení, zda je vývoz dumpingový či nikoli, byla použita velká většina vývozních obchodů, tj. obchody, u nichž existovala naprostá shoda s běžnou hodnotou stanovenou ve srovnatelné zemi. Tvrzení skupiny APP s ohledem na vývozní cenu bylo proto nutno odmítnout, jelikož nemohou zpochybnit zjištění týkající se dumpingu působícího újmu, poněvadž základ pro výpočet je jednoznačně reprezentativní. Toto zjištění nutně zohledňuje skutečnost, že ve srovnatelné zemi neexistuje pro každý vývozní obchod nutně odpovídající běžná hodnota.
(70)
Skupina APP rovněž uvedla, že se výše uvedený vývoz měl použít ve výpočtech dumpingového rozpětí, jelikož orgán provádějící šetření mohl určit podobné druhy výrobků použité pro výpočet běžné hodnoty, přizpůsobit vývozní cenu běžné hodnotě nebo běžnou hodnotu určit početně za účelem srovnání s výše zmíněným vývozem.
(71)
Tato tvrzení musela být odmítnuta, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly žádné druhy výrobků, které by se dostatečně blížily vyváženým výrobkům, aby bylo možno provést úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech. Stejně tak nebylo možné určit pro takovéto druhy výrobků běžnou hodnotu početně. Nebylo rovněž možné stanovit podobné druhy výrobků v ostatních obchodech s běžnou hodnotou, ani nebyl k dispozici základ pro provedení úprav či početní určení běžné hodnoty pomocí předpokladů týkajících se prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(72)
Skupina APP požádala o vysvětlení s ohledem na přiměřené ziskové rozpětí použité při početním určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(73)
V této souvislosti se uvádí, že na základě nového vývoje Komise tento bod revidovala. Připomíná se, že (jak bylo objasněno v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byla použita přiměřená míra zisku, která byla mnohem nižší, než je cílový zisk pro výrobní odvětví Unie. Komise přezkoumala dostupné údaje a ziskové rozpětí použité pro početní určení vývozní ceny snížila na míru rovnající se vážené průměrné míře, kterou udala řada dovozců dotčeného výrobku v Unii, kteří nejsou ve spojení, tj. 4,5 %.
(74)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, s výše uvedenou změnou se potvrzují 68. až 71. bod odůvodnění.
5.5. Srovnání
(75)
Skupina APP uvedla, že nechápe základ pro výpočet některých úprav s ohledem na běžnou hodnotu (konkrétně druh úprav a jejich dopad na běžnou hodnotu) a vývozní cenu (konkrétně použitou metodiku a výpočty provedené za účelem dosažení několika poměrů).
(76)
Co se týká úpravy běžné hodnoty, jak bylo vysvětleno v 9. a 62. bodě odůvodnění, poskytla Komise skupině APP všechny relevantní údaje, které bylo možno uvést s přihlédnutím k ustanovením základního nařízení týkajícím se důvěrnosti. Komise u spolupracující strany ve srovnatelné zemi ověřila, zda je v zájmu větší transparentnosti možno zveřejnit další informace týkající se úprav. Po získání souhlasu výrobce ve srovnatelné zemi byly po zveřejnění prozatímních zjištění skupině APP skutečně poskytnuty podrobnější informace, které dále rozváděly úpravy běžné hodnoty.
(77)
Co se týká úprav vývozní ceny, podotýká se, že skupina APP obdržela veškeré údaje. Na základě žádosti skupiny APP jí byla po zveřejnění prozatímních zjištění podána vysvětlení, která podrobněji rozváděla úpravy vývozní ceny.
(78)
Jelikož nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se 72. a 73. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.6. Dumpingové rozpětí
(79)
K dumpingovému rozpětí nebyly předloženy žádné relevantní připomínky. Vzhledem k neexistenci jiných připomínek se potvrzuje 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Vzhledem k revidované míře ziskového rozpětí použité k početnímu určení vývozní ceny pro skupinu APP a podle metodiky objasněné v 31. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením toto:
Vyvážející výrobce
Dumpingové rozpětí
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
(81)
Na základě skutečností uvedených v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo konečné celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR stanoveno za použití konečného dumpingového rozpětí zjištěného u spolupracujících společností s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 %. Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzuje se 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. VÝROBCI V UNII
(82)
Vláda ČLR uvedla, že jeden z reprezentativních výrobců je údajně ve spojení s jednou čínskou společností, a měl být tudíž vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Šetřením však bylo zjištěno, že výrobky, které vyrábí zmíněná čínská společnost, nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah neměl proto žádný dopad na analýzu újmy ani na zařazení tohoto výrobce v Unii do definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Jelikož k výrobě v Unii nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzují se 77. až 79. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ÚJMA
7.1. Spotřeba v Unii
(84)
Jelikož ke spotřebě v Unii nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 80. až 82. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Dovoz do Unie z ČLR
(85)
Jelikož k výši dovozu do Unie z ČLR nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 83. a 84. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.1. Cenové podbízení
(86)
Aby bylo zajištěno použití jednotného přístupu při výpočtech dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 64. až 67. bodě odůvodnění, byl výpočet cenového podbízení revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce ve skupině.
(87)
Na základě pozměněného souboru údajů pro výpočet a rovněž vzhledem k menší opravě výpočtu byla míra cenového podbízení v 87. bodě odůvodnění mírně revidována. V období šetření byly ceny dumpingového dovozu v průměru o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii.
7.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie a reprezentativních výrobců v Unii
7.3.1. Předběžné poznámky
(88)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (APP) uvedl, že analýza újmy měla být provedena na úrovni náležitě vymezeného výrobního odvětví Unie, jež mělo být omezeno na výrobce v Unii, kteří podpořili podnět a spolupracovali při šetření. Tento výrobce předpokládal, že by se závěry týkající se podstatné újmy změnily, pokud by byly některé ukazatele, například podíl na trhu, stanoveny na úrovni takovéhoto „náležitě vymezeného“ výrobního odvětví Unie. Vláda ČLR uvedla, že při analýze újmy nebyly u žadatelů a celého výrobního odvětví Unie jednotně a zevrubně analyzovány všechny ukazatele újmy.
(89)
Za prvé se podotýká, že tvrzení tohoto výrobce byla (jak se zdá) odvozena z ukazatelů vypočítaných pomocí jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny při šetření a které jsou uvedeny níže a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné, a nejsou tudíž podstatné.
(90)
Za druhé, je zavedenou praxí Komise posoudit pro údaj týkající se újmy způsobené na úrovni celého výrobního odvětví Unie makroekonomické činitele, jak bylo objasněno v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková výroba v Unii (77. bod odůvodnění prozatímního nařízení), bez ohledu na to, zda výrobci podpořili podnět nebo spolupracovali při šetření. Vzhledem k této široké definici se odmítá tvrzení vyvážejícího výrobce, že výrobní odvětví Unie nebylo „náležitě“ vymezeno.
(91)
Mikroekonomické činitele jsou analyzovány na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na skutečnost, zda podporují podnět, či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % výroby v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii neuvedl, že závěry Komise týkající se mikroekonomických činitelů jsou nespolehlivé či neopodstatněné. Neexistuje proto důvod pro zpochybnění zjištění založených na informacích, které poskytli pouze reprezentativní výrobci v Unii.
(92)
Byly obdrženy další připomínky týkající se úrovně spolupráce jednoho reprezentativního výrobce v Unii.
(93)
Uvádělo se, že jeden z reprezentativních výrobců v Unii spolupracoval pouze částečně, jelikož byl údajně ve spojení s jiným výrobcem, který při šetření nespolupracoval. Společnosti byly údajně ve spojení v důsledku přechodných dohod uzavřených v době získání obchodního segmentu druhého výrobce, který se týkal bezdřevého natíraného papíru, spolupracujícím výrobcem v Unii. Uvádělo se, že prostřednictvím těchto prozatímních dohod kontroluje spolupracující výrobce v Unii některé z papíren, které zůstaly ve vlastnictví částečně nabytého výrobce. Na podporu tohoto tvrzení poukázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise (5), které v době akvizice zkoumalo, zda je nutno transakci považovat za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (6).
(94)
Tímto tvrzením se již zabýval 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že zmíněné přechodné dohody neprokazují, že by mezi společnostmi existoval vztah překračující běžný obchodní vztah mezi kupujícím a prodávajícím. Cílem podmínek prozatímních dohod je řízení prodeje natíraného papíru během přechodného období a podle těchto podmínek má výrobce v Unii během přechodného období pouze funkce, jež jsou srovnatelné s obchodním zástupcem. V konsolidované účetní závěrce ověřené auditory a ve své odpovědi na dotazník tento výrobce mimoto uvedl příjmy z provizí plynoucí z jeho působení jakožto zástupce dotyčných papíren; výrobce v Unii nevykázal u těchto papíren vlastnictví, a tudíž ani žádné náklady.
(95)
Podle výše uvedeného rozhodnutí Komise se transakce mezi společnostmi pokládala za získání části podniku jiné společnosti výrobcem v Unii, nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; společnosti zejména nezaložily společný podnik. Podotýká se rovněž, že zeměpisná oblast, která byla zkoumána ve výše uvedeném rozhodnutí, zahrnuje celý Evropský hospodářský prostor, a nikoli Unii. Je třeba rovněž uvést, že v dotyčném rozhodnutí Komise neanalyzovala vztah mezi dotyčnými společnostmi ve smyslu článku 143 prováděcího nařízení k celnímu kodexu Společenství (7).
(96)
V tomto ohledu proto neexistují důvody pro přehodnocení prozatímních závěrů, tj. že obě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 nařízení (EHS) č. 2454/93 a že dotyčný výrobce v Unii při šetření plně spolupracoval.
(97)
Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že by každá přidružená společnost výrobců v Unii měla poskytnout zvláštní odpověď na dotazník, jelikož se jedná o samostatné právní subjekty. Vyvážející výrobce poukazoval na diskriminaci, jelikož se požadovalo, aby pro každý subjekt ve skupině podal zvláštní žádost o zacházení jako v tržním hospodářství.
(98)
Podotýká se, že v případě žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nese důkazní břemeno skupina společností a musí prokázat, že všechny společnosti ve skupině splňují kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství, jelikož se rozhodnutí, zda by mělo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, či nikoli, týká celé skupiny. V případě dotazníků pro výrobce v Unii je účelem určit, zda v období šetření existovala podstatná újma způsobená (celému) výrobnímu odvětví Unie. Tvrzení týkající se diskriminace nebere v potaz jednoznačný rozdíl mezi cíli šetření týkajícího se újmy a rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(99)
V případě dotyčného výrobce v Unii se v každém případě usuzovalo, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy postačuje jedna odpověď na dotazník. Odpověď zejména obsahovala podrobný rozpis informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě bylo možno ověřit veškeré potřebné údaje týkající se všech výrobců/prodejců obdobného výrobku, kteří jsou ve spojení.
(100)
V následně poskytnutých informacích vyvážející výrobce také uvedl, že táž společnost plně nespolupracovala, jelikož vyplnila svůj formulář jménem neexistujícího subjektu, a že auditované účetnictví společnosti neodpovídá údajům poskytnutým v její odpovědi na dotazník. Závěry uvedené v předchozím bodě odůvodnění jsou relevantní i v tomto ohledu.
(101)
Závěry uvedené v 88. až 91. bodě odůvodnění se proto nemění.
7.3.2. Údaje týkající se výrobního odvětví Unie (makroekonomické ukazatele)
(102)
Vláda ČLR uvedla, že makroekonomické údaje použité při analýze nejsou úplné a přesné, nemohou být proto použity jako jednoznačné důkazy o podstatné újmě.
(103)
Při inspekci na místě u žadatele bylo potvrzeno, že údaje použité ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly shromážděny přímo od výrobců v Unii, na něž připadá přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby bylo možno získat informace o dotčeném výrobku. Použité předpoklady nebo odhady byly provedeny na přiměřeném a opodstatněném základě; například kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu z důvodu jejich jasně nevýznamných objemů, což je patrné z jejich podílu na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Toto tvrzení bylo proto třeba odmítnout.
(104)
Vyvážející výrobce tvrdil, že by podíl výrobců v Unii na trhu měl zahrnovat rovněž dovoz ze Švýcarska, jelikož ten pochází z papírny, kterou vlastní jeden z reprezentativních výrobců v Unii.
(105)
Zeměpisná působnost antidumpingových šetření se týká Evropské unie. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(106)
Uvádělo se rovněž, že se podíl žadatele na trhu v posuzovaném období pozoruhodně zvýšil.
(107)
Podíl na trhu je makroekonomickým ukazatelem, který je analyzován na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Kromě toho je tvrzení týkající se podílu žadatelů na trhu věcně nesprávné.
(108)
Jelikož v této souvislosti nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění uvedená v 92. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3.3. Údaje týkající se reprezentativních výrobců v Unii (mikroekonomické ukazatele)
(109)
Vyvážející výrobce uvedl, že analýza újmy je chybná kvůli skutečnosti, že do analýzy mikroekonomických ukazatelů pro roky 2006-2008 nebyly zahrnuty informace o papírnách, které získal výrobce v Unii uvedený v 89. bodě odůvodnění.
(110)
Podle tvrzení předložených vyvážejícím výrobcem byly mikroekonomické ukazatele upraveny tak, aby představovaly zcela srovnatelnou tendenci v průběhu let s vyloučením informací o získaných papírnách pro všechny posuzované roky.
(111)
Na základě pozměněného rozsahu údajů použitých při analýze hospodářské situace reprezentativních výrobců v Unii, jak bylo objasněno v předchozím bodě odůvodnění, jsou mikroekonomické ukazatele s konečnou platností stanoveny takto:
7.3.3.1. Průměrné jednotkové ceny reprezentativních výrobců v Unii
(112)
Navzdory mírně pozměněným údajům se potvrzují základní tendence a zjištění uvedená v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se závěrem, že ceny bezdřevého natíraného papíru byly v průběhu let stálé.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.2. Stav zásob
(113)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného dumpingového dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zásoby (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(114)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst). Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance, dokonce i v době značného propouštění. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž se za posuzované období zvýšily celkem o 8 %.
(115)
Potvrzují se proto závěry uvedené v 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s mírně pozměněnými údaji.
7.3.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(116)
Míra ziskovosti v posuzovaném období byla upravena, aby přesněji zohledňovala úroveň ziskovosti. Touto změnou však není dotčena základní tendence týkající se ziskovosti. Reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výrazně klesla v důsledku hospodářského útlumu. Snížení cen buničiny (-19 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl k zlepšení finanční situace v období šetření. Je nutno zmínit, že od období šetření se ceny buničiny vrátily na úrovně před obdobím šetření.
(117)
S výhradou mírně pozměněných údajů se potvrzují zjištění týkající se peněžního toku, investic a návratnosti investic, která byla uvedena v 104. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Vyvážející výrobce uvedl, že by se zlepšení ziskovosti nemělo považovat za omezený případ vycházející z mimořádného poklesu nákladů na surovinu, jak bylo objasněno v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokles nákladů přinesl prospěch všem místním i čínským výrobcům, nejen žadatelům. Obrat v ziskovosti nebyl proto založen výhradně na snížení nákladů, nýbrž byl spíše výsledkem změny cenové politiky žadatelů.
(119)
Vyvážejí výrobce dále uvedl, že ziskovost je ovlivňována spíše cenami bezdřevého natíraného papíru než cenou buničiny. Bylo však zjištěno, že zatímco ceny buničiny v roce 2009 prudce poklesly, ceny bezdřevého natíraného papíru zůstaly stabilní a v důsledku toho vzrostl zisk. Vzhledem ke stabilním cenám proto v tomto konkrétním období nelze vyvozovat vzájemný vztah mezi cenami a ziskovostí.
(120)
Míra ziskovosti je ukazatelem, který je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, nikoli na úrovni žadatele, jak naznačovala dotyčná strana. Analýza shromážděných informací prokázala přímou souvislost mezi mimořádným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a vyšší ziskovostí; přičemž při zlepšení ziskovosti skutečně hrály roli stálé ceny hotových výrobků. Ačkoliv to pravděpodobně platilo i pro ostatní výrobce na trhu, nemění to závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti je způsobeno mimořádným poklesem cen suroviny v období šetření.
7.3.3.5. Schopnost získávat kapitál
(121)
Potvrzují se zjištění týkající se schopnosti reprezentativních výrobců získávat kapitál, jak bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.4. Závěr o újmě
(122)
Jeden vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že neexistují jednoznačné důkazy, že žádající výrobci v Unii utrpěli podstatnou újmu. Naopak, žadatelé vykázali v období šetření celkově stabilní hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(123)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak naznačovaly zmíněné strany.
(124)
Za druhé, jak již bylo uvedeno v 85. a 102. bodě odůvodnění, zdá se, že závěry těchto stran byly odvozeny z ukazatelů vypočítaných podle jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny během šetření a představeny výše a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné. Analýza stran nebyla mimoto konzistentní s ohledem na použití dvou různých souborů údajů pro makroekonomické a mikroekonomické ukazatele.
(125)
Dále bylo uvedeno, že zlepšení ziskovosti je nutno považovat rovněž za výsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví, včetně snížení výroby a zaměstnanosti a zvýšení produktivity. V tomto případě nelze posledně uvedené faktory pokládat za jediné ukazatele újmy, nýbrž všechny ukazatele újmy je nutno posoudit společně.
(126)
V čl. 3 odst. 5 základního nařízení je uveden výčet hospodářských činitelů a ukazatelů, jež je nutno vyhodnotit při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie. V čl. 3 odst. 5 se výslovně uvádí, že výčet těchto činitelů není vyčerpávající a žádné z uvedených kritérií nemusí být rozhodující. Ačkoliv je nutno ukazatele posoudit jednotlivě, závěry by měly být vyvozeny pomocí analýzy všech činitelů.
(127)
Výše uvedená tvrzení vyážejícího výrobce a vlády ČLR celkově neovlivňují závěr, jehož bylo dosaženo v prozatímní fázi, a který se proto potvrzuje, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(128)
Strany se opakovaně vyjádřily rovněž k hrozbě možné další podstatné újmy s ohledem na obrovský nárůst kapacity čínských výrobců podporovaný politikou a subvencemi státu. Šetření se zabývalo existencí podstatné újmy, a nikoli hrozbou další podstatné újmy. Tyto připomínky nemohly proto ovlivnit zjištění a je nutno je odmítnout.
(129)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(130)
Komise obdržela řadu připomínek k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou.
8.1. Účinek dumpingového dovozu
(131)
Řada stran zpochybnila prozatímní zjištění týkající se účinku dumpingového dovozu. Hlavním předloženým tvrzením bylo to, že čínský dovoz neměl z hlediska objemu a cen významný dopad. Uvádělo se, že nedošlo k prudkému nárůstu čínského dovozu, nýbrž že se tento v průběhu let zvyšoval postupně, a jeho dopad byl proto poměrně omezený a pro účely zjištění újmy by se neměl zveličovat. Dále se uvádělo, že čínské ceny byly sice nižší než ceny výrobců v Unii, neměly však dopad na relativně stálé ceny výrobního odvětví Unie. Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, že čínské ceny zapříčinily stlačení cen. Poukázal na skutečnost, že v roce 2009, kdy se čínské ceny dále snížily, zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nejen růst, nýbrž ve skutečnosti umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zisku.
(132)
Vývoj čínského dovozu byl podrobně analyzován v 84. a 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zjištěno, že se dovoz v posuzovaném období téměř ztrojnásobil, zejména od roku 2006 do roku 2007 (+118 %) a od roku 2008 do období šetření (+81 %). Nárůst objemu proto nelze pokládat za nevýznamný.
(133)
Pokud jde o ceny, ceny čínského dovozu byly o 7,6 % nižší než ceny reprezentativních výrobců v Unii, což se pokládalo za významné na trhu, na němž je transparentnost cen vysoká. Jak bylo popsáno v 112. bodě odůvodnění, ceny reprezentativních výrobců v Unii byly v posuzovaném období stálé s výjimkou mimořádného zvýšení v roce 2007, což je rok, v němž čínský vývoz nerostl. V roce 2009 se výrobcům v Unii podařilo udržet ceny stabilní za cenu dalšího úbytku podílu na trhu a ztráty ziskovosti způsobené spolupůsobením těchto stálých cen a snižujících se nákladů na surovinu.
(134)
Čínský vyvážející výrobce uvedl, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny v odvětví v Unii, jelikož není srovnatelný s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, protože při určení cenového podbízení a úrovně ceny, která nepůsobí újmu, bylo porovnáno pouze 10 % prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Poznamenává se, že se tato určení provádějí na základě zcela srovnatelných výrobků, které se přímo shodují ve všech vlastnostech, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný čínskými výrobci a výrobci v Unii jsou však obecně srovnatelné výrobky, jak uvádí 42. bod odůvodnění, a proto spolu přímo soutěží na trhu Unie.
(135)
Dále bylo namítáno, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem, který se vyznačuje vysokým stupněm transparentnosti, je nesprávné, jelikož výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo koncovým uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávali reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodníků přímo nebo nepřímo (jednalo se o takzvaný indentní prodej, při němž jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodníci sehrávají klíčovou úlohu jak při zásobování výrobky, tak při zajišťování cenové transparentnosti na trhu.
(136)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2. Vliv dalších činitelů
8.2.1. Vývoj spotřeby na trhu Unie a hospodářská krize
(137)
Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že snížení výroby v Unii bylo důsledkem světové finanční krize a prudkého poklesu spotřeby na trhu Unie, jak dokládají negativní tendence zaznamenané u výrobců v Unii s ohledem na prodej na domácím trhu, využití kapacity, zaměstnanost a stav zásob, a neměly by být přičteny čínskému dovozu.
(138)
K doložení svého tvrzení citovala vláda ČLR prohlášení týkající se konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, které v červnu 2009 zveřejnil papírenský a celulózový průmysl (dále jen „prohlášení“). Tento dokument se vztahuje na celý papírenský a celulózový průmysl a je určen pro účely obecné politiky. Na základě informací uvedených v tomto dokumentu nelze vyvodit zvláštní závěry pro výrobu a prodej dotčeného výrobku. Nelze proto dospět k závěru, zda se tvrzení nebo zjištění uvedená v prohlášení skutečně vztahují jednoznačně na dotčený výrobek. Jelikož při šetření nebyla zjištěna významná souvislost mezi finanční krizí a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo nutno toto tvrzení odmítnout.
8.2.2. Ceny surovin
(139)
Nebyla předložena žádná nová tvrzení, jež by vedla k přehodnocení závěrů uvedených v 120. až 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 113. bodě odůvodnění tohoto nařízení.
8.2.3. Vývozní výkonnost reprezentativních výrobců v Unii
(140)
Revize mikroekonomického ukazatele vysvětlená ve 110. bodě odůvodnění měla dopad na analýzu vývozní výkonnosti reprezentativních výrobců v Unii do té míry, že snížení jejich prodeje na vývoz v posuzovaném období činilo 16 %. Prodej na vývoz těchto společností stranám, které nejsou ve spojení, představoval 26 % jejich celkového prodeje.
(141)
Na rozdíl od tvrzení jednoho vyvážejícího výrobce se prozatímní nařízení v 123. a 124. bodě odůvodnění zabývalo vývojem vývozu dotčeného výrobku reprezentativními výrobci v Unii. Výše uvedená revize neovlivňuje tyto závěry učiněné v prozatímní fázi.
(142)
Předložené tvrzení a důkazy o vlivu vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie tedy nevedly ke změně závěrů učiněných v prozatímní fázi.
8.2.4. Dovoz z jiných třetích zemí
(143)
Předloženými tvrzeními o účinku dovozu z jiných třetích zemí se již zabývaly 125. až 127. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2.5. Strukturální nadbytek kapacity
(144)
Uvádělo se, že újmu, která byla způsobena výrobcům v Unii, způsobil strukturální nadbytek kapacity. Tento činitel byl již analyzován v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(145)
Hlavním argumentem předloženým v této souvislosti bylo to, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo v roce 2009 završeno konsolidací dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Jak bylo popsáno v 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, probíhala restrukturalizace od roku 2000 až do období šetření. Kladný dopad zmíněné konsolidace se měl odrazit v lepším využití kapacity a přinejmenším ve stálém objemu prodeje, oba tyto ukazatele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že lepší ziskovost výrobního odvětví Unie v období šetření způsobil především a přímo mimořádný jednorázový pokles cen buničiny. Zůstávají proto zachovány závěry uvedené v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví bylo narušeno dumpingovým dovozem.
8.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Na základě výše uvedených skutečností jsou zachována prozatímní zjištění uvedená v 129. až 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení. Potvrzují se rovněž prozatímní zjištění týkající se vlivu ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie: tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
9. ZÁJEM UNIE
9.1. Výrobní odvětví Unie
(147)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky nebo informace ohledně zájmu výrobců v Unii a dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 134. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.2. Dovozci a obchodníci
(148)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky ani informace o zájmu dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 139. až 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.3. Uživatelé
(149)
Po zveřejnění prozatímních opatření se přihlásily další tři tiskárny a sdružení evropských tiskáren a vydavatelů. Tito tvrdili, že opatření budou mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, jelikož by růst cen mohl vést k přemístění tiskařského průmyslu, což by mělo za následek vyšší dovoz navazujících tiskovin. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že se dovoz tiskovin z ČLR v posledních letech rychle zvyšoval a v rámci evropské spotřeby všech tiskovin zjevně zaujímal značný podíl na trhu.
(150)
Uvádělo se rovněž, že by opatření mohla způsobit nedostatek dodávek na trhu a delší dodací lhůty pro uživatele.
(151)
Většina těchto tvrzení se netýkala konkrétních společností a podobala se tvrzením, která již byla předložena v prozatímní fázi šetření a jimiž se zabývaly 146. a 150. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že spolupráce tiskáren byla omezená a z omezených kvantitativních údajů, které byly obdrženy, byl vyvozen závěr, že vzhledem k úrovni ziskovosti a podílu bezdřevého natíraného papíru na jejich nákladech jsou tiskárny skutečně citlivé na růst cen. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír nenakupovala nebo byl tento přímý nákup jen velmi omezený a množství čínského papíru je celkově nízké, přímý dopad cla by byl proto zanedbatelný. Většina tiskáren rovněž uváděla, že vzhledem k nutnosti krátkých dodacích lhůt zůstal podíl dodávek přímo ze třetích zemí omezený.
(152)
Pokud jde o tvrzení týkající se navazujících tiskovin z ČLR, je třeba uvést, že statistiky dovozu tiskovin zahrnují širokou škálu výrobků, k nimž patří hotové tiskoviny, které nejsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru. Na základě dostupných informací nebylo možno posoudit, jaká část výrobků dovážených z ČLR je vytištěna na dotčeném výrobku a jaká část je vytištěna na jiných druzích papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z ČLR většinou zahrnují některé zvláštní kategorie knih, knih pro děti, kalendářů, obalů a pohlednic. Výrobky, které jsou „časově citlivější“, jako jsou týdenní/měsíční časopisy a jiné noviny, jsou vzhledem k době potřebné pro přepravu k dovozu z ČLR méně náchylné. Ačkoliv tisk některých tištěných výrobků může být náchylnější k přemístění, na druhou stranu existují druhy výrobků, u nichž jsou zásadní blízkost a služby, a proto nejsou ovlivněny zahraniční hospodářskou soutěží. Přestože je papír pro odvětví tisku důležitým prvkem nákladů, je toto odvětví navíc rovněž náročné na práci, a proto mohou být náklady práce významnější hnací silou vývoje, pokud jde o přemístění. Nelze tedy vyloučit, že se zvýší dovoz tištěných výrobků, které jsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru, avšak s žádnou přesností nelze odhadnout úroveň nárůstu a míru ovlivnění konkurenceschopnosti výrobců v oblasti tisku, a tedy přímý dopad případného zvýšení cen na navazující odvětví tisku v Unii.
(153)
Z předložených informací je rovněž známo, že tiskařský průmysl trpí strukturálním nadbytkem kapacity, který vede k pokračující restrukturalizaci tohoto výrobního odvětví. Jednou z hnacích sil restrukturalizace byla rovněž konsolidace výrobců papíru v hodnotovém řetězci. Mělo se za to, že problémy tiskařského průmyslu se zvýšením cen působí spíše strukturální nadbytek kapacit v samotném tiskařském průmyslu.
(154)
Zúčastněné strany, které poukazovaly na možný nedostatek dodávek, tento možný dodatek nevyčíslily, ani neposkytly příslušný odhad. V každém případě se tato tvrzení nezdají být doložena mírou využití kapacity výrobců v Unii, která v období šetření činila 83 %, což znamená volnou kapacitu přibližně jeden milion tun. Na základě těchto skutečností není pravděpodobné, že dojde k nedostatku dodávek.
9.4. Závěr týkající se zájmu Unie
(155)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují prozatímní zjištění týkající se zájmu Unie, tj. že neexistují přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
10. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
10.1. Úroveň pro odstranění újmy
(156)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců si vyžádala další informace o metodě použité při výpočtu cílového zisku ve výši 8 %, který byl použit pro výpočet ceny nepůsobící újmu. Skupina odkázala na podnět, v němž byl navrhovaný cílový zisk nižší.
(157)
Žadatel na druhou stranu požadoval, aby byl cílový zisk stanoven na úrovni minimálně 10 %, přičemž vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své metodice klasifikace používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti, jíž dosáhl výrobce činný v jiném segmentu výroby papíru, který není ovlivněn čínským dovozem.
(158)
Je nutno objasnit, že cílový zisk navrhovaný v podnětu byl posouzen na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Konkrétně byly zvažovány náklady investic do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že cílový zisk stanovený na posledně uvedeném základě odráží nutnost vysokých počátečních investic a riziko spojené s tímto kapitálově náročným výrobním odvětvím v případě neexistence dumpingového nebo subvencovaného dovozu. Proto je cílový zisk 8 % považován za úroveň, které by mohlo odvětví dosáhnout, pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu. Jak bylo uvedeno v 86. bodě odůvodnění, byl v zájmu zajištění jednotného přístupu při výpočtu dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 68. až 71. bodě odůvodnění výpočet úrovně pro odstranění újmy revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti spolupracujících čínských vyvážejících výrobců ve skupině.
(159)
Ve všech ostatních ohledech se potvrzují 153. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
10.2. Konečná opatření
(160)
Na základě závěrů, jichž bylo dosaženo s ohledem na dumping, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(161)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR probíhalo antisubvenční řízení. Jelikož podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) nesmí být na žádný výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence, pokládalo se za nezbytné určit, zda a do jaké míry částka subvencí a dumpingové rozpětí vyplývají ze stejné situace.
(162)
Pokud jde o subvenční programy, které představovaly vývozní subvence ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, je konečné antidumpingové rozpětí zjištěné u dvou čínských vyvážejících výrobců způsobeno částečně (tj. 0,05 %) existencí napadnutelných vývozních subvencí. U ostatních subvenčních programů se vzhledem k použití pravidla nižšího cla v tomto případě a zjištěné výši subvence v souběžném antisubvenčním řízení nepovažovalo za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, je-li na stejný dovážený výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo.
(163)
Co se týká konečné celostátní úrovně dumpingu a subvence, připomíná se, že tato úroveň byla zjištěna pomocí konečného dumpingového rozpětí a konečného rozpětí subvence zjištěného u spolupracujících čínkých vyvážejících výrobců s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 % v případě konečného dumpingového rozpětí a 16 % v případě konečného rozpětí subvence.
(164)
Připomíná se, že pro antidumpingové i antisubvenční šetření platí stejná úroveň pro odstranění újmy. V této souvislosti se uvádí, že úroveň pro odstranění újmy je nižší než konečná dumpingová rozpětí, avšak vyšší než konečná rozpětí subvence. Považovalo se za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných rozpětí subvence a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy.
(165)
Na základě výše uvedených skutečností a s přihlédnutím k zjištěním uvedeným v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného vyrovnávacího cla a o konečném výběru prozatímního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (9) a s ohledem čl. 14 odst. 1 poslední větu základního nařízení, podle níž clo nebude uloženo do míry nezbytné ke splnění pravidla stanoveného v uvedené větě, je sazba konečného antidumpingového cla pro ČLR a sazba cel, která budou uložena, následující:
Společnost
Celkové rozpětí subvence
Z toho vývozní subvence
Dumpinové rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba konečného vyrovná-vacího cla
Sazba konečného antidumpingového cla
Sazba konečného antidumpingového cla, které má být uloženo
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(166)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se s přihlédnutím ke skutečnosti, že v souběžném antisubvenčním řízení nebyla uložena žádná prozatímní opatření, považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností v rozsahu prozatímních uložených cel.
(167)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců uvedl, že konečný výběr prozatímního cla v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 by byl v rozporu s čl. 10 odst. 3 druhou větou základního nařízení. Jak je však vysvětleno v tomto nařízení, a zejména v jeho čl. 1 odst. 2, konečné clo uložené tímto nařízením je ve skutečnosti vyšší než uložené prozatímní clo. Za těchto okolností by prozatímní clo v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 mělo být s konečnou platností vybráno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódy TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné antidumpingové clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné antidumpingové clo se nevztahuje rovněž na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného antidumpingového cla je tato:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
39,1 %
Všechny ostatní společnosti
39,1 %
3. Pokud jde o antidumpingové clo stanovené v čl. 1 odst. 2, 12 % se nevybere u společností Gold East Paper (Jiangsu) Co. a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % u společností Shangdong Chenming Paper Holdings Limited a Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd a 12 % u všech ostatních společností, pokud je odpovídající částka vybrána podle nařízení (EU) č. 452/2011.
4. S ohledem na čl. 1 odst. 2 a 3 je sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
35,1 %
B013
Všechny ostatní společnosti
27,1 %
B999
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1042/2010 se s konečnou platností vybírají v sazbě stanovené v článku 1 uvedeného nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 451/2011 AL CONSILIULUI
din 6 mai 2011
de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 14 alineatul (1),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1. MĂSURI PROVIZORII
(1)
Comisia, prin Regulamentul (UE) nr. 1042/2010 (2) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”), a instituit o taxă antidumping provizorie (denumită în continuare „măsurile provizorii”) asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară (denumită în continuare „HCCS”) originară din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”).
(2)
Procedura a fost inițiată în urma unei plângeri introduse la data de 4 ianuarie 2010 de către CEPIFINE, Asociația europeană a fabricanților de hârtie de calitate superioară (denumită în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă o proporție majoră, în acest caz, de peste 25 %, din producția totală de hârtie cretată de calitate superioară realizată în Uniune. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau existența dumpingului în ceea ce privește produsul în cauză, precum și prejudiciile materiale rezultate, care au fost considerate suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri.
2. PROCEDURA ULTERIOARĂ
(3)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale pe baza cărora s-a decis instituirea măsurilor antidumping provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris punctele de vedere cu privire la constatările provizorii. Părților care au solicitat acest lucru li s-a acordat posibilitatea de a fi audiate.
(4)
Comisia a continuat să cerceteze și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru stabilirea constatărlor sale definitive.
(5)
Un grup de producători-exportatori cooperanți (denumit în continuare „producătorul-exportator”) din RPC a afirmat că ar fi trebuit să fie audiat înainte de instituirea măsurilor provizorii având în vedere faptul că, potrivit afirmațiilor grupului respectiv, un regulament provizoriu reprezintă o măsură individuală în sensul articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (3).
(6)
În ceea ce privește afirmația de mai sus, ar trebui subliniate următoarele elemente. Regulamentul de bază stabilește drepturile părților în cadrul procedurilor antidumping, iar în ceea ce privește acest aspect specific, articolul 7 stabilește etapele procedurale pentru instituirea de măsuri provizorii. Articolul 7 din regulamentul de bază menționează, printre altele, că măsurile provizorii, dacă este cazul, pot fi instituite în termen de nouă luni de la inițierea anchetei. În cadrul prezentei proceduri, Comisia a desfășurat ancheta în conformitate cu dispozițiile articolului 6 din regulamentul de bază și a instituit măsuri provizorii în conformitate cu articolul 7 din regulamentul de bază. În același timp, au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru, dispunând de ocazii adecvate pentru a prezenta informații și a emite observații. În conformitate cu jurisprudența constantă a Curții de Justiție, „chiar dacă… principiul dreptului la audiere presupune ca exportatorii să fie informați cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora se intenționează instituirea de taxe provizorii, nerespectarea dreptului respectiv nu poate avea în sine efectul de viciere a regulamentului de instituire a unor taxe definitive în măsura în care, în cursul procedurii de adoptare a regulamentului menționat anterior, a fost remediat viciul care a afectat procedura de adoptare a regulamentului corespunzător de instituire a unor taxe provizorii (4)”. În cazul de față, Comisia și-a îndeplinit obligațiile în materie de comunicare în temeiul regulamentului de bază și a respectat dreptul producătorului-exportator la o audiere echitabilă în timpul desfășurării procedurii care a condus la adoptarea prezentului regulament.
(7)
Caracterul provizoriu al măsurilor adoptate în temeiul articolului 7 din regulamentul de bază se reflectă, printre altele, în perioada maximă de șase luni în cursul căreia măsurile pot fi instituite, precum și în faptul că orice taxă provizorie este acoperită doar de o garanție. De altfel, Comisia nu a împiedicat niciodată vreo parte să își prezinte cererile de participare la mai multe audieri până la expirarea termenului de nouă luni prevăzut prin lege pentru instituirea de măsuri provizorii, în cazul în care părțile respective considerau că audierea lor era necesară în etapa respectivă.
(8)
Producătorul-exportator a solicitat accesul la datele utilizate furnizate de singura societate din Statele Unite ale Americii (SUA) care, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a), a prezentat informații în vederea stabilirii valorii normale. Au existat declarații conform cărora, deoarece părții în cauză nu i s-a permis accesul la dovezile pe baza cărora au fost instituite măsuri provizorii, au fost încălcate dreptul la apărare al părții și principiul bunei administrări. Aceeași parte a afirmat că datele confidențiale referitoare la anumite părți pot fi divulgate reprezentanților legali ai grupului de producători-exportatori cooperanți din RPC. Reprezentanții legali și-ar asuma obligația de a garanta confidențialitatea în ceea ce privește secretele comerciale ale societăților. În vederea sprijinirii plângerii, s-a făcut trimitere la sistemele din SUA și Canada și la hotărârea Curții de Justiție a Uniunii Europene în cauza G.J. Dokter și alții împotriva Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Aceste solicitări au trebuit respinse. Solicitarea producătorului-exportator avea în vedere accesul la date confidențiale privind prețurile furnizate de societatea americană mai sus menționată. Comisia nu a putut acorda accesul la informații comerciale confidențiale atât de detaliate. Acordarea unui astfel de acces ar fi constituit o încălcare a legislației Uniunii, în special a articolului 19 din regulamentul de bază, deoarece ar fi condus la o dezvăluire neautorizată a datelor comerciale cu caracter sensibil și limitat referitoare la societatea americană respectivă. În ceea ce privește metodologia propusă cu privire la dezvăluirea secretelor comerciale ale societății unor reprezentanți legali ai altor părți interesate, spre deosebire de sistemele din SUA și Canada, regulamentul de bază nu prevede nicio procedură de acest gen. Prin urmare, o astfel de procedură se situează în mod clar în afara cadrului juridic stabilit de UE pentru procedurile antidumping. În orice caz, hotărârea Curții în cauza citată mai sus nu susține în niciun caz accesul la informații confidențiale. Aceasta se referă, de asemenea, la anumite limite inerente ale principiului dreptului la apărare.
(10)
Producătorul-exportator a solicitat, de asemenea, acces la dovezile privind rulourile utilizate în tipărirea cu hârtie în sul fabricate de producători din Uniune, informațiile detaliate despre statutul juridic al unuia dintre producătorii reprezentativi din Uniune, activitățile și datele financiare ale fabricilor de hârtie selectate, datele detaliate referitoare la costul de producție al industriei din Uniune și numerele de control ale produselor fabricate de producătorii reprezentativi din Uniune. Unele dintre informațiile solicitate se situau în afara sferei anchetei deoarece se refereau la produse care nu erau vizate de anchetă sau la activități ale producătorilor din Uniune care nu implică producerea de hârtie cretată de calitate superioară. În ceea ce privește alte informații solicitate, Comisia nu a fost în măsură să acorde accesul la acestea deoarece, în temeiul articolului 19 din regulamentul de bază, acest lucru ar fi constituit o divulgare neautorizată a secretelor comerciale.
(11)
Aceiași producători-exportatori au solicitat, de asemenea, divulgarea denumirilor societăților care s-au opus anchetei și care nu au solicitat aplicarea tratamentului confidențial. Furnizarea acestor informații ar fi dezvăluit identitatea și poziția producătorilor care au solicitat confidențialitatea; prin urmare, nu a fost posibilă divulgarea acestor informații.
(12)
Comunicarea constatărilor provizorii a fost cât mai detaliată posibil fără a dezvălui informații confidențiale și, prin urmare, nu a încălcat drepturile fundamentale ale producătorului-exportator, dreptul la apărare sau principiul bunei administrări.
(13)
Analizele privind prejudiciul efectuate în cadrul prezentei anchete antidumping și al anchetei antisubvenție desfășurate în paralel sunt identice, întrucât definiția industriei din Uniune, producătorii reprezentativi din Uniune și perioada anchetei coincid în ambele cazuri. Din acest motiv, observațiile privind aspecte referitoare la prejudiciu formulate în cadrul oricăreia dintre aceste două proceduri au fost, în egală măsură, luate în considerare în cealaltă procedură.
2.1. Perioada de anchetă
(14)
Se reamintește faptul că, astfel cum se prevede în considerentul (13) din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul vizează perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și 31 decembrie 2009 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
3. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
3.1. Produsul în cauză
(15)
În urma instituirii măsurilor provizorii, producătorul-exportator și reclamantul au prezentat observații suplimentare privind definiția produsului. Unele dintre aceste observații au reiterat observațiile abordate deja în regulamentul provizoriu.
(16)
Producătorul-exportator a repetat faptul că nu există o diferență substanțială în materie de caracteristici esențiale între hârtia cretată de calitate superioară sub formă de coli sau rulouri adecvată pentru a fi utilizată în mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în coli (denumită în continuare „produsul în cauză”) și rulourile adecvate pentru a fi utilizate în presele alimentate cu hârtie în sul și că, prin urmare, hârtia cretată de calitate superioară pentru tipărirea cu hârtie în sul nu ar fi trebuit exclusă din definiția produsului. Partea respectivă a declarat, de asemenea, că niciun element nu sprijină constatarea Comisiei potrivit căreia aceste produse nu sunt interschimbabile.
(17)
Se reamintește faptul că, în urma anchetei, s-a constatat că hârtia cretată de calitate superioară utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în sul și cea utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în coli constituie grupe de produse distincte și nu sunt interschimbabile, astfel cum este descris în considerentele (18) și (20) din regulamentul provizoriu. Producătorul-exportator însuși a recunoscut că aceste produse nu sunt complet interschimbabile.
(18)
Ar trebui subliniat, de asemenea, faptul că, în timpul perioadei luate în considerare, nu au fost importate din RPC rulouri pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul. De asemenea, se poate considera că este puțin probabil ca aceste produse să fie importate în viitor, întrucât aprovizionarea cu acestea pe distanțe lungi nu este viabilă din punct de vedere economic din motivele menționate în considerentul (20) din regulamentul provizoriu.
(19)
În plus, au existat afirmații ale producătorului-exportator potrivit cărora criteriile definite în considerentul (16) din regulamentul provizoriu, și anume caracteristica tehnică de rezistență la smulgere, nu sunt adecvate în contextul realizării unei distincții între hârtia cretată de calitate superioară utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în sul, pe de o parte și hârtia cretată de calitate superioară utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în coli, pe de altă parte. De asemenea, s-a afirmat faptul că excluderea hârtiei în sul s-a efectuat în mod arbitrar sub pretextul că rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul produse de producătorii din Uniune nu îndeplinesc criteriile prevăzute în considerentul (16) din regulamentul provizoriu în ceea ce privește caracteristica de rezistență la smulgere.
(20)
Producătorul-exportator a susținut, de asemenea, că nu a fost respectată de către Comisie obligația de a examina în mod obiectiv dovezile care au fost prezentate de către producătorul-exportator în cauză serviciilor Comisiei înainte de adoptarea regulamentului provizoriu, și anume rezultatele testului efectuat de acesta în propriul său laborator în vederea măsurării rezistenței la smulgere a rulourilor pentru tipărirea cu hârtie în sul fabricate de producătorii din Uniune.
(21)
Rezultatele testelor prezentate de producătorul-exportator au constat într-un rezumat al rezultatelor testelor efectuate în propriul său laborator. Esențial este faptul că rezultatele nu au fost puse la dispoziția celorlalte părți interesate, în special a industriei din Uniune, pentru examinare și formularea de observații, iar producătorul-exportator nu a prezentat niciun rezumat neconfidențial valabil, în pofida atenționărilor repetate în acest sens.
(22)
Se reamintește faptul că, în etapa provizorie, Comisia a ajuns la constatarea că gradul de obiectivitate și fiabilitate a testului nu este suficient pentru a putea conduce la stabilirea unor constatări. Nu au fost furnizate de către producătorul-exportator informații detaliate suplimentare care să permită evaluarea fiabilității testului. Având în vedere faptul că nu a fost furnizată nicio versiune neconfidențială a acestui test, societățile ale căror rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul se presupune că au fost testate nu au putut reacționa la constatările testului. Prin urmare, Comisia nu a putut verifica în mod obiectiv dacă rezultatele prezentate ale testului sunt fiabile și corecte și pot fi luate în considerare în cadrul anchetei. Pe baza datelor disponibile Comisiei, constatările provizorii cu privire la obiectivitatea și fiabilitatea testului nu au putut fi revizuite întrucât informațiile prezentate cu titlu confidențial nu au putut fi contraverificate cu surse fiabile.
(23)
În urma instituirii măsurilor provizorii, producătorul-exportator a prezentat rezultatele unui alt test realizat în numele său de către un laborator extern și a reafirmat că HCCS utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în sul a fost exclusă în mod arbitrar din sfera anchetei. Conform rapoartelor de testare, rezistența la smulgere a fost măsurată pe 25 de eșantioane de rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul furnizate de producătorul-exportator laboratorului și identificate de acesta ca fiind eșantioane de hârtie fabricată de producători din Uniune. Potrivit acestui raport, niciun eșantion de hârtie nu a îndeplinit cele două criterii prevăzute în considerentul (16) din regulamentul provizoriu.
(24)
Evaluarea raportului de testare a dezvăluit faptul că, în primul rând, raportul de testare elaborat de laboratorul extern se referea în cea mai mare parte la produse pentru care rezultatele respective erau irelevante întrucât majoritatea eșantioanelor testate nu erau, de fapt, rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul; în al doilea rând, raportul de testare se referea la produse care nu erau identificate în mod suficient, deoarece nu s-a putut afirma, din acel raport de testare, dacă hârtia testată era destinată pentru tipărirea cu hârtie în coli sau pentru tipărirea cu hârtie în sul, întrucât marca de hârtie descrisă în raport există în ambele formate. În plus, raportul de testare nu a oferit garanții care să ateste că eșantioanele de rulouri indicate au fost într-adevăr cele care au fost supuse testelor.
(25)
Pentru a răspunde la raportul de testare al laboratorului extern, reclamantul a furnizat rezultatele unui test efectuat de către unul dintre producătorii din Uniune pe aceleași eșantioane de rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul care se presupune că au fost testate de laboratorul extern respectiv. Acest test a avut rezultate diferite. Reclamantul a explicat diferențele atribuindu-le unor condiții de testare posibil diferite și, prin urmare, unei posibile încălcări a standardului ISO 3783:2006 în conformitate cu care ar trebui măsurată rezistența la smulgere prevăzută în considerentul (16) din regulamentul provizoriu.
(26)
După comunicarea constatărilor definitive, producătorul-exportator a contestat obiectivitatea Comisiei în ceea ce privește decizia acesteia de a respinge rezultatele testelor efectuate de laboratorul extern. Acesta a afirmat că testele au fost efectuate „în orb” de către expertul independent și în conformitate cu standardul ISO relevant. Producătorul-exportator a furnizat o declarație scrisă a responsabilului care explica proveniența eșantioanelor utilizate în cadrul testelor pentru a dovedi independența, corectitudinea și reprezentativitatea acestor teste.
(27)
În primul rând, obiectivitatea raportului de testare al laboratorului extern nu a fost niciodată contestată de către Comisie, iar în această privință faptul că testele au fost efectuate „în orb” este irelevant. Pe de altă parte, îndoielile exprimate se refereau la selectarea și originea eșantioanelor testate și nu la teste în sine. Argumentele producătorului-exportator nu au înlăturat aceste îndoieli întrucât erau incomplete și neclare în mai multe privințe, de exemplu s-a afirmat că includerea altor produse decât rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul a fost cauzată de erori administrative sau, din greșeală, de către furnizori, care este posibil să fi furnizat eșantioane eronate.
(28)
Având în vedere faptul că sursa, precum și eșantioanele de produse care se presupune că au fost testate nu au fost clar indicate, iar rezultatele testelor efectuate de diferitele părți au fost contradictorii, s-a considerat că raportul de testare prezentat de laboratorul extern în numele producătorului-exportator chinez nu a demonstrat în mod concludent că testul rezistenței la smulgere nu este adecvat pentru a se face distincția între HCCS utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în sul, pe de o parte și HCCS utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în coli, pe de altă parte. În consecință, raportul de testare nu a demonstrat că HCCS utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în sul a fost exclusă din sfera anchetei în mod arbitrar.
(29)
În ceea ce privește relevanța rezistenței la smulgere în calitate de criteriu distinctiv pentru rulourile utilizate în procesul de tipărire cu hârtie în sul, se reamintește faptul că, în definiția produsului, cele două grupe de produse sunt diferențiate, printre altele, pe baza utilizării produselor, adică stabilindu-se dacă produsul est adecvat pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în sul sau pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în coli, în funcție de cerințele impuse de tipul de mașini de tipărit utilizate, și anume, printre altele, caracteristica rezistenței la smulgere. În plus, se precizează că rezistența la smulgere este numai una dintre caracteristicile care fac distincția între HCCS pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în sul și HCCS pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în coli; considerentele (16) și (18) din regulamentul provizoriu stabilesc criterii suplimentare care nu au fost contestate de către producătorul-exportator în cauză. Producătorul-exportator a afirmat că umiditatea, astfel cum este definită în considerentul (18) al regulamentului provizoriu, nu este o caracteristică de bază care permite distingerea produselor. Cu toate acestea, în timpul anchetei, în această privință au fost exprimate opinii diferite de către alte părți. În orie caz, s-a stabilit că rigiditatea și rezistența la smulgere sunt factorii cei mai relevanți.
(30)
În răspunsul prezentat, reclamantul a recunoscut că este posibil ca anumite rulouri care nu îndeplinesc pe deplin toate criteriile privind rezistența la smulgere prevăzute în regulamentul provizoriu să poată fi totuși utilizate în procesul de tipărire cu hârtie în sul. Cu toate acestea, reclamantul și-a susținut punctul de vedere conform căruia rezistența la smulgere este singurul test care poate determina cu certitudine dacă un rulou se poate utiliza în procesul de tipărire cu hârtie în sul; altfel spus, dacă un rulou respectă criteriile referitoare la rezistența la smulgere prevăzute în considerentul (16) din regulamentul provizoriu, atunci acesta este cu siguranță un rulou pentru tipărirea cu hârtie în sul.
(31)
În sprijinul afirmațiilor de mai sus privind rezistența la smulgere, producătorul-exportator s-a referit la argumente prezentate de către unul dintre producătorii din Uniune care, în cadrul unor anchete antidumping și antisubvenție din SUA, a depus o plângere în care ar fi recunoscut că rulourile nu pot fi diferențiate nici pe baza testului de rezistență la smulgere, nici prin intermediul altor măsurători.
(32)
Reclamantul a contestat aceste declarații ale producătorului-exportator și a afirmat că, spre deosebire de ceea ce s-a afirmat, din procedurile din SUA reiese că există o distincție clară între rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul și HCCS.
(33)
În primul rând, ar trebui să se precizeze faptul că declarațiile la care face trimitere producătorul-exportator au fost prezentate în cadrul unor anchete desfășurate sub alte jurisdicții și de către părți diferite față de cele implicate în actuala procedură, fiind, prin urmare, irelevante. În al doilea rând, autoritățile SUA implicate în anchetele menționate au ajuns la constatarea că există o distincție clară între HCCS utilizată în procesul de tipărire cu hârtie în coli, pe de o parte, și rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul. Rulourile de tăiat au fost considerate ca fiind produse semifinite, în timp ce rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul nu au fost considerate ca făcând parte din produsul în cauză. În cadrul definiției produsului, autoritățile SUA nu au definit în mod explicit rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul. Din acest motiv, criteriul de rezistență la smulgere nu a fost relevant în definirea produsului vizat de anchetele sus-menționate.
(34)
Pe baza observațiilor de mai sus, caracteristica tehnică „rezistența la smulgere” a fost confirmată ca fiind o caracteristică fiabilă a HCCS pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în sul.
(35)
Cu toate acestea, observațiile formulate au dezvăluit, de asemenea, că există rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul care pot fi utilizate în acest scop chiar dacă nu îndeplinesc pe deplin toate criteriile referitoare la rezistența la smulgere. Din acest motiv, s-a considerat necesară îmbunătățirea definiției rulourilor adecvate pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în sul.
(36)
Pentru a furniza un criteriu suplimentar în funcție de care să poată fi diferențiate rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul care nu îndeplinesc în totalitate toate criteriile referitoare la rezistența la smulgere, reclamantul a sugerat că un rulou care nu trece în totalitate de testul de rezistență la smulgere, dar care are un diametru interior mai mic de 80 mm ar trebui considerat ca fiind un rulou pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în sul.
(37)
Guvernul RPC și producătorul-exportator au afirmat că adăugarea diametrului ca element nou în cadrul definiției produsului constituie o revizuire a definiției rulourilor pentru tipărirea cu hârtie în sul și, prin urmare, a produsului în cauză. S-a afirmat, de asemenea, că diametrul interior nu reprezintă un criteriu adecvat, întrucât există rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul cu un diametru mai mare de 80 mm și rulouri de tăiat cu un diametru mai mic de 80 mm.
(38)
Comisia s-a străduit să îmbunătățească și mai mult definiția rulourilor adecvate pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în sul și să ofere clarificări mai ample pentru a face mai clară diferența între produsul în cauză și alte produse, având în vedere, de asemenea, reducerea la minimum a posibilității de eludare a măsurilor. Dovezile prezentate cu privire la faptul că diametrul reprezintă un criteriu alternativ adecvat in cadrul definiției au demonstrat totuși că utilizarea acestui criteriu ar putea conduce la excluderea produsului în cauză, și anume rulourile de tăiat cu un diametru mai mic de 80 mm, din sfera de aplicare a măsurilor. Prin urmare, acest criteriu de definire a rulourilor adecvate pentru utilizarea în procesul de tipărire cu hârtie în sul a fost eliminat.
(39)
Elementele sus-menționate nu aduc atingere fiabilității metodei conform căreia rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul au fost excluse din sfera anchetei, după cum a afirmat grupul de producători-exportatori din RPC.
(40)
Nu au fost primite alte observații privind excluderea hârtiei multistrat din definiția produsului care face obiectul anchetei.
(41)
Pe baza elementelor sus-menționate, se confirmă considerentele (14)-(26) din regulamentul provizoriu.
3.2. Produsul similar
(42)
Având în vedere faptul că nu au fost primite observații cu privire la constatările enunțate în considerentul (27) din regulamentul provizoriu, se confirmă constatările provizorii cu privire la produsul similar.
4. EȘANTIONAREA
(43)
În lipsa altor observații cu privire la eșantionare, se confirmă considerentele (28)-(30) din regulamentul provizoriu.
(44)
Cei patru producători menționați în considerentul (29) din regulamentul provizoriu, care au fost considerați reprezentativi pentru industria din Uniune, astfel cum este definită în considerentul (77) din regulamentul provizoriu, sunt denumiți în continuare „producători reprezentativi din Uniune”.
5. DUMPINGUL
(45)
Numai un grup cooperant din RPC (APP, producătorul-exportator) a formulat observații cu privire la dumping în urma instituirii de măsuri provizorii.
5.1. Tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață (TEP)
(46)
În ceea ce privește primul criteriu, APP a afirmat că argumentele Comisiei se bazează numai pe pretinsa imposibilitate de a verifica plata. Prin urmare, s-a afirmat că metodele utilizate de partea în cauză sunt conforme cu Standardele internaționale de contabilitate (IAS).
(47)
Argumentul respectiv a trebuit să fie respins. În această privință, se precizează că ancheta a dezvăluit faptul că nu este posibilă stabilirea existenței unor plăți referitoare, pe de o parte, la transferul de acțiuni ale societății și, pe de altă parte, la costul principalelor intrări de materii prime. În ceea ce privește metodele de contabilitate utilizate, se precizează că acestea nu au fost conforme cu IAS (compensare și informații privind părțile afiliate).
(48)
Referitor la primul și al doilea criteriu, APP a afirmat că, în mod sumar, Comisia a respins avizul unei renumite firme de consiliere în domeniul contabilității pe motiv că acesta era irelevant. S-a considerat că este vorba de o respingere inadmisibilă a declarației unui martor independent, ceea ce încalcă dreptul APP de a beneficia de o procedură echitabilă. APP a declarat că, potrivit consilierilor săi contabili, analiza Comisiei privind principiile și procedurile contabile este eronată, iar anumite elemente identificate de Comisie nu sunt semnificative.
(49)
Afirmațiile APP nu au fost sprijinite de dovezi și au trebuit să fie respinse. În această privință se precizează că acei consilieri contabili menționați în considerentul de mai sus nu par să conteste realitatea faptelor stabilite în cadrul prezentei anchete ci încearcă, mai curând, să prezinte o analiză a anumitor principii de bază în domeniul contabilității, în special a principiului prudenței, a principiului contabilității de angajamente, a principiului reprezentării fidele și a principiului importanței relative. Ar trebui să se precizeze faptul că respectivii consilieri contabili nu au fost prezenți în timpul verificării la fața locului efectuate de Comisie în RPC, în cursul căreia Comisia a luat cunoștință, în mod direct, de practicile efective ale APP, relevante pentru evaluarea acordării TEP. Comisia a explicat detaliat și în scris părții în cauză deficiențele identificate și legăturile acestora cu principiile de contabilitate IAS. Interpretarea acestor principii de către firma de contabilitate nu a fost suficient fundamentată sau susținută de dovezi și nici nu a putut fi reconciliată cu realitatea faptelor stabilite. Într-adevăr, dovezile de la dosar au confirmat că principiile de contabilitate sus-menționate nu au fost respectate.
(50)
APP a declarat că drepturile sale fundamentale au fost încălcate. S-a afirmat faptul că, în momentul analizei privind TEP, Comisia a impus părții în cauză o sarcină excesivă în materie de furnizare de dovezi.
(51)
Argumentul respectiv a trebuit să fie respins. În acest context, se precizează faptul că APP a fost pe deplin informată de către Comisie cu privire la tipul de informații solicitate în ceea ce privește TEP, iar Comisia a făcut eforturi pentru a verifica în fiecare stadiu al procedurii orice informație furnizată de partea în cauză. Faptul că informațiile prezentate de partea în cauză nu confirmă conformitatea metodelor contabile aplicate cu IAS nu implică existența unei sarcini excesive în materie de furnizare de dovezi. TEP reprezintă o excepție de la regimul normal pentru societățile stabilite în țări fără economie de piață și, în astfel de cazuri, părțile sunt solicitate doar să demonstreze că au respectat normele prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază. Nerespectarea unui criteriu este suficientă pentru justificarea refuzului de acordare a TEP. În cadrul acestei proceduri ancheta a stabilit că APP nu a putut demonstra respectarea cerințelor criteriului al doilea.
(52)
APP a afirmat, de asemenea, că există o lipsă de obiectivitate în cadrul evaluării privind acordarea TEP. Acesta a susținut că decizia de a nu acorda TEP a fost posibil influențată de cunoștințele Comisiei cu privire la impactul unui astfel de refuz asupra marjei de dumping a grupului.
(53)
Mai mult, aceste afirmații sunt nefundamentate și, prin urmare, trebuie respinse. Nu există indicații potrivit cărora decizia de a nu acorda TEP a fost influențată de cunoștințele Comisiei cu privire la impactul unui astfel de refuz asupra marjei de dumping a grupului. Analiza TEP constituie o analiză tehnică a îndeplinirii celor cinci criterii clare prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, iar analiza TEP prezentată de Comisie a fost efectuată pe baza criteriilor TEP și fără a lua în calcul impactul rezultatului analizei respective asupra marjei de dumping potențiale a producătorului-exportator. În această privință, se reamintește că programarea diferitelor etape ale verificării la fața locului și diferențele de calendar (formulare de cerere a TEP, chestionare antidumping, date din țara analoagă, vânzări la export prin intermediul părților afiliate), precum și perioadele în care părțile au transmis răspunsurile și modificările ulterioare ale acestora demonstrează că, în momentul comunicării deciziei cu privire la acordarea TEP, Comisia nu era în măsură să stabilească vreun efect al acesteia asupra dumpingului potențial al părții în cauză. În final, APP a prezentat noi informații și a înlocuit informațiile de la dosar într-un stadiu avansat al anchetei. Prin urmare, nu se poate susține faptul că Comisia ar fi putut calcula marjele de dumping respective pe baza unor informații pe care nu le deținea.
(54)
APP a susținut, de asemenea, că nu era necesară verificarea completă de către Comisie a tuturor răspunsurilor părții în cauză pentru a avea o viziune clară asupra datelor incluse în răspunsul acestei părți la chestionarul antidumping și că există suspiciuni conform cărora Comisia a deținut toate datele necesare pentru calcularea unei marje de dumping.
(55)
Acest argument a trebuit să fie respins. În această privință, se precizează că, în conformitate cu prevederile articolului 16 din regulamentul de bază, pentru a realiza o determinare reprezentativă, Comisia a verificat toate informațiile prezentate de părțile interesate. Rezultatele anchetei s-au bazat pe verificarea faptelor în cursul unei perioade de patru luni și nu pe simple suspiciuni sau pe alt tip de declarații sau afirmații neverificate.
(56)
APP a afirmat că respectivele criterii pentru atribuirea TEP ar trebui interpretate în lumina obiectivului lor, și anume garantarea faptului că prețurile sunt rezultatul acțiunii forțelor normale ale pieței. În acest sens, se precizează că obiectivul criteriilor de acordare a TEP este prevăzut în mod clar la articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, iar în cazul APP, Comisia a aplicat aceste norme clar stabilite atunci când a analizat cererea de acordare a TEP.
(57)
APP a identificat, de asemenea, deficiențe în evaluarea privind TEP, având în vedere faptul că verificarea răspunsului la chestionarul antidumping a stabilit un cost de producție „fiabil”, în timp ce evaluarea privind TEP indică incapacitatea de a determina plățile corespunzătoare intrărilor.
(58)
Această interpretare a constatărilor a trebuit respinsă ca fiind eronată. Se reamintește că, pentru acordarea TEP și, prin urmare, pentru fiabilitatea și utilizarea datelor furnizate de un producător-exportator în materie de prețuri și costuri în scopul stabilirii valorii normale, regulamentul de bază pune drept condiție explicită demonstrarea cu succes de către societatea în cauză a faptului că îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c). Dacă afirmația de mai sus a APP ar fi acceptată, atunci ar trebui să se ignore pur și simplu atât constatările evaluării pentru acordarea TEP, cât și dispozițiile articolului 2 alineatul (7) litera (c), utilizându-se alt tip de informații colectate în alt scop. Acest lucru nu este în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.
(59)
Se reamintește că, potrivit constatărilor, doi dintre cei patru producători-exportatori afiliați APP nu produc decât carton multistrat. Având în vedere faptul că, astfel cum se confirmă în considerentele (40) și (41), cartonul multistrat este exclus din definiția produsului, se constată că rezultatele analizei privind acordarea TEP în ceea ce privește cei doi producători-exportatori afiliați care produc numai carton multistrat în cadrul grupului APP nu sunt relevante pentru prezenta procedură.
(60)
În lipsa oricăror alte observații în ceea ce privește statutul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață, considerentele (31)-(51) din regulamentul provizoriu sunt astfel confirmate.
5.2. Tratament individual (TI)
(61)
În absența oricăror observații cu privire la TI, se confirmă considerentele (52)-(55) din regulamentul provizoriu.
5.3. Valoarea normală
5.3.1. Țara analoagă
(62)
Nicio parte nu a adus obiecții cu privire la alegerea SUA ca țară analoagă pentru determinarea definitivă.
(63)
În lipsa altor observații privind alegerea țării analoage, se confirmă considerentele (56)-(63) din regulamentul provizoriu.
5.3.2. Determinarea valorii normale
(64)
Se reamintește faptul că valoarea normală a fost calculată pe baza datelor furnizate de unicul producător cooperant din țara analoagă (SUA). Prin urmare, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețurilor de vânzare interne ale unui producător american de produs similar fabricat în SUA. În timpul PA acest producător a produs și a vândut pe piața SUA marea majoritate a tipurilor de produs similar.
(65)
Potrivit afirmațiilor APP, Comisia nu a furnizat informațiile necesare referitoare la valoarea normală din țara analoagă, cum ar fi comparabilitatea produselor, reprezentativitatea, structura costurilor, mecanismul de comparare echitabilă și ajustările.
(66)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse. În această privință se precizează că, astfel cum se explică în considerentul (9), Comisia a furnizat părții în cauză toate informațiile relevante privind datele utilizate pentru calcularea valorii normale care puteau fi divulgate fără a încălca dispozițiile articolului 19 din regulamentul de bază, adică garantând în același timp faptul că datele confidențiale furnizate de unicul producător din SUA sunt tratate ca atare și nu sunt dezvăluite altor părți. Informațiile transmise producătorului-exportator au fost utile și i-au oferit acesteia posibilitatea de a înțelege metodologia utilizată în conformitate cu dispozițiile articolului 2 din regulamentul de bază.
(67)
În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentele (64)-(67) din regulamentul provizoriu.
5.4. Prețul de export
(68)
APP a declarat că vânzările la export ale uneia dintre societățile sale care a cooperat la anchetă ar fi trebuit luate în considerare pentru calcularea marjei de dumping, chiar dacă nu existau produse corespunzătoare. S-a afirmat, de asemenea, că acele cantități exportate de societatea respectivă nu erau mici, ci, din contră, substanțiale.
(69)
În ceea ce privește aceste afirmații, se precizează că valoarea vânzărilor în cauză a fost luată în considerare pentru stabilirea prețurilor de export însă nu a putut fi stabilită nicio valoare normală pentru aceste tranzacții deoarece nu existau tipuri de produse comparabile în țara analoagă și, prin urmare, nu s-a putut efectua nicio comparație. Referitor la cantitățile exportate de respectiva societate, se precizează că acestea nu reprezentau decât o mică parte din totalitatea vânzărilor la export ale APP, iar nivelurile prețurilor lor păreau să corespundă nivelurilor prețurilor de export globale ale APP. În final, ar trebui menționat faptul că marea majoritate a tranzacțiilor de export au fost utilizate pentru a determina dacă exporturile au făcut obiectul unui dumping sau nu, adică pentru a le identifica pe cele care corespundeau exact valorii normale stabilite pentru țara analoagă. În consecință, afirmațiile APP cu privire la prețul de export au trebuit să fie respinse întrucât nu sunt de natură să pună la îndoială constatarea unui dumping prejudiciabil, în măsura în care baza de calcul este în mod clar reprezentativă. Faptul că în țara analoagă nu există neapărat o valoare normală corespunzătoare pentru fiecare tranzacție de export este inerent unei astfel de constatări.
(70)
APP a susținut de asemenea că vânzările la export sus-menționate ar fi trebuit utilizate pentru calcularea marjei de dumping deoarece autoritatea însărcinată cu ancheta are posibilitatea de a identifica tipuri de produse similare pentru calcularea valorii normale, de a ajusta prețul de export în funcție de valoarea normală sau de a construi o valoare normală pentru realizarea unei comparații cu vânzările la export menționate anterior.
(71)
Aceste afirmații au trebuit să fie respinse întrucât în țara analoagă nu existau tipuri de produse care să se apropie îndeajuns de produsele exportate pentru a se putea compensa diferențele prin efectuarea unei ajustări în temeiul diferențelor la nivelul caracteristicilor fizice. De asemenea, nu a fost posibilă construirea unei valori normale pentru aceste tipuri de produse. Nu s-au putut identifica nici tipuri de produse similare în cadrul altor tranzacții realizate la valoarea normală, nici vreo bază care ar fi permis efectuarea unor ajustări sau construirea valorii normale prin utilizarea vânzărilor, a cheltuielilor generale administrative și a ipotezelor cu privire la profit.
(72)
APP a solicitat clarificări în ceea ce privește marja de profit rezonabilă utilizată pentru construirea prețului de export, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază.
(73)
În această privință, se precizează că, în urma noilor evoluții, Comisia a abordat din nou acest aspect. Se reamintește că, astfel cum se explică în considerentul (71) din regulamentul provizoriu, a fost utilizată o marjă de profit rezonabilă, mult mai scăzută față de profitul țintă susținut de industria din Uniune. Comisia a reexaminat datele disponibile și a redus nivelul marjei de profit utilizate pentru construirea prețului de export la un nivel egal cu nivelul mediu ponderat declarat de o serie de importatori independenți din Uniune care importau produsul în cauză, și anume 4,5 %.
(74)
În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentele (68)-(71) din regulamentul provizoriu, astfel cum au fost modificate mai sus.
5.5. Comparație
(75)
APP a afirmat că nu poate înțelege baza de calcul a anumitor ajustări ale valorii normale (și anume tipul de ajustări și impactul lor asupra valorii normale) și ale prețului de export (și anume metodologia utilizată și calculele efectuate care au condus la mai multe valori).
(76)
În ceea ce privește ajustările valorii normale, astfel cum se explică în considerentele (9) și (66), Comisia a furnizat APP toate datele relevante care au putut fi furnizate, având în vedere dispozițiile referitoare la confidențialitate din regulamentul de bază. În plus, Comisia a verificat împreună cu partea cooperantă din țara analoagă dacă, în vederea îmbunătățirii transparenței, pot fi divulgate și alte informații privind ajustările. În urma obținerii acordului producătorului din țara analoagă, au fost, într-adevăr, furnizate APP informații mai detaliate legate de ajustările valorii normale după comunicarea constatărilor provizorii.
(77)
Referitor la ajustările prețului de export, se precizează că informațiile furnizate APP au fost complete. Ulterior, în urma solicitării APP, au fost oferite părții clarificări cu privire la ajustările prețului de export după comunicarea constatărilor provizorii.
(78)
În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentele (72) și (73) din regulamentul provizoriu.
5.6. Marja de dumping
(79)
Nu a fost prezentată nicio observație pertinentă cu privire la marja de dumping. În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentul (74) din regulamentul provizoriu.
(80)
Având în vedere nivelul revizuit al marjei de profit utilizate pentru construirea prețului de export al APP și pe baza metodologiei definite în considerentele (31)-(73) din regulamentul provizoriu, marjele de dumping definitive, exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt următoarele:
Producător-exportator
Marja de dumping
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
63 %
(81)
Pe baza datelor prezentate în considerentul (76) din regulamentul provizoriu, marja de dumping definitivă la scară națională pentru RPC a fost stabilită prin utilizarea marjei de dumping definitive fixate pentru societățile cooperante cu cel mai ridicat nivel individual al taxei, și anume 63 %. În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentul (76) din regulamentul provizoriu.
6. PRODUCĂTORII DIN UNIUNE
(82)
Guvernul RPC a afirmat că unul dintre producătorii reprezentativi este afiliat unei societăți din RPC și, prin urmare, ar trebui exclus din definiția industriei din Uniune. Cu toate acestea, ancheta a dezvăluit că produsele fabricate de societatea chineză respectivă nu corespund produsului în cauză. Prin urmare, această relație nu are niciun impact asupra analizei prejudiciului sau asupra includerii acestui producător din Uniune în definiția industriei din Uniune.
(83)
În lipsa altor observații cu privire la producția din Uniune, se confirmă considerentele (77)-(79) din regulamentul provizoriu.
7. PREJUDICIUL
7.1. Consumul din Uniune
(84)
În lipsa observațiilor cu privire la consumul din Uniune, se confirmă considerentele (80)-(82) din regulamentul provizoriu.
7.2. Importurile din RPC în Uniune
(85)
În absența observațiilor cu privire la nivelul importurilor din RPC în Uniune, se confirmă considerentele (83)-(84) din regulamentul provizoriu.
7.2.1. Subcotarea prețurilor
(86)
Pentru a garanta că respectivele calculări ale dumpingului și ale subcotării prețurilor efective și a prețurilor indicative se înscriu într-o abordare coerentă și, din motivele stabilite în considerentele (68)-(71), calculul subcotării prețurilor a fost revizuit pentru a exclude vânzările la export ale unei societăți din cadrul grupului unui producător-exportator cooperant.
(87)
Pe baza setului de date modificat care a fost utilizat pentru realizarea calculelor și din cauza unei corecții minore, nivelul subcotării prețurilor din considerentul (87) a fost ușor revizuit. Importurile care au făcut obiectul unui dumping au fost efectuate la un preț mai mic cu 7,6 % în medie față de prețurile de vânzare ale producătorilor din Uniune în cursul PA.
7.3. Situația economică a industriei din Uniune și a producătorilor reprezentativi din Uniune
7.3.1. Observații preliminare
(88)
Unul dintre producătorii-exportatori chinezi cooperanți (APP) a afirmat că analiza prejudiciului ar trebui realizată la nivelul industriei din Uniune, definite în mod corespunzător, care ar trebui să fie limitată la producătorii din Uniune care susțin plângerea și cooperează la anchetă. Producătorul-exportator sugerează că acele constatări privind prejudiciul material ar fi diferite dacă anumiți indicatori, precum cota de piață, ar fi stabiliți la nivelul unei astfel de industrii din Uniune „definite în mod corespunzător”. RPC a afirmat că analiza prejudiciului nu a examinat în mod coerent și cuprinzător toți indicatorii de prejudiciu în ceea ce privește reclamanții și industria din Uniune în ansamblul ei.
(89)
În primul rând, se precizează că afirmațiile respectivului producător-exportator par să rezulte din indicatorii calculați pe baza unor seturi de date și informații diferite față de cele care au fost stabilite în timpul anchetei și care sunt prezentate mai jos și în regulamentul provizoriu. În consecință, aceste constatări sunt eronate din punct de vedere factual și, prin urmare, irelevante.
(90)
În al doilea rând, astfel cum se explică în considerentul (89) din regulamentul provizoriu, Comisia practică evaluarea factorilor macroeconomici pentru a determina prejudiciul suferit la nivelul industriei din Uniune în ansamblul său. În cadrul prezentei anchete, industria din Uniune a fost definită la nivelul producătorilor din Uniune care reprezintă producția totală a Uniunii (considerentul (77) din regulamentul provizoriu), indiferent dacă aceștia au susținut plângerea sau au cooperat la anchetă. Având în vedere această definiție amplă, producătorii-exportatori afirmă că industria din Uniune nu a fost definită „în mod corespunzător”.
(91)
Factorii microeconomici sunt analizați la nivelul producătorilor reprezentativi din Uniune, indiferent dacă aceștia susțin plângerea sau nu. Producătorii reprezentativi au reprezentat 58 % din producția din Uniune. Niciunul dintre ceilalți producători din Uniune nu a criticat constatările Comisiei privind factorii microeconomici ca fiind nefiabile sau neîntemeiate. Prin urmare, nu există motive care să conteste constatările stabilite pe baza informațiilor furnizate numai de către producătorii reprezentativi din Uniune.
(92)
Au fost primite observații suplimentare în ceea ce privește gradul de cooperare a unuia dintre producătorii reprezentativi din Uniune.
(93)
S-a afirmat că unul dintre producătorii reprezentativi din Uniune a cooperat numai parțial întrucât se presupune că ar fi afiliat altui producător care nu a cooperat la anchetă. S-a presupus că societățile respective sunt afiliate în urma unor acorduri tranzitorii încheiate în momentul achiziționării de către producătorul cooperant din Uniune a sectorului de activitate HCCS al celuilalt producător. S-a afirmat că, prin aceste acorduri tranzitorii, producătorul cooperant din Uniune controlează unele fabrici care aparțineau în continuare producătorului al cărui sector de activitate a fost preluat. Pentru a susține această afirmație, producătorul-exportator s-a referit la Decizia Comisiei (5) în care s-a examinat în momentul achiziției dacă această operație trebuie considerată ca achiziție în sensul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (Regulamentul (CE) privind concentrările economice) (6).
(94)
Această plângere a fost deja examinată în considerentul (91) din regulamentul provizoriu. Se reamintește că acordurile tranzitorii sus-menționate nu au indicat nicio legătură între cele două societăți care să depășească o relație contractuală normală între un cumpărător și un vânzător. În special, termenii acordurilor tranzitorii vizează administrarea vânzărilor de hârtie cretată în cursul unei perioade tranzitorii iar, conform acestor termeni, producătorul din Uniune are doar funcții comparabile cu cele ale unui agent de vânzări pe durata unei perioade tranzitorii. În plus, în conturile sale consolidate și auditate și în răspunsul său la chestionar, acest producător a raportat veniturile din comisioane pentru perioada în care acționa ca agent pentru fabricile respective; nicio proprietate și, prin urmare, niciun cost nu au fost revendicate de către acest producător din Uniune pentru respectivele fabrici.
(95)
În conformitate cu decizia Comisiei mai sus menționată, tranzacția încheiată între cele două societăți a fost considerată ca fiind o achiziție, efectuată de producătorul din Uniune, a unei părți din activitățile celeilalte societăți și nu ca o preluare a societății ca atare. Decizia nu indică faptul că societățile ar trebui considerate ca fiind o singură entitate după această achiziție; mai ales, nu există nicio întreprindere comună între societățile respective. Se precizează, de asemenea, că, din punct de vedere geografic, sfera de cuprindere a deciziei sus-menționate acoperă SEE și nu UE. Se menționează, de asemenea, că, în decizie, Comisia nu a analizat relația dintre societățile respective în sensul articolului 143 din IPCCC (7).
(96)
În această privință, nu există, prin urmare, niciun motiv pentru revizuirea constatărilor provizorii, adică cele două societăți nu sunt afiliate în sensul articolului 143 din IPCCC, iar producătorul din Uniune respectiv a cooperat pe deplin la anchetă.
(97)
Producătorul-exportator a afirmat, de asemenea, că fiecare societate afiliată producătorilor din Uniune ar fi trebuit să completeze un chestionar separat, având în vedere faptul că este vorba despre două entități juridice diferite.Producătorul-exportator a susținut că este discriminat deoarece i s-a solicitat câte un formular de cerere a TEP pentru fiecare entitate din cadrul grupului.
(98)
Se precizează că, în cazul cererilor de acordare a TEP, un grup de societăți trebuie să aducă dovada că toate societățile din grupul respectiv îndeplinesc criteriile fixate pentru obținerea TEP întrucât decizia de a acorda sau nu TEP se aplică în mod specific grupului. În cazul chestionarelor pentru producătorii din Uniune, scopul este de a determina dacă industria din Uniune (în ansamblul său) a suferit un prejudiciu material în cursul PA. Afirmația referitoare la discriminare nu ține cont de faptul că există o diferență clară între obiectivul unei anchete privind prejudiciul și obiectivul examinării unei cereri de acordare a TEP.
(99)
Oricum, în cazul producătorului din Uniune respectiv s-a considerat că un singur răspuns la chestionar va fi suficient pentru a permite o analiză relevantă a aspectelor legate de prejudiciu. Răspunsul oferea, mai ales, o defalcare detaliată a informațiilor la nivelul fiecărei fabrici de celuloză, toate datele necesare referitoare la toți producătorii/vânzătorii de produs similar afiliați putând fi verificate în cursul vizitelor de verificare.
(100)
În observațiile transmise ulterior, producătorul-exportator a afirmat, de asemenea, că aceeași societate nu a cooperat pe deplin întrucât a completat răspunsul la chestionar în numele unei entități inexistente, iar conturile auditate ale societății nu reflectă datele furnizate în răspunsul la chestionarul respectiv. Constatările din considerentul precedent se aplică și în cazul de față.
(101)
Prin urmare, constatările din considerentele (88)-(91) nu se modifică.
7.3.2. Date legate de industria din Uniune (indicatori macroeconomici)
(102)
Guvernul RPC a afirmat că datele macroeconomice utilizate pentru analiză sunt incomplete și inexacte și nu pot servi drept dovezi concludente ale unui prejudiciu material.
(103)
Verificarea la fața locului efectuată în incintele reclamantului a confirmat că datele utilizate pentru stabilirea indicatorilor macroeconomici sunt colectate direct de la producători din Uniune care reprezintă în jur de 98 % din producția totală a Uniunii și că acestea sunt suficient de detaliate pentru identificarea informațiilor referitoare la produsul în cauză. Ipotezele și/sau estimările utilizate au fost stabilite pe o bază rezonabilă și justificabilă, de exemplu rulourile de tăiat nu au fost luate în considerare deoarece volumele lor erau în mod clar neglijabile, având în vedere proporția reprezentată de acestea din volumul total de vânzări ale producătorilor reprezentativi din Uniune. Prin urmare, această afirmație a trebuit respinsă.
(104)
Producătorul-exportator a declarat că respectiva cotă de piață a producătorilor din Uniune ar trebui, de asemenea, să includă importuri din Elveția, întrucât acestea provin de la o fabrică ce aparține unui producător reprezentativ din Uniune.
(105)
Din punct de vedere geografic, anchetele antidumping vizează Uniunea Europeană. Prin urmare, această afirmație a trebuit să fie respinsă.
(106)
S-a afirmat, de asemenea, că, în cursul perioadei luate în considerare, cota de piață a reclamanților a crescut în mod remarcabil.
(107)
Cota de piață este un indicator macroeconomic analizat la nivelul industriei din Uniune în ansamblul său și nu la nivelul reclamanților. În plus, afirmația referitoare la cota de piață a reclamantului este eronată din punct de vedere factual.
(108)
În absența altor observații în acest sens, se confirmă constatările provizorii enunțate în considerentele (92)-(98) din regulamentul provizoriu.
7.3.3. Date legate de producătorii reprezentativi din Uniune (indicatori microeconomici)
(109)
Producătorul-exportator a declarat că analiza prejudiciului este defectuoasă din cauza faptului că informațiile despre fabricile de celuloză care au fost obținute de către producătorul din Uniune menționat în considerentul (93) nu au fost incluse în analiza indicatorilor microeconomici pentru anii 2006-2008.
(110)
În urma argumentelor avansate de către această parte, indicatorii microeconomici au fost ajustați în vederea prezentării unei tendințe complet comparabile de-a lungul anilor, fiind excluse informațiile privind fabricile achiziționate pentru toți anii examinați.
(111)
Pe baza modificării sferei de cuprindere a datelor utilizate pentru analiza situației economice a producătorilor reprezentativi din Uniune, astfel cum se explică în considerentul precedent, indicatorii microeconomici se stabilesc definitiv după cum urmează:
7.3.3.1. Prețurile unitare medii ale producătorilor reprezentativi din Uniune
(112)
În pofida cifrelor ușor modificate, se confirmă tendințele fundamentale și constatările din considerentul (99) din regulamentul provizoriu care au condus la constatarea conform căreia prețurile hârtiei cretate de calitate superioară au rămas stabile de-a lungul anilor.
Tabelul 5
Prețurile producătorilor din Uniune
Prețurile producătorilor din Uniune
2006
2007
2008
2009/PA
Preț mediu (EUR/tonă)
692
717
691
699
Indice
100
104
100
101
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare.
7.3.3.2. Stocuri
(113)
Stocurile au reprezentat în jur de 10 % din volumul de producție în cursul PA. Producătorii reprezentativi din Uniune și-au sporit nivelul stocurilor cu 10 % în timpul perioadei luate în considerare, în special între 2006 și 2007 și, mai târziu, între 2008 și PA. În mod semnificativ, acest fenomen a coincis cu creșterea importantă a importurilor din RPC care fac obiectul unui dumping la un preț scăzut.
Tabelul 6
Stocuri
Stocuri
2006
2007
2008
2009/PA
Stocuri (tone)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indice
100
107
107
110
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare.
7.3.3.3. Ocuparea forței de muncă, salariile și productivitatea
Tabelul 7
Ocuparea forței de muncă
Ocuparea forței de muncă
2006
2007
2008
2009/PA
Ocuparea forței de muncă - echivalent normă întreagă (ENI)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indice
100
97
93
80
Costul salarial (EUR/ENI)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indice
100
102
105
108
Productivitatea (unități/ENI)
453
478
486
484
Indice
100
106
107
107
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare.
(114)
Din cauza închiderii unor fabrici de celuloză și a consolidării producătorilor reprezentativi din Uniune, numărul de angajați s-a redus substanțial cu 20 % (aproape 1 600 de locuri de muncă) în cursul perioadei luate în considerare. Creșterea și menținerea unei producții ridicate per salariat chiar și în perioada de concedieri intensive au permis realizarea unor câștiguri de eficiență. Costurile forței de muncă au crescut în mod constant, ajungând la o creștere de 8 % în cursul perioadei luate în considerare.
(115)
Constatările prezentate în considerentul (102) din regulamentul provizoriu sunt, așadar, bazate pe cifrele ușor modificate.
7.3.3.4. Rentabilitatea, fluxul de lichidități, investițiile, randamentul investițiilor
Tabelul 8
Rentabilitatea
2006
2007
2008
2009/PA
Rentabilitatea
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Variație (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Fluxul de lichidități (mii EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indice
100
81
66
129
Investiții (mii EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indice
100
99
84
58
Randamentul investițiilor
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Variație (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Sursă: răspunsuri verificate la chestionare.
(116)
Rata rentabilității pe parcursul perioadei luate în considerare a fost corectată pentru a reflecta cu mai multă precizie nivelul rentabilității. Cu toate acestea, tendința de bază în materie de rentabilitate rămâne neafectată de această corecție. Producătorii reprezentativi din Uniune au suferit pierderi în anii 2006-2008 și situația financiară s-a redresat doar în 2009 când prețul mondial al pastei de hârtie, principala materie primă, a înregistrat, în mod excepțional, o scădere semnificativă ca urmare a crizei economice. Scăderea prețului pastei de hârtie (- 19 %) a fost considerată anormal de mare, aceasta contribuind în mod direct la îmbunătățirea situației financiare în cursul PA. Trebuie precizat faptul că începând cu PA, prețurile pastei de hârtie au revenit la nivelurile înregistrate înainte de PA.
(117)
Sub rezerva ușoarei modificări a cifrelor, se confirmă constatările referitoare la fluxul de numerar, investiții și randamentul investițiilor prezentate în considerentele (104) și (105) din regulamentul provizoriu.
(118)
Producătorul-exportator a afirmat că îmbunătățirea rentabilității nu ar trebui să fie considerată ca o situație temporară bazată pe o scădere excepțională a costului materiilor prime, astfel cum se explică în considerentul (107) din regulamentul provizoriu. Această scădere a costurilor a fost atât în beneficiul producătorilor locali cât și în beneficiul producătorilor chinezi, nu numai al reclamanților; prin urmare, aceste progrese în materie de rentabilitate nu s-au bazat în mod exclusiv pe scăderea costurilor, ci au rezultat mai degrabă dintr-o schimbare a politicii prețurilor practicate de reclamanți.
(119)
În plus, producătorul-exportator a declarat că rentabilitatea este determinată mai degrabă de prețurile HCCS, decât de prețul pastei de hârtie. Cu toate acestea, s-a constatat că, în 2009, când prețurile pastei de hârtie au scăzut în mod semnificativ, prețurile HCCS au rămas stabile și profiturile au crescut în consecință. Prin urmare, având în vedere faptul că prețurile au rămas stabile, nu se poate stabili nicio corelație între prețuri și rentabilitate în această perioadă de timp specifică.
(120)
Rata rentabilității constituie un indicator care este analizat la nivelul producătorilor reprezentativi din Uniune și nu la nivelul reclamanților, așa cum sugerează partea sus-menționată. Analiza informațiilor obținute a scos în evidență o legătură directă între scăderea excepțională a prețurilor pastei de hârtie, care constituie principala materie primă, și îmbunătățirea rentabilității; stabilitatea prețurilor produselor finite a contribuit, într-adevăr, la această îmbunătățire. Chiar dacă și alți producători de pe piață s-au aflat în această situație, acest lucru nu afectează constatarea potrivit căreia îmbunătățirea temporară a rentabilității se datorează scăderii semnificative excepționale a prețurilor materiilor prime în cursul PA.
7.3.3.5. Capacitatea de a mobiliza capitaluri
(121)
Se confirmă constatările prezentate în considerentul (106) din regulamentul provizoriu în ceea ce privește capacitatea producătorilor reprezentativi de a mobiliza capitaluri.
7.4. Constatare privind prejudiciul
(122)
Un producător-exportator și autoritățile din RPC au afirmat că nu există dovezi concludente care să demonstreze că producătorii reclamanți din Uniune ar fi suferit un prejudiciu material. În mod contrar, reclamanții au prezentat rezultate economice în general stabile și o rentabilitate crescută în cursul PA.
(123)
În primul rând, situația industriei din Uniune este analizată la nivelul producătorilor reprezentativi din Uniune și nu la nivelul reclamanților, așa cum sugerează părțile în cauză.
(124)
În al doilea rând, astfel cum se precizează în considerentele (89) și (107), afirmațiile acestor părți par să rezulte din indicatorii calculați pe baza unor seturi de date și informații diferite față de cele care au fost stabilite în timpul anchetei și care sunt prezentate mai sus și în regulamentul provizoriu. În consecință, aceste constatări sunt eronate din punct de vedere factual. În plus, analiza părților nu a fost coerentă în măsura în care a utilizat două seturi de date diferite pentru indicatorii macroeconomici și, respectiv, pentru indicatorii microeconomici.
(125)
S-a afirmat, de asemenea, că îmbunătățirea rentabilității ar trebui considerată și ca o consecință a eforturilor de restructurare depuse de industrie printre care se numără reducerea producției și a ocupării forței de muncă și creșterea productivității. În acest caz, factorii anterior menționați nu pot fi considerați ca fiind singurii indicatori ai prejudiciului însă ar trebui examinați simultan toți indicatorii de prejudiciu.
(126)
Articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază enumeră factorii și indicii economici care ar trebui examinați pentru a se evalua impactul importurilor care fac obiectul unui dumping asupra industriei din Uniune. Articolul 3 alineatul (5) precizează în mod explicit că această listă de factori nu este exhaustivă și că unul sau mai mulți dintre acești factori nu constituie neapărat o bază decisivă de orientare. În consecință, în timp ce indicatorii trebuie evaluați individual, constatările ar trebui să fie stabilite prin analiza tuturor factorilor.
(127)
În general, argumentele prezentate de producătorul-exportator și de guvernul RPC de către părțile în cauză nu afectează constatarea provizorie care, prin urmare, se confirmă, și anume aceea că industria din Uniune a suferit un prejudiciu material în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(128)
De asemenea, părțile și-au exprimat punctele de vedere în mod repetat în ceea ce privește eventualul risc de agravare a acestui prejudiciu material, având în vedere consolidarea considerabilă a capacităților producătorilor chinezi susținuți de politicile de stat și de subvențiile publice. Obiectul anchetei era acela de a determina existența unui prejudiciu material, nu a unui risc de agravare a acestuia. Prin urmare, aceste observații nu au putut afecta constatările și au trebuit să fie respinse.
(129)
Pe baza informațiilor de mai sus, constatările provizorii stabilite în considerentele (107)-(111) din regulamentul provizoriu se confirmă.
8. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
(130)
Comisia a primit mai multe observații referitoare la constatările provizorii în ceea ce privește legătura de cauzalitate dintre dumping și prejudiciu.
8.1. Efectul importurilor care fac obiectul unui dumping
(131)
Constatările provizorii privind efectul importurilor care fac obiectul unui dumping au fost contestate de mai multe părți. Principalul argument invocat a fost acela potrivit căruia importurile din RPC nu au avut un impact semnificativ în materie de volum și prețuri. S-a precizat că nu s-a produs o creștere bruscă a importurilor din RPC, ci, mai degrabă, o creștere progresivă de-a lungul anilor. Prin urmare, impactul acestora a fost destul de limitat și nu ar trebui exagerat în scopul determinării prejudiciului. S-a menționat, de asemenea, că prețurile chineze, chiar dacă erau inferioare prețurilor din Uniune, nu au avut niciun impact asupra prețurilor relativ stabile ale industriei din Uniune. Un producător-exportator chinez cooperant a contestat constatarea Comisiei conform căreia prețurile chineze ar fi determinat o blocare a prețurilor. Acesta a semnalat că în 2009, când prețurile chineze au scăzut și mai mult, prețurile industriei din Uniune nu numai că au crescut, ci, de fapt, au permis industriei din Uniune să realizeze profit.
(132)
Evoluția importurilor din RPC a fost analizată în detaliu în considerentele (84) și (114) din regulamentul provizoriu. S-a stabilit că importurile aproape s-au triplat în perioada luată în considerare, mai ales între anii 2006 și 2007 (+118 %) și între 2008 și PA (+81 %). Prin urmare, creșterea în volum nu poate fi considerată ca fiind nesemnificativă.
(133)
În ceea ce privește prețurile, importurile din RPC au subcotat prețurile producătorilor reprezentativi din Uniune cu 7,6 %, această valoare fiind considerată semnificativă pe o piață în cadrul căreia gradul de transparență a prețurilor este ridicat. Astfel cum se precizează în considerentul (112), prețurile producătorilor reprezentativi din Uniune au fost într-adevăr stabile în cursul perioadei luate în considerare, cu excepția unei creșterii excepționale în 2007, an în care exporturile chineze nu au crescut. În 2009, producătorii din Uniune au putut menține stabilitatea prețurilor lor, pierzând, în schimb, din cota de piață, iar rentabilitatea lor a rezultat din combinația între aceste prețuri stabile și scăderea costului materiilor prime.
(134)
Producătorul-exportator chinez a afirmat că importurile de HCCS din RPC nu au un impact asupra prețurilor industriei din Uniune întrucât acestea nu sunt comparabile cu HCCS fabricată și vândută de producătorii reprezentativi din Uniune deoarece numai 10 % din vânzările producătorilor reprezentativi din Uniune au făcut obiectul unei comparații pentru determinarea subcotării și a nivelului de preț neprejudiciabil. Se precizează că aceste determinări sunt efectuate pe baza unor produse complet comparabile ale căror caracteristici sunt identice astfel încât să garanteze o comparație echitabilă. Cu toate acestea, HCCS produsă de producătorii chinezi și de producătorii din Uniune reprezintă produse comparabile în general, conform constatărilor din considerentul (42) și, astfel, se află în concurență directă pe piața Uniunii.
(135)
În plus, s-a afirmat că este incorectă constatarea conform căreia piața de HCCS este o piață de mărfuri caracterizată de un nivel înalt de transparență, întrucât producătorii din Uniune vând aproape jumătate din produsele lor direct utilizatorilor finali. În mod contrar față de această declarație, producătorii reprezentativi din Uniune și-au vândut majoritatea produselor prin intermediul comercianților, fie direct, fie indirect (așa-numitele vânzări efectuate în funcție de un ordin de cumpărare atunci când produsele sunt livrate direct clientului însă comanda și facturarea se realizează prin intermediul comercianților). Într-adevăr, comercianții joacă un rol crucial atât în stocarea produselor, cât și în ceea ce privește transparența prețurilor de pe piață.
(136)
Pe baza informațiilor de mai sus, constatările provizorii stabilite în considerentele (113)-(117) din regulamentul provizoriu se confirmă.
8.2. Efectul altor factori
8.2.1. Evoluția consumului pe piața Uniunii și criza economică
(137)
Unul dintre producătorii-exportatori chinezo cooperanți și guvernul RPC au afirmat că scăderea producției din Uniune a constituit o consecință a crizei financiare mondiale și a scăderii puternice a consumului pe piața Uniunii, demonstrate de evoluția negativă a vânzărilor interne realizate de producătorii din Uniune, a utilizării capacităților, a ocupării forței de muncă și a nivelului stocurilor și că nu ar trebui atribuită importurilor din RPC.
(138)
Pentru a veni în sprijinul acestei afirmații, guvernul RPC a citat din manifestul pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă lansat de industria hârtiei și a pastei de hârtie în iunie 2009 (denumit în continuare „manifestul”). Acest document vizează întreaga industrie a hârtiei și a pastei de hârtie și are un obiectiv strategic general. Pe baza informațiilor incluse în acest document, nu a putut fi extrasă nicio constatare distinctă în ceea ce privește producția și vânzarea produsului în cauză. Prin urmare, nu este posibil să se concluzioneze că declarațiile și constatările prezentate în acest manifest se aplică în mod exact produsului în cauză. În plus, având în vedere faptul că ancheta nu a dezvăluit existența unei legături solide între criza financiară și prejudiciul material suferit de industria din Uniune, acest argument a trebuit respins.
8.2.2. Prețurile materiilor prime
(139)
Nu a fost prezentat niciun argument nou care să justifice revizuirea constatărilor prezentate în considerentele (120)-(122) din regulamentul provizoriu și în considerentul (118) din prezentul regulament.
8.2.3. Performanța la export a producătorilor reprezentativi din Uniune
(140)
Revizuirea indicatorului microeconomic, conform explicațiilor din considerentul (110), a avut un impact asupra analizei privind performanța la export a producătorilor reprezentativi din Uniune în măsura în care scăderea vânzărilor la export pe parcursul perioadei luate în considerare a fost de 16 %. Vânzările la export către părți neafiliate realizate de aceste societăți au reprezentat 26 % din totalul de vânzări.
(141)
Contrar afirmațiilor unui producător-exportator, evoluția exporturilor de produs în cauză realizate de producătorii reprezentativi din Uniune a fost examinată în considerentele (123)-(124) din regulamentul provizoriu. Revizuirea sus-menționată nu afectează constatările provizorii.
(142)
Argumentele și dovezile aduse cu privire la efectul performanței la export a industriei din Uniune nu justifică, așadar, modificarea constatărilor stabilite în etapa provizorie.
8.2.4. Importurile din alte țări terțe
(143)
Argumentele aduse cu privire la efectul importurilor din alte țări terțe au fost deja examinate în considerentele (125)-(127) din regulamentul provizoriu.
8.2.5. Supracapacitate structurală
(144)
S-a afirmat că prejudiciul suferit de către producătorii din Uniune este cauzat de o supracapacitate structurală. Acest factor a fost deja examinat în considerentul (128) din regulamentul provizoriu.
(145)
Argumentul principal prezentat în acest sens este că eforturile de restructurare ale industriei din Uniune s-au încheiat în 2009 cu consolidarea a doi producători importanți, ceea ce a determinat o îmbunătățire imediată a situației industriei din Uniune. Astfel cum se precizează în considerentul (93) din regulamentul provizoriu, eforturile de restructurare s-au desfășurat din anul 2000 până la PA. Efectul pozitiv al consolidării sus-menționate ar fi trebuit să se manifeste printr-o îmbunătățire a utilizării capacităților sau, cel puțin, printr-un volum de vânzări stabil însă, în timpul PA, acești indicatori s-au deteriorat. Pe de altă parte, s-a stabilit că cea mai bună rentabilitate a industriei din Uniune în cursul PA s-a datorat în primul rând și în mod direct scăderii excepționale a prețului pastei de hârtie. Prin urmare, se mențin constatările prezentate în considerentul (128) din regulamentul provizoriu potrivit cărora eforturile de restructurare ale industriei au fost neutralizate de importurile care fac obiectul unui dumping.
8.3. Constatare privind legătura de cauzalitate
(146)
Pe baza afirmațiilor de mai sus, se mențin constatările provizorii enunțate în considerentele (129)-(132) din regulamentul provizoriu, și anume faptul că importurile din RPC care au făcut obiectul unui dumping au cauzat un prejudiciu material industriei din Uniune în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază. Se confirmă, de asemenea, constatările provizorii privind efectul celorlalți factori cunoscuți care ar fi putut cauza un prejudiciu industriei din Uniune. Acești factori nu sunt de o asemenea natură încât să distrugă legătura de cauzalitate stabilită între importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
9. INTERESUL UNIUNII
9.1. Industria din Uniune
(147)
Nu au fost primite alte observații sau informații privind interesul producătorilor, al importatorilor și al comercianților din Uniune. Prin urmare, se confirmă constatările provizorii din considerentele (134)-(138) din regulamentul provizoriu în ceea ce privește interesul acestor grupuri.
9.2. Importatorii și comercianții
(148)
Nu au fost primite alte observații sau informații privind interesul importatorilor și al comercianților. Prin urmare, se confirmă constatările provizorii din considerentele (139)-(143) din regulamentul provizoriu în ceea ce privește interesul acestor grupuri.
9.3. Utilizatorii
(149)
Alte trei tipografii și o asociație a tipografiilor și editorilor europeni au formulat observații după publicarea măsurilor provizorii. S-a afirmat că măsurile vor avea efecte negative asupra industriilor din aval deoarece creșterea prețurilor ar putea conduce la o relocalizare a industriei tipografice care ar determina o creștere a importurilor de materiale imprimate. Acest argument este coroborat cu faptul că importurile de materiale imprimate originare din RPC au crescut în mod rapid în ultimii ani, iar cota lor de piață a crescut, se pare, în mod considerabil în raport cu consumul total de materiale imprimate în Europa.
(150)
S-a afirmat, de asemenea, că măsurile ar provoca un deficit de aprovizionare pe piață, precum și termene de livrare mai lungi pentru utilizatori.
(151)
Majoritatea afirmațiilor nu se refereau la anumite societăți și erau similare cu afirmațiile deja prezentate în etapa provizorie a anchetei și abordate în considerentele (146) și (150) din regulamentul provizoriu. Se reamintește că tipografiile au cooperat în mod limitat, iar pe baza informațiilor transmise, limitate din punct de vedere cantitativ, s-a constatat că, din cauza nivelului rentabilității și a părții reprezentate de HCCS din costurile lor, tipografiile sunt într-adevăr sensibile la creșterea prețurilor. Cu toate acestea, majoritatea tipografiilor nu au efectuat decât puține achiziții directe de hârtie din RPC în cursul PA sau deloc, iar cantitatea de hârtie din RPC utilizată de tipografii este în general scăzută; prin urmare, impactul direct al taxei ar fi neglijabil. Majoritatea tipografiilor au declarat, de asemenea, că, din cauza necesității de a beneficia de termene de livrare scurte, proporția de aprovizionări direct din țări terțe ar rămâne limitată.
(152)
În ceea ce privește argumentele referitoare la materialele imprimate din RPC, ar trebui să se precizeze faptul că statisticile privind importurile de materiale imprimate vizează o gamă largă de produse care includ documente care nu sunt imprimate pe hârtie cretată de calitate superioară. Pe baza informațiilor disponibile, nu a fost posibil să se determine care este partea de produse importate din RPC care sunt imprimate pe produsul în cauză și care este partea de produse imprimate pe alte tipuri de hârtie. Cu toate acestea, din informațiile prezentate se cunoaște că materialele imprimate originare din RPC cuprind în mare parte câteva categorii specifice de cărți, cărți pentru copii, calendare, ambalaje și felicitări. Produsele care sunt mai sensibile la factorul „timp”, precum revistele săptămânale/lunare și altă hârtie de ziar, sunt mai puțin susceptibile de a fi importate din RPC din cauza timpului necesar pentru transport. Dacă imprimarea anumitor produse este mai susceptibilă de a fi relocalizată, există, în schimb, produse pentru care proximitatea și noțiunea de serviciu reprezintă aspecte cruciale și care, din acest motiv, nu ar trebui să fie afectate de concurența străină. În plus, chiar dacă hârtia este un factor de cost important pentru industria de tipărire, această industrie se caracterizează și printr-o utilizare intensă a forței de muncă; în consecință costurile asociate forței de muncă pot juca un rol mai important în determinarea tendințelor de relocalizare. Pe scurt, nu se poate exclude o creștere a importurilor de produse imprimate pe HCCS însă nu este posibilă nici evaluarea cu o oarecare precizie a nivelului unei astfel de creșteri, nici în ce măsură aceasta ar influența competitivitatea producătorilor de produse imprimate. Prin urmare nu se poate evalua impactul direct al acestor creșteri ale prețurilor asupra industriei de tipărire a Uniunii din aval.
(153)
Din informațiile transmise, se cunoaște, de asemenea, că industria de tipărire suferă de supracapacitate structurală, ceea ce explică procesul de restructurare continuă a sectorului. Una dintre forțele motrice ale restructurării a fost consolidarea fabricanților de hârtie în cadrul lanțului valoric. Orice dificultate a industriei de tipărire de a mări prețurile este considerată, mai degrabă, ca o consecință a propriei sale supracapacității structurale.
(154)
Părțile interesate care au menționat un posibil deficit de aprovizionare nu au cuantificat sau estimat amploarea unui astfel de deficit. În orice caz, rata de utilizare a capacităților producătorilor din Uniune, care era de 83 % în cursul PA, ceea ce înseamnă capacități neutilizate corespunzătoare unei cifre aproximative de un milion de tone, nu pare să confirme aceste declarații. Având în vedere aceste elemente, este puțin probabilă apariția unui deficit.
9.4. Constatare privind interesul Uniunii
(155)
Având în vedere cele menționate mai sus, se confirmă constatările provizorii privind interesul Uniunii, și anume faptul că nu există motive incontestabile care să împiedice instituirea de măsuri definitive asupra importurilor de HCCS originară din RPC.
10. MĂSURI ANTIDUMPING DEFINITIVE
10.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(156)
Un grup de producători-exportatori chinezi a solicitat mai multe detalii în legătură cu metoda utilizată pentru calcularea profitului țintă de 8 % utilizat pentru stabilirea prețului neprejudiciabil. Acesta a făcut referire la plângerea în care profitul țintă sugerat era mai mic.
(157)
Pe de altă parte, reclamantul a solicitat ca profitul țintă să fie stabilit la cel puțin 10 %, bazându-și argumentele pe marja de profit anticipată utilizată de agențiile de rating independente în metodologia lor de clasificare și pe rentabilitatea realizată de un producător activ în cadrul altui segment de producție de hârtie care nu este afectat de importurile din RPC.
(158)
Ar trebui clarificat faptul că profitul țintă, astfel cum a fost sugerat în plângere, a fost examinat pe baza răspunsurilor la chestionar și a vizitelor de verificare la producătorii reprezentativi din Uniune. Mai exact, a fost luat în considerare costul investițiilor în utilaje. S-a constatat că profitul țintă stabilit pe baza acestui din urmă element reflectează investiția inițială mare necesară și riscurile pentru această industrie cu investiții mari pe unitate de produs în absența importurilor care fac obiectul unui dumping sau al unor subvenții. Prin urmare, se ia în considerare un profit țintă de 8 % ca fiind nivelul pe care industria l-ar putea atinge în absența importurilor care fac obiectul unui dumping. Conform considerentului (86), pentru a garanta că respectivele calcule ale dumpingului și ale subcotării prețurilor efective și a prețurilor indicative se înscriu într-o abordare coerentă și din motivele stabilite în considerentele (68)-(71), calculul nivelului de eliminare a prejudiciului a fost revizuit pentru a exclude vânzările la export ale unei societăți din cadrul grupului producătorilor-exportatori chinezi cooperanți.
(159)
În ceea ce privește toate celelalte aspecte, se confirmă considerentele (153)-(161) din regulamentul provizoriu.
10.2. Măsuri definitive
(160)
Având în vedere constatările formulate cu privire la dumping, prejudiciu, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii și în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, ar trebui instituită o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC la nivelul marjei mai scăzute de dumping sau de prejudiciu constatate, în conformitate cu regula taxei celei mai mici. În acest caz, nivelul taxei ar trebui stabilit, în consecință, la nivelul prejudiciului constatat.
(161)
Trebuie menționat că o anchetă antisubvenție a fost desfășurată în paralel cu ancheta antidumping care vizează importurile de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC. Având în vedere faptul că, în temeiul articolului 14 alineatul (1) din regulamentul de bază și al articolului 24 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (8) (denumit în continuare „regulamentul de bază antisubvenție”), niciun produs nu poate fi supus unor taxe antidumping și unor taxe compensatorii în același timp în vederea remedierii aceleiași situații generate de dumping sau de acordarea unei subvenții la export, s-a considerat necesar să se determine dacă și în ce măsură sumele corespunzătoare subvențiilor și marjele de dumping rezultă din aceeași situație.
(162)
În ceea ce privește sistemele de subvenții care au constituit subvenții la export în sensul articolului 4 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază antisubvenție, marja de dumping definitivă stabilită pentru doi producători-exportatori chinezi se explică parțial (și anume 0,05 %) prin existența subvențiilor la export compensatorii. În ceea ce privește alte sisteme de subvenții, având în vedere utilizarea regulii celei mai reduse taxe și valoarea subvenției constatate în ancheta antisubvenție desfășurată în paralel, nu a fost considerată necesară o examinare suplimentară care să determine dacă și în ce măsură aceleași subvenții sunt compensate de două ori atunci când taxele antidumping și taxele compensatorii sunt instituite în mod simultan asupra aceluiași produs importat.
(163)
Referitor la nivelul dumpingului și al subvenției definitive pentru întreaga țară, se reamintește că acestea au fost stabilite prin utilizarea marjei de dumping definitive și a marjei de subvenție definitive determinate pentru producătorii-exportatori chinezi cooperanți cu cel mai ridicat nivel individual al taxei, și anume 63 % pentru marja de dumping definitivă și 16 % pentru marja de subvenție definitivă.
(164)
Se reamintește că același nivel de eliminare a prejudiciului se aplică atât anchetei antidumping cât și anchetei antisubvenție. În acest sens, se precizează că nivelul de eliminare a prejudiciului este mai scăzut decât marjele de dumping definitive, dar mai ridicat decât marjele de subvenție definitive. Prin urmare, se consideră oportună instituirea unei taxe compensatorii definitive la nivelul marjelor de subvenție definitive stabilite și, ulterior, instituirea unei taxe antidumping definitive până la nivelul relevant de eliminare a prejudiciului.
(165)
Pe baza elementelor de mai sus, având în vedere constatările enunțate în Regulamentul (UE) nr. 452/2011 din 6 mai 2011 de instituire a unei taxe antisubvenție definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (9) și în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) ultima teză din regulamentul de bază, taxa antidumping nu va fi instituită în măsura în care este necesar pentru a se conforma cu norma stabilită în teza respectivă; nivelul taxei antidumping definitive pentru RPC și nivelul la care va fi instituită această taxă se stabilesc după cum urmează:
Societate
Marja de subvenție totală
Din care subvenție la export
Marja de dumping
Marja de prejudiciu
Nivelul taxei compensatorii definitive
Nivelul taxei antidumping definitive
Nivelul taxei antidumping definitive care urmează a fi instituită
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Toate celelalte societăți
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. COLECTAREA DEFINITIVĂ A TAXEI PROVIZORII
(166)
Având în vedere amploarea marjei de dumping constatate, precum și nivelul prejudiciului adus industriei Uniunii și luându-se în considerare faptul că nu au fost instituite măsuri provizorii în ancheta antisubvenție desfășurată în paralel, se consideră necesară colectarea definitivă a sumelor constituite cu titlu de taxă antidumping provizorie, instituită prin regulamentul provizoriu, în limita taxei provizorii instituite.
(167)
Unul dintre producătorii-exportatori chinezp cooperanți a afirmat că colectarea definitivă a taxei provizorii la nivelurile stabilite la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1042/2010 ar reprezenta o încălcare a articolului 10 alineatul (3) a doua teză din regulamentul de bază. Cu toate acestea, astfel cum este clar indicat în prezentul regulament, în special la articolul 1 alineatul (2), taxa definitivă instituită de acest regulament, este, de fapt, mai mare decât taxa provizorie instituită. În aceste circumstanțe, ar trebui ca taxa provizorie la nivelurile stabilite la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1042/2010 să fie colectată în mod definitiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de hârtie cretată de calitate superioară, și anume hârtia sau cartonul cretat pe una sau pe ambele fețe (cu excepția hârtiei kraft și a cartonului kraft), în foi sau în rulouri, cu o greutate de minimum 70 g/m2 și de maximum 400 g/m2 și cu un indice de alb (factor de reflexie) de peste 84 (măsurat conform ISO 2470-1), încadrată în prezent la codurile NC ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 și ex 4810 99 90 (coduri TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 și 4810999020) și originară din Republica Populară Chineză.
Taxa antidumping definitivă nu se aplică în ceea ce privește rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul. Rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul sunt rulouri care, dacă sunt supuse testelor în conformitate cu standardul de încercare ISO 3783:2006 privind determinarea rezistenței la smulgere - metodă cu viteză accelerată utilizând aparatul de încercare de tip IGT (model electric), conduc la un rezultat inferior valorii de 30 N/m în cazul măsurătorilor efectuate în sensul transversal al hârtiei și un rezultat inferior valorii de 50 N/m în cazul măsurătorilor efectuate în sensul mașinii. Taxa antidumping definitivă nu include, de asemenea, hârtia și cartonul multistrat.
(2) Nivelul taxei antidumping definitive se stabilește după cum urmează:
Societate
Nivelul taxei AD
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
39,1 %
Toate celelalte societăți
39,1 %
(3) În ceea ce privește taxa antidumping prevăzută la articolul 1 alineatul (2), pentru Gold East Paper (Jiangsu) Co. și Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. nu se va 12 %, pentru Shangdong Chenming Paper Holdings Limited și Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd nu se va colecta 4 % și pentru toate celelalte societăți nu se va colecta 12 %, în măsura în care suma corespunzătoare se colectează în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 452/2011.
(4) Având în vedere articolul 1 alineatele (2) și (3) de mai sus, se stabilește după cum urmează nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsule descrise la alineatul (1), fabricate de următoarele societăți:
Societate
Nivelul taxei AD
Codul adițional TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC
35,1 %
B013
Toate celelalte societăți
27,1 %
B999
(5) Cu excepția cazului în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Sumele depuse cu titlu de taxă antidumping provizorie în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1042/2010 se colectează definitiv la nivelul prevăzut la articolul 1 din regulamentul respectiv.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 6 mai 2011.