PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. prosince 2011,
kterým se potvrzuje předběžný výpočet průměrných specifických emisí CO2 a cílů pro specifické emise pro výrobce osobních automobilů za kalendářní rok 2010 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009
(Text s významem pro EHP)
(2011/878/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 5 druhý pododstavec a čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 443/2009 je Komise povinna každý rok potvrdit průměrné specifické emise CO2 a cíl pro specifické emise pro každého výrobce osobních automobilů v Unii, jakož i pro každé sdružení výrobců vytvořené v souladu s čl. 7 odst. 7 uvedeného nařízení. Na základě tohoto potvrzení Komise určí, zda výrobci a sdružení splnili požadavky článku 4 uvedeného nařízení. Jestliže je zřejmé, že výrobce nebo sdružení nesplnili svůj cíl pro specifické emise, je Komise podle čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení povinna uložit poplatky za překročení emisí prostřednictvím individuálních rozhodnutí určených dotčeným výrobcům nebo správcům sdružení.
(2)
Podle článku 4 nařízení (ES) č. 443/2009 jsou cíle pro výrobce a sdružení závazné s účinkem od roku 2012. Pro kalendářní roky 2010 a 2011 by však Komise měla vypočítat orientační cíle a podle čl. 8 odst. 6 uvedeného nařízení výrobcům nebo sdružením, jejichž průměrné specifické emise překračují jejich orientační cíle, tuto skutečnost oznámit. Jelikož tyto cíle pro roky 2010 a 2011 budou výrobcům sloužit jako ukazatel úsilí nutného pro dosažení závazného cíle v roce 2012, je vhodné určit průměrné specifické emise výrobců za roky 2010 a 2011 v souladu s požadavky uvedenými v článku 4 druhém odstavci uvedeného nařízení a vzít při tom u každého výrobce v úvahu pouze 65 % vozidel s nejnižšími emisemi.
(3)
Údaje, které se použijí pro výpočet průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise, jsou uvedeny v příloze II části C nařízení (ES) č. 443/2009 a vycházejí z počtu registrací nových osobních automobilů v členských státech během předchozího kalendářního roku. Údaje se získávají z prohlášení o shodě vydaných výrobci nebo z dokumentů obsahujících rovnocenné informace v souladu s čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1014/2010 ze dne 10. listopadu 2010 o sledování a hlášení údajů o registraci nových osobních automobilů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (2).
(4)
Údaje za rok 2010 byly Komisi většinou členských států předány ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 443/2009, tedy do 28. února 2011. Úplné soubory údajů za všechny členské státy však byly Komisi definitivně dány k dispozici teprve do poloviny dubna a následně byly předběžně ověřeny.
(5)
V případech, kdy bylo na základě počátečního ověření jasné, že některé údaje chybějí nebo jsou zjevně nesprávné, se Komise obrátila na dotčené členské státy a údaje příslušným způsobem upravila nebo doplnila, jestliže s tím tyto členské státy souhlasily. Pokud se s některým členským státem nebylo možné dohodnout, předběžné údaje tohoto členského státu upraveny nebyly.
(6)
Dne 29. června 2011 Komise v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009 předběžné údaje zveřejnila a oznámila 89 výrobcům předběžné výpočty jejich průměrných specifických emisí v roce 2010 a jejich cílů pro specifické emise. Výrobci byli požádáni, aby tyto údaje ověřili a oznámili Komisi případné chyby ve lhůtě tří měsíců od obdržení oznámení v souladu s čl. 8 odst. 5 prvním pododstavcem uvedeného nařízení.
(7)
Dne 12. srpna byly na internetových stránkách Komise zveřejněny pokyny k oznámení o chybách v údajích o emisích CO2 z automobilů. Tyto pokyny obsahují formát pro oznámení a je v nich uvedeno, které informace od výrobců Komise potřebuje, aby mohla tyto chyby zohlednit.
(8)
V tříměsíční lhůtě předložilo oznámení o chybách patnáct výrobců. Jeden výrobce úplné oznámení předložil po uplynutí lhůty. Sedm výrobců z uvedených patnácti předložilo oznámení obsahující podrobné informace o chybách a odůvodnění navrhovaných oprav. Zbývajících osm výrobců předložilo souhrnná oznámení, která jen zčásti odpovídala doporučením Komise k formátu a obsahu oznámení. Vedle výrobců, kteří předložili oznámení o chybách, informovalo osm výrobců Komisi, že soubory údajů obsahují chyby, aniž by poskytli jakékoli další informace nebo důkazy o povaze nebo důvodech těchto chyb.
(9)
V případě 73 výrobců, kteří neoznámili žádné chyby v souborech údajů nebo Komisi pouze informovali o chybách v souborech údajů, aniž by předložili nezbytné důkazy, by předběžné údaje a předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise měly být potvrzeny bez úprav.
(10)
Pokud výrobci předložili nezbytné informace a důkazy o existenci chyb v souborech údajů, měla by Komise příslušná oznámení zohlednit a ve vhodných případech změnit předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů.
(11)
Za počet registrací ohlášený Komisi jsou odpovědné výlučně registrační orgány členských států. Jelikož údaje výrobců o prodeji nemusí přesně odpovídat počtu registrací v daném členském státě za dané období, pro účely výpočtu průměrných specifických emisí nelze zohlednit chyby v počtu registrací. Proto by měly být vzaty v úvahu pouze chyby týkající se obsahu souborů údajů o registrovaných vozidlech. V některých případech však výrobci oznámili, že by určité registrace měly být přiřazeny jinému výrobci. Tato nová přiřazení by se měla promítnout do konečných potvrzených souborů údajů.
(12)
Z úplných oznámení vyplývá, že část souborů údajů mohli výrobci označit za správnou a že navrhli opravy těch částí souborů údajů, které bylo možné ověřit. Nicméně 4 až 15 procent souborů údajů sestává z registrací neidentifikovatelných vozidel, u kterých výrobce nemůže ověřit hodnoty jako emise CO2 či hmotnost. To je obvykle způsobeno skutečností, že chybějí informace potřebné pro identifikaci jednotlivých vozidel výrobcem, přesněji identifikační kód sestávající z typu, varianty a verze dotčených vozidel. V malém počtu případů bylo možné registrace přiřadit výrobcům, ale klíčové údaje o emisích CO2 a hmotnosti nebyly k dispozici.
(13)
Komise ověřila opravy navrhované výrobci a podpůrné důkazy. V případech, kdy byly záznamy opraveny buď doplněním chybějící hodnoty, nebo nahrazením nesprávné hodnoty u registrací, které může výrobce ověřit, a opravené hodnoty jsou v souladu s hodnotami vyplývajícími ze zdrojů referenčních údajů, jako jsou údaje z dokumentace schválení typu, jsou takové opravy opodstatněné. Avšak pokud výrobce sice oznámil chyby, ale nenavrhl opravy, přestože tyto chyby mohly být ověřeny a opraveny, a dostatečně nedoložil, že příslušné opravy nelze provést ve tříměsíční lhůtě pro ověření, dané chyby by pro účely konečného výpočtu neměly být zohledněny.
(14)
Pokud jde o registrace, které lze přiřadit výrobcům, ale výrobci je nemohou ověřit, měly by se hodnoty emisí CO2 a hmotnosti uvedené v těchto registracích přesto použít pro výpočet průměrných emisí CO2 a cíle pro specifické mise. Je ovšem nutné vzít v úvahu skutečnost, že výrobci tyto hodnoty nemohou ověřit, a zajistit, aby jejich zahrnutí nemělo záporný dopad na konečné hodnoty stanovené pro dotčené výrobce. V souladu s tím by mělo být u tohoto výpočtu použito chybové rozpětí odpovídající individuální situaci výrobce, popsané a odůvodněné v oznámení o chybách. Přesněji řečeno by se chybové rozpětí mělo vypočítat pro průměrné specifické emise a pro průměrnou hmotnost, protože tyto dva parametry určují vzdálenost každého výrobce od cíle pro specifické emise, tj. jak blízko je výrobce k dosažení svého cíle pro specifické emise.
(15)
Chybové rozpětí by se mělo určit jako rozdíl mezi vzdálenostmi od cíle pro specifické emise, vyjádřenými jako cíle pro specifické emise minus průměrné emise, vypočtenými se zahrnutím a bez zahrnutí registrací, které výrobci nemohou ověřit. Bez ohledu na to, zda je tento rozdíl kladný, nebo záporný, by chybové rozpětí mělo vždy snižovat vzdálenost daného výrobce od cíle.
(16)
Registrace, u kterých vedle identifikačního kódu chybí také hodnoty emisí CO2 nebo hmotnosti, by se pro účely konečného výpočtu průměrných emisí neměly zohlednit.
(17)
Jelikož v roce 2010 proběhlo první ověření údajů podle nařízení (ES) č. 443/2009, je vhodné vzít pro účely plného zohlednění chyb výjimečně v potaz i oznámení, která neobsahují všechny informace požadované Komisí. Chybová rozpětí, která se použijí pro konečné výpočty uvedené v těchto oznámeních, by se však měla vypočítat na základě vlastního posouzení Komise, pokud jde o počet registrací, jež příslušní výrobci nemohou ověřit. Je rovněž vhodné, aby bylo pro účely potvrzení údajů za rok 2010 výjimečně vzato v úvahu oznámení o chybách, které bylo předloženo krátce po uplynutí lhůty.
(18)
Průměrné specifické emise CO2 z nových osobních automobilů registrovaných v roce 2010, cíle pro specifické emise a rozdíl mezi těmito dvěma hodnotami by proto měly být potvrzeny,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro každého výrobce osobních automobilů a každé sdružení výrobců se pro kalendářní rok 2010 potvrzují tyto hodnoty, uvedené v příloze:
a)
cíl pro specifické emise;
b)
průměrné specifické emise CO2, případně upravené o příslušné chybové rozpětí;
c)
rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenech a) a b);
d)
průměrné specifické emise CO2 pro všechny nové osobní automobily;
e)
průměrná hmotnost všech nových osobních automobilů v Unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 20. prosince 2011.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 20 decembrie 2011
prin care se confirmă calculele provizorii privind emisiile specifice medii de CO2 și obiectivele privind emisiile specifice pentru producătorii de autoturisme pentru anul calendaristic 2010, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2011/878/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 de stabilire a standardelor de performanță privind emisiile pentru autoturismele noi, ca parte a abordării integrate a Comunității de a reduce emisiile de CO2 generate de vehiculele ușoare (1), în special articolul 8 alineatul (5) al doilea paragraf și articolul 10 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Comisia este obligată, în conformitate cu articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, să confirme în fiecare an emisiile specifice medii de CO2 și obiectivul privind emisiile specifice pentru fiecare producător de autoturisme din Uniune, precum și pentru fiecare asociație de producători constituită în conformitate cu articolul 7 alineatul (7) din regulamentul respectiv. Pe baza acestei confirmări, Comisia trebuie să stabilească dacă producătorii și asociațiile de producători au respectat cerințele prevăzute la articolul 4 din regulamentul menționat. În cazul în care este evident că un producător sau o asociație de producători nu a reușit să își îndeplinească obiectivul privind emisiile specifice, Comisia este obligată, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din regulamentul respectiv, să stabilească prime pentru emisiile suplimentare prin intermediul unor decizii individuale adresate producătorilor sau administratorilor asociațiilor sau în cauză.
(2)
În conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, obiectivele sunt obligatorii pentru producători și asociații începând cu 2012. Cu toate acestea, pentru anii calendaristici 2010 și 2011, Comisia trebuie să calculeze obiective indicative și, în conformitate cu articolul 8 alineatul (6) din regulamentul în cauză, să informeze producătorii sau asociațiile ale căror emisii specifice medii depășesc nivelul acestor obiective indicative. Dat fiind că obiectivele pentru 2010 și 2011 vor servi drept indicatori pentru producători cu privire la eforturile necesare pentru a atinge obiectivul obligatoriu în 2012, se cuvine să se determine emisiile specifice medii ale producătorilor pentru 2010 și 2011 în conformitate cu cerințele stabilite la articolul 4 al doilea paragraf din regulamentul în cauză și să se ia în considerare numai 65 % dintre vehiculele cu cel mai mic nivel de emisii ale fiecărui producător.
(3)
Datele ce trebuie utilizate pentru calcularea emisiilor specifice medii și a obiectivelor privind emisiile specifice sunt prevăzute în partea C din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 443/2009 și se bazează pe înmatriculările de autoturisme noi efectuate de statele membre pe parcursul anului calendaristic precedent. Datele sunt preluate din certificatele de conformitate emise de producători sau din documentele care furnizează informații echivalente în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1014/2010 din 10 noiembrie 2010 privind monitorizarea și raportarea datelor referitoare la înmatricularea autoturismelor noi în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (2).
(4)
Datele pentru 2010 au fost transmise Comisiei de către majoritatea statelor membre până la data de 28 februarie 2011 menționată la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009. Cu toate acestea, seturile complete de date pentru toate statele membre au fost puse în cele din urmă la dispoziția Comisiei la mijlocul lunii aprilie, fiind ulterior supuse unor verificări provizorii.
(5)
În cazul în care, ca urmare a verificării inițiale, era evident că anumite date lipseau sau că erau vădit incorecte, Comisia a contactat statele membre în cauză și, cu acordul lor, a ajustat sau a completat datele în consecință. În cazul în care nu s-a putut ajunge la un acord cu un stat membru, datele provizorii ale statului membru respectiv nu au fost ajustate.
(6)
La 29 iunie 2011, Comisia a publicat datele provizorii, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, și a informat 89 de producători cu privire la calculele provizorii privind emisiile lor specifice medii în 2010 și la obiectivele lor privind emisiile specifice. Producătorii au fost rugați să verifice datele și să notifice Comisiei eventualele erori în termen de trei luni de la primirea notificării, în conformitate cu articolul 8 alineatul (5) primul paragraf din regulamentul în cauză.
(7)
La 12 august, au fost publicate pe site-ul Internet al Comisiei orientările pentru notificarea erorilor din datele privind emisiile de CO2 generate de autoturisme. Orientările oferă un format de notificare și precizează informațiile care trebuie furnizate de producători pentru a permite Comisiei să ia în considerare erorile respective.
(8)
Cincisprezece producători au prezentat notificări ale unor erori în termenul stabilit de trei luni. Un singur producător a prezentat o notificare completă după expirarea termenului. Șapte din cei cincisprezece producători au prezentat notificări care au inclus informații detaliate privind erorile și justificări ale corectărilor propuse. Restul de opt producători au prezentat notificări sumare care au respectat doar parțial recomandările Comisiei în ceea ce privește formatul și conținutul notificărilor. În afara respectivilor producători care au prezentat notificări ale erorilor, opt producători au informat Comisia că au existat erori în seturile de date, fără însă să furnizeze nicio altă informație sau nicio altă dovadă cu privire la natura sau motivele acelor erori.
(9)
În cazul a 73 de producători care nu au notificat nicio eroare în seturile de date sau care au informat Comisia doar cu privire la erorile din seturile de date fără a furniza dovezile necesare, datele și calculele provizorii referitoare la emisiile specifice medii și la obiectivele privind emisiile specifice trebuie confirmate fără ajustări.
(10)
În cazul în care producătorii au furnizat informațiile și dovezile necesare care dovedesc existența unor erori în seturile de date, Comisia trebuie să ia în considerare notificările respective și, dacă este cazul, să modifice calculele provizorii referitoare la emisiile specifice medii și la obiectivele privind emisiile specifice.
(11)
Numai autoritățile statelor membre însărcinate cu înmatricularea sunt responsabile pentru numărul de înmatriculări raportat Comisiei. Deoarece datele privind vânzările furnizate de producători nu reflectă în mod necesar și neapărat corect numărul de înmatriculări dintr-un stat membru în decursul unei anumite perioade, nu este posibil să se țină cont de erorile referitoare la numărul de înmatriculări pentru calcularea emisiilor specifice medii. Prin urmare, ar trebui să fie luate în considerare numai erorile referitoare la conținuturile seturilor de date pentru vehiculele înmatriculate. Cu toate acestea, în unele cazuri, producătorii au comunicat că unele înmatriculări ar trebui să fie atribuite unui alt producător. Aceste reatribuiri trebuie să se regăsească în seturile finale de date confirmate.
(12)
Din notificările complete rezultă că producătorii au putut identifica o parte din seturile de date ca fiind corecte și că au propus rectificări ale acelor părți din seturile de date care au putut fi verificate. Cu toate acestea, între 4 și 15 % dintre seturile de date reprezintă înmatriculări ale unor vehicule neidentificabile în cazul cărora producătorul nu poate verifica valori de tipul emisiilor de CO2 sau al masei. Această situație se datorează, de obicei, lipsei informațiilor necesare pentru ca producătorul să poată identifica vehiculele individuale, mai precis lipsa codului de identificare format din tipul, modelul și versiunea vehiculelor respective. Într-un număr redus de cazuri, înmatriculările au putut fi atribuite unor producători, fără ca anumite date esențiale privind emisiile de CO2 și masa să fi fost disponibile.
(13)
Comisia a verificat rectificările propuse de producători și documentele justificative. În cazul în care unele intrări au fost rectificate, fie prin introducerea unei valori lipsă, fie prin înlocuirea unei valori incorecte pentru acele înmatriculări care pot fi verificate de producător și dacă valorile rectificate corespund valorilor rezultate din surse de date de referință, cum ar fi datele din documentele de omologare de tip, aceste rectificări sunt justificate. Însă, în cazul în care un producător a notificat erori, dar nu a propus rectificări, cu toate că erorile respective ar fi putut fi verificate și rectificate, și nici nu a demonstrat îndeajuns că aceste rectificări nu au putut fi efectuate în cursul perioadei de verificare de 3 luni, aceste erori nu trebuie luate în considerare în calculul final.
(14)
În cazul înmatriculărilor care pot fi atribuite producătorilor, dar care nu au fost verificate de aceștia, valorile privind emisiile de CO2 și masa incluse în respectivele înmatriculări trebuie utilizate în continuare pentru a calcula emisiile medii de CO2 și obiectivul privind emisiile specifice. Cu toate acestea, este necesar să se ia în considerare faptul că producătorii nu pot verifica aceste valori și să se garanteze că această includere nu are un impact negativ asupra valorilor finale stabilite pentru producătorii în cauză. În consecință, calculului respectiv, care reflectă situația individuală a producătorului astfel cum este descrisă și justificată în notificarea erorilor, trebuie să i se aplice o marjă de eroare. Mai precis, trebuie să se calculeze o marjă de eroare pentru emisiile specifice medii și masa medie, dat fiind că cei doi parametri determină ecartul față de obiectivul privind emisiile specifice al fiecărui producător, altfel spus, cât de aproape este un producător de a atinge obiectivul privind emisiile specifice.
(15)
Marja de eroare trebuie identificată ca diferența dintre ecartul față de obiectivul privind emisiile specifice (exprimată ca media emisiilor scăzută din obiectivele privind emisiile specifice) calculat ținând seama de înmatriculările care nu pot fi verificate de producători și ecartul față de obiectivul privind emisiile specifice calculat fără a ține seama de aceste înmatriculări. Indiferent dacă diferența este pozitivă sau negativă, marja de eroare trebuie să reducă întotdeauna ecartul față de obiectivul producătorului.
(16)
În cazul înmatriculărilor pentru care valorile privind emisiile de CO2 sau masa precum și codul de identificare lipsesc, ele nu trebuie luate în considerare la calculul final al emisiilor medii.
(17)
Având în vedere că exercițiul de verificare din 2010 este primul astfel de exercițiu care urmează să fie întreprins în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 443/2009, se cuvine să se examineze, în mod excepțional, și acele notificări care nu conțineau toate informațiile solicitate de Comisie pentru luarea pe deplin în considerare a erorilor. Marjele de eroare care urmează să fie aplicate calculelor finale menționate în respectivele notificări trebuie, totuși, să fie calculate în funcție de evaluarea Comisiei referitoare la numărul înmatriculărilor care nu pot fi verificate de producătorii în cauză. Totodată, se cuvine, în mod excepțional, să se ia în considerare, pentru confirmarea datelor din 2010, notificarea erorilor care a fost prezentată la scurt timp după expirarea termenului.
(18)
Emisiile specifice medii de CO2 generate de autoturismele noi înmatriculate în 2010, obiectivele privind emisiile specifice și diferența dintre aceste două valori trebuie confirmate în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Următoarele valori indicate în anexă sunt confirmate pentru fiecare producător de autoturisme și pentru fiecare asociație de producători în ceea ce privește anul calendaristic 2010:
(a)
obiectivul privind emisiile specifice;
(b)
emisiile specifice medii de CO2, ajustate, după caz, prin aplicarea marjei de eroare corespunzătoare;
(c)
diferența dintre valorile menționate la literele (a) și (b);
(d)
emisiile specifice medii de CO2 pentru toate autoturismele noi;
(e)
masa medie pentru toate autoturismele noi din Uniune.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 20 decembrie 2011.