PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 905/2011
ze dne 1. září 2011,
kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum týkající se antidumpingových opatření uložených na dovoz některých polyethylentereftalátů (PET) pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2604/2000 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu polyethylentereftalátů (PET) pocházejících mimo jiné z Indie (dále jen „původní šetření“). Na základě přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 (3) konečné antidumpingové clo na dalších pět let. Antidumpingová opatření byla pozměněna nařízením Rady (ES) č. 1286/2008 (4) po částečném prozatímním přezkumu (dále jen „poslední přezkumné šetření“). Opatření byla nastavena na úrovni odstranění újmy a mají podobu zvláštního antidumpingového cla. Sazba cla se pohybuje mezi 87,5 EUR a 200,9 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce a zbytková celní sazba uložená na dovoz od ostatních výrobců činí 153,6 EUR za tunu (dále jen „současná cla“).
(2)
Nařízením (ES) č. 2603/2000 (5) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu PET pocházejících mimo jiné z Indie. Na základě přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007 (6) konečné vyrovnávací clo na dalších pět let. Vyrovnávací opatření byla pozměněna nařízením Rady (ES) č. 1286/2008 po posledním přezkumném šetření. Vyrovnávací opatření mají podobu zvláštního cla. Sazba cla se pohybuje mezi 0 EUR a 106,5 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce a zbytková celní sazba uložená na dovoz od ostatních výrobců činí 69,4 EUR za tunu (dále jen „současná vyrovnávací opatření“).
(3)
Rozhodnutím 2000/745/ES (7) Komise přijala nabídky závazků několika vyvážejících výrobců, přičemž stanovila minimální dovozní cenu (dále jen „závazek“).
1.2 Žádost o přezkum
(4)
Společnost Reliance Industries Limited, indický vyvážející výrobce PET (dále jen „žadatel“), podala žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Žádost byla omezena na dumping a na žadatele. Žadatel zároveň rovněž požádal o přezkum současných vyrovnávacích opatření. Zbytková antidumpingová a vyrovnávací cla jsou použitelná na dovoz výrobků vyrobených žadatelem a prodej žadatele do Unie se řídí závazkem.
(5)
Žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou výši současného cla. Žadatel zejména tvrdil, že se podstatně změnily výrobní náklady společnosti, což vedlo k výrazně nižšímu dumpingovému rozpětí než v době zavedení současných cel. Žadatelem provedené srovnání jeho domácích cen a jeho vývozních cen do Unie naznačovalo, že dumpingové rozpětí bylo výrazně nižší než výše současných cel.
1.3 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(6)
Po konzultaci s poradním výborem Komise dospěla k závěru, že žádost obsahuje dostatečné důkazy prima facie odůvodňující zahájení částečného prozatímního přezkumu (dále jen „tento přezkum“), a zveřejněním oznámení o zahájení (8) v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. června 2010 zahájila v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(7)
Přezkoumávaným výrobkem je polyethylentereftalát (PET) s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20, pocházející z Indie (dále jen „dotčený výrobek“).
(8)
Šetření odhalilo, že dotčený výrobek vyráběný v Indii a prodávaný do Unie je z hlediska fyzikálních a chemických vlastností a užití shodný s výrobkem, jenž se vyrábí a prodává na domácím trhu v Indii. Byl proto vyvozen závěr, že výrobky prodávané na domácím trhu a na vývozních trzích jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Jelikož byl tento přezkum omezen na zjištění dumpingu ve vztahu k žadateli, nebyly učiněny závěry ohledně výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
1.5 Dotčené strany
(9)
O zahájení přezkumu Komise úředně vyrozuměla žadatele, zástupce vyvážející země a sdružení výrobců v Unii. Zúčastněné strany dostaly příležitost, aby písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(10)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(11)
S cílem získat informace, které pro své šetření považovala za nezbytné, zaslala Komise žadateli dotazník a ve lhůtě stanovené k tomuto účelu obdržela odpověď.
(12)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro zjištění dumpingu. Komise provedla inspekci v prostorách žadatele v Bombaji v Indii.
1.6 Období přezkumného šetření
(13)
Šetření dumpingu se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Trvalá povaha údajné změny okolností během období přezkumného šetření
(14)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se posuzovalo, zda se okolnosti týkající se dumpingu podstatně změnily a zda tato změna je trvalé povahy.
(15)
Žadatel tvrdil, že změny jeho běžné hodnoty a vývozních cen od původního šetření, kterým se stanovilo jeho dumpingové rozpětí, vyplynuly z podstatné změny výrobních nákladů. Podle žadatele byla změna jeho výrobních nákladů spojená se snížením cel uplatňovaných na dovoz základní suroviny, kterou používá při výrobním procesu, do Indie. Žadatel dále rovněž tvrdil, že snížení cel vedlo k omezení vývozních pobídek, což způsobilo změnu domácích prodejních cen použitých ke stanovení běžné hodnoty.
(16)
Zjistilo se však, že i přes snížení cel a omezení vývozních pobídek byly domácí prodejní ceny společnosti, jež se použily ke stanovení běžné hodnoty během období přezkumného šetření, vyšší než ceny použité při původním šetření, v němž se stanovilo dumpingové rozpětí žadatele. Vyšší domácí prodejní ceny byly způsobeny mimo jiné vyššími náklady na některé suroviny a jiné vstupy.
(17)
Pokud jde o vývozní ceny do Unie během období přezkumného šetření, tyto ceny byly stanoveny podle čl. 2 odst. 8 a 9 základního nařízení. Přesto se muselo zejména analyzovat, zda existence cenového závazku, podle kterého byl žadatel povinen prodávat výrobek na trh Unie za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena stanovená pro každý měsíc, měla během období přezkumného šetření vliv na vývozní ceny žadatele. Na základě níže uvedených důvodů byl vyvozen závěr, že vývoz do Unie byl cenovým závazkem skutečně ovlivněn. Vzhledem k tomu, že žadatel musel dodržovat minimální dovozní cenu vyplývající z jeho závazku, rozhodl se nevyvážet do Unie během konkrétních měsíců období přezkumného šetření, kdy jeho vývozní ceny na jiné vývozní trhy byly nižší než minimální dovozní cena.
(18)
Bylo konstatováno, že žadatel prodával výrobek do Unie pouze během šesti měsíců období přezkumného šetření. Na druhé straně v průběhu tohoto období prodával výrobky na jiné vývozní trhy, na nichž nemusel splňovat povinnosti stanovené v cenovém závazku. Ukázalo se, že vývozní ceny do třetích zemí během měsíců, kdy žadatel nevyvážel do Unie, byly podstatně nižší než stanovená minimální dovozní cena. S ohledem na výše uvedené skutečnosti lze proto oprávněně předpokládat, že jediným důvodem, proč žadatel ve zbývajících měsících neprodával výrobky do Unie, byla jeho povinnost splňovat své závazky, a nemohl tedy prodávat za cenu nižší, než je stanovená minimální dovozní cena.
(19)
Žadatel popřel zjištění, podle kterého důvod, proč neprodával výrobky na trh Unie, souvisí s existujícím závazkem. Žadatel namítal, že pokud jde o jeho prodej v období přezkumného šetření na jiné velké vývozní trhy, v některých měsících neuskutečnil žádný prodej, a nepravidelný prodej tedy nepředstavoval vlastnost specifickou pro trh Unie. Dále tvrdil, že z měsíčního srovnání dovozních cen dotčeného výrobku do Unie ze všech ostatních vyvážejících zemí a/nebo dovozních cen dotčeného výrobku pocházejícího z Indie s měsíční minimální dovozní cenou společnosti by vyplynulo, že žadatel by byl býval schopen prodávat výrobky do Unie ve všech měsících období přezkumného šetření, aniž by porušil svoje závazky.
(20)
S tvrzeními žadatele nelze souhlasit, neboť společnost na jedné straně soustředila svoji činnost na vybrané jednotlivé trhy, které mají svá specifika a nenaznačují, proč společnost neprodávala do Unie. Na druhé straně žadatelem provedená srovnání vycházela z celkových statistických údajů, zatímco zjištění tohoto přezkumu se zakládají na údajích týkajících se dané společnosti, které mají větší výpovědní hodnotu a jsou spolehlivějším zdrojem, pokud jde o vyvození závěrů. Tvrzení předložená žadatelem rovněž nebyla zcela nesporná, například v některých měsících byly celkové dovozní ceny do Unie skutečně vyšší než minimální dovozní cena, zatímco v jiných obdobích byly celkové dovozní ceny nižší, takže z nich nebylo možné vyvodit žádné obecné závěry. Je však nesporné, že žadatel prodával do Unie pouze v měsících, kdy celkové dovozní ceny do Unie odpovídaly minimální dovozní ceně nebo ji převyšovaly.
(21)
Žadatelovo tvrzení, že pokud by chtěl, mohl během daného šestiměsíčního období, kdy prodával výrobky na jiné vývozní trhy za cenu nižší než jeho minimální dovozní cena, prodávat výrobky na trh Unie, se zamítá jako spekulativní a neopodstatněné. Žadatel nepředložil žádné jiné tvrzení, pokud jde o důvody, proč během uvedených šesti měsíců neprodával výrobky do Unie, když tytéž výrobky zároveň prodával na jiných vývozních trzích za cenu nižší než jeho minimální dovozní cena. Proto byl učiněn závěr, že žadatel během určitého období neprodával výrobky do Unie z důvodu nutnosti splnit své závazky. V důsledku toho nejsou vývozní ceny účtované na trhu Unie v období přezkumného šetření spolehlivé.
(22)
Rovněž byly srovnány prodejní ceny žadatele na trhu Unie a ceny praktikované na jiných vývozních trzích, pro něž neexistoval žádný cenový závazek. Bylo konstatováno, že vývozní ceny na tyto trhy bez závazků ohledně cen byly soustavně nižší po celé období přezkumného šetření.
(23)
Žadatel zpochybnil závěry vyvozené na základě srovnání cen v Unii a na jiných vývozních trzích, přičemž tvrdil, že při analýze podle jednotlivých zemí lze zjistit, že existuje několik dalších vývozních trhů, na nichž jsou účtované ceny, jež převyšují ceny účtované na trhu Unie. V této souvislosti je však podstatnější srovnání průměrných cen než individuální rozdíly při porovnání jednotlivých zemí, které závisí na velikosti trhu, jakož i na zvláštních faktorech spjatých s hospodářskou soutěží, jež na jednotlivých trzích působí.
(24)
V důsledku toho vývozní ceny na třetí trhy lépe odrážejí běžné počínání společnosti při tvorbě cen. Z rozdílu mezi vývozními cenami do Unie a vývozními cenami do zbytku světa vyplývá, že existují silné hospodářské důvody, jež by mohly vést žadatele k tomu, aby prodával do Unie za nižší ceny, pokud by nebyla zavedena minimální dovozní cena. Za těchto okolností se má za to, že jakékoli nově vypočtené dumpingové rozpětí vycházející z vývozních cen do Unie během období přezkumného šetření by takto bylo stanoveno na základě cen, jež se podstatně a trvale nezměnily. Tentýž závěr se týká i žadatelova tvrzení uvedeného v 5. bodě odůvodnění, že ze srovnání jeho domácích cen a jeho vývozních cen do Unie by vyplynulo dumpingové rozpětí nižší než výše současných cel.
(25)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem není splněna podmínka stanovená v čl. 11 odst. 3 základního nařízení, podle které by se okolnosti ohledně dumpingu měly podstatně změnit. K vyrovnání dumpingu je tudíž nutné nadále zachovávat současnou výši opatření.
(26)
Žadatel po poskytnutí informací trval na tom, že ceny, které účtuje na trhu Unie, jsou zcela spolehlivé. Vzhledem k tomu, že se tyto vývozní ceny mezi obdobím původního šetření a obdobím přezkumného šetření podstatně zvýšily, mělo by se mít údajně za to, že i vývozní chování společnosti se během tohoto období podstatně a trvale změnilo. Proto se údajně podstatně a trvale snížilo i dumpingové rozpětí společnosti.
(27)
Dále tvrdil, že trvalá povaha změny okolností není nezbytně rozhodujícím prvkem posouzení, které se má provést po zahájení přezkumu, ale že podstatnější je skutečnost, zda je k vyrovnání dumpingu nutno nadále ukládat clo. Poukázal na základní zásadu stanovenou v čl. 11 odst. 1 základního nařízení a v čl. 11 odst. 1 Antidumpingové dohody WTO, že antidumpingové clo zůstává v platnosti pouze po takovou dobu a v takovém rozsahu, které jsou nezbytné k vyrovnání účinku dumpingu, jenž působí újmu. S ohledem na tuto skutečnost žadatel tvrdil, že při analýze této potřeby by se mělo posoudit do budoucna přinejmenším to, zda je pravděpodobné nebo zda se předpokládá, že dojde k opakovanému výskytu dumpingu na dříve stanovené úrovni.
(28)
V čl. 11 odst. 1 základního nařízení se stanoví, že „antidumpingové clo zůstává v platnosti pouze po takovou dobu a v takovém rozsahu, které jsou nezbytné k vyrovnání účinku dumpingu, jenž působí újmu“. Tato zásada platí i v souvislosti s prozatímními přezkumy, což je i případ stávajícího přezkumu, v souvislosti s nimiž čl. 11 odst. 3 základního nařízení stanoví mimo jiné, že „[…] Prozatímní přezkum se zahájí, jestliže žádost obsahuje dostatečné důkazy o tom, že zachování opatření na vyrovnání dumpingu už není nutné nebo že újma v případě zrušení nebo změny opatření pravděpodobně nebude přetrvávat ani se neobnoví […]“. Ve výše uvedeném ustanovení se stanoví kritérium, které musí být splněno, pokud zúčastněná strana považuje výši opatření za příliš nízkou nebo příliš vysokou a na základě toho požaduje přezkum daných opatření. V souvislosti s postupem po zahájení přezkumu čl. 11 odst. 3 základního nařízení dále výslovně stanoví, že „v rámci šetření podle tohoto odstavce může Komise mimo jiné zkoumat, zda se okolnosti ohledně dumpingu […] podstatně změnily […]. V tomto smyslu se při konečném zjišťování přihlédne ke všem podstatným a náležitě doloženým důkazům“. V čl. 11 odst. 3 se proto stanoví další kritérium k posouzení (tj. podstatná změna okolností) v případě prozatímních přezkumů, které by se mělo během šetření posoudit společně s požadavkem pro zahájení (tj. přezkoumání, zda jsou opatření v současné výši nadále nezbytná), jak tvrdil žadatel.
(29)
Je třeba rovněž poznamenat, že při prozatímních přezkumných šetřeních je běžnou praxí přezkoumat trvalou povahu změněných okolností zjištěných během šetření. V této souvislosti judikatura Tribunálu Evropské unie (9) potvrzuje, že „orgány mají v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců“. Z dostupných důkazů vyplývá, že vývozní ceny účtované žadatelem na trhu Unie neodrážejí skutečnou cenovou politiku žadatele, a proto, jak je uvedeno ve 21. bodě odůvodnění, vývozní ceny účtované na trhu Unie v období přezkumného šetření nejsou spolehlivé, takže každé nově vypočítané dumpingové rozpětí vycházející z těchto cen by tudíž bylo stanovené na základě cen, jež se podstatně a trvale nezměnily, jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění.
(30)
I přes závěr, že se vývozní ceny do Unie podstatně a trvale nezměnily, byla zvážena žadatelova tvrzení a skutečnost, zda jsou k vyrovnání dumpingu i nadále nezbytná opatření v jejich současné výši. V této souvislosti žadatel tvrdil, že jelikož je jeho dumpingové rozpětí podstatně nižší než to, které bylo zjištěno při původním šetření, a jeho vývozní chování na jiných trzích potvrzuje, že změna dumpingového rozpětí odráží vývoj, který je možné odůvodněně očekávat v budoucnosti, je současná výše opatření jednoznačně příliš vysoká. Zjistilo se však, že tato tvrzení nejsou podložená. Za prvé, pokud jde o vývozní chování žadatele na jiných trzích, vyšlo najevo, že v rozporu s tvrzením žadatele uvedeným v jeho žádosti byly ceny při vývozu na tyto trhy v průměru téměř o 10 % nižší než ceny při vývozu do Unie. Mezi tyto vývozní trhy ve třetích zemích patří několik zemí s různou velikostí trhu, přičemž některé z nich pravděpodobně nemají domácí výrobu PET. Tyto trhy tudíž mají své individuální charakteristiky hospodářské soutěže, jež vedou k cenám a vývoji odlišným od cen a vývoje na trhu Unie. Za druhé, i kdyby se zjistilo, že současná výše opatření by se měla změnit, jelikož už není k vyrovnání dumpingu nutná, vzhledem k uvedeným zjištěním nelze s přiměřenou přesností stanovit, jaká by byla vhodná výše, jestliže neexistují spolehlivé vývozní ceny vyplývající z běžných podmínek na trhu Unie a tyto podmínky odrážející.
(31)
Žadatel se na závěr domníval, že by se mohla provést úprava v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení, a zejména s jeho čl. 2 odst. 10 písm. k) pro „rozdíly v jiných činitelích […], pokud se prokáže, že ovlivňují srovnatelnost cen ve smyslu tohoto odstavce“.
(32)
Vzhledem k výše uvedenému závěru, že vývozní ceny se podstatně a trvale nezměnily, nelze stanovit dumpingové rozpětí. Z tohoto důvodu je žádost o úpravu irelevantní, a tudíž se zamítá.
3. UKONČENÍ ŠETŘENÍ
(33)
Vzhledem ke zjištěním, že okolnosti ohledně dumpingu se podstatně a trvale nezměnily, se má za to, že tento přezkum by měl být ukončen beze změny výše cla pro žadatele. Antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 1286/2008 na dovoz PET vyráběných žadatelem by proto měla zůstat nezměněna.
4. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(34)
Žadatel a ostatní dotčené strany byli informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo zamýšleno navrhnout tento přezkum ukončit. Nebyly předloženy žádné připomínky, které by změnily výše uvedený závěr.
5. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(35)
Tento přezkum by proto měl být ukončen beze změny nařízení (ES) č. 192/2007,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz polyethylentereftalátů v současnosti kódu KN 3907 60 20 a pocházejících mimo jiné z Indie se ukončuje beze změny platných opatření.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 1. září 2011.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 905/2011 AL CONSILIULUI
din 1 septembrie 2011
de încheiere a reexaminării intermediare parțiale a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat (PET) originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatul (3),
având în vedere propunerea transmisă de Comisia Europeană după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Măsurile în vigoare
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2604/2000 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de polietilen tereftalat („PET”) originare, între altele, din India („ancheta inițială”). Ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 192/2007 (3), a impus o taxă antidumping definitivă pentru o perioadă suplimentară de cinci ani. Măsurile antidumping au fost modificate prin Regulamentul (CE) nr. 1286/2008 al Consiliului (4) în urma unei reexaminări intermediare parțiale („ultima anchetă de reexaminare”). Măsurile au fost stabilite la nivelul de eliminare a prejudiciului și au constat în taxe antidumping specifice. Nivelul taxei se încadrează între 87,5 EUR și 200,9 EUR per tonă pentru producătorii indieni desemnați individual, nivelul taxei reziduale aplicabile importurilor de la alți producători ridicându-se la 153,6 EUR per tonă („taxele actuale”).
(2)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2603/2000 (5), Consiliul a instituit o taxă compensatorie definitivă la importurile de PET originar, între altele, din India. Ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 193/2007 (6), a impus o taxă compensatorie definitivă pentru o perioadă suplimentară de cinci ani. Măsurile compensatorii au fost modificate prin Regulamentul (CE) nr. 1286/2008 în urma ultimei anchete de reexaminare. Măsurile compensatorii constau într-o taxă specifică. Nivelul taxei se încadrează între 0 EUR și 106,5 EUR per tonă pentru producătorii indieni desemnați individual, nivelul taxei reziduale aplicabile importurilor de la alți producători ridicându-se la 69,4 EUR per tonă („măsurile compensatorii actuale”).
(3)
Prin Decizia 2000/745/CE (7), Comisia a acceptat ofertele de angajament („angajamentul”) ale mai multor producători-exportatori care stabilesc un preț minim de import („PMI”).
1.2. Cererea de reexaminare
(4)
S-a înaintat o cerere de reexaminare intermediară parțială, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, de către Reliance Industries Limited, un producător-exportator indian de PET („solicitantul”). Obiectul cererii s-a limitat la stabilirea dumpingului în ceea ce îl privește pe solicitant. Totodată, acesta a solicitat și reexaminarea măsurilor compensatorii actuale. Taxele reziduale antidumping și compensatorii se aplică la importurile de produse fabricate de solicitant, iar vânzările efectuate de solicitant către Uniune sunt guvernate de angajament.
(5)
Solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea taxei actuale la nivelul ei actual nu mai este necesară pentru a compensa dumpingul. Mai exact, solicitantul a susținut că au intervenit modificări semnificative privind costurile de producție ale societății comerciale și că, de la instituirea măsurilor existente, aceste modificări au determinat o marjă de dumping substanțial mai mică. O comparație făcută de solicitant între prețurile practicate de el pe piața autohtonă și prețurile sale la exportul către Uniune a indicat că marja de dumping ar fi substanțial mai mică față de nivelul actual la care se aplică taxele.
1.3. Deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale
(6)
În urma consultării Comitetului consultativ și după ce a constatat că există suficiente elemente de probă prima facie care să justifice deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale („prezenta reexaminarea”), Comisia a anunțat, printr-un aviz de deschidere publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (8) la 10 iunie 2010, deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, limitată la examinarea dumpingului în privința solicitantului.
1.4. Produsul în cauză și produsul similar
(7)
Produsul care face obiectul reexaminării este polietilenul tereftalat (PET), cu o viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și originar din India („produsul în cauză”).
(8)
Ancheta a indicat faptul că produsul în cauză produs în India și vândut către Uniune prezintă aceleași caracteristici fizice și chimice și este destinat acelorași utilizări ca produsul fabricat și vândut pe piața internă din India. Prin urmare, s-a constatat că produsele vândute pe piața internă și de export sunt produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază. Întrucât prezenta reexaminare se limita la stabilirea dumpingului în ceea ce îl privește pe solicitant, nu s-a ajuns la nicio constatare cu privire la produsul fabricat și vândut de către industria Uniunii pe piața din Uniune.
1.5. Părțile interesate
(9)
Comisia a informat oficial solicitantul, reprezentanții țării exportatoare și asociația producătorilor din Uniune cu privire la deschiderea reexaminării. Părților interesate li s-a dat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(10)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.
(11)
Pentru a obține informațiile considerate necesare anchetei sale, Comisia a trimis un chestionar solicitantului și a primit răspunsul în termenul stabilit în acest scop.
(12)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea dumpingului. Comisia a efectuat vizite de verificare la sediul solicitantului din Mumbai, India.
1.6. Perioada anchetei de reexaminare
(13)
Ancheta privind dumpingul s-a referit la perioada cuprinsă între 1 aprilie 2009 și 31 martie 2010 („perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”).
2. REZULTATELE ANCHETEI
2.1. Caracterul durabil al pretinselor schimbări de circumstanțe observate în cursul PAR
(14)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă circumstanțele referitoare la dumping s-au schimbat în mod semnificativ și dacă această schimbare are un caracter durabil.
(15)
Solicitantul a afirmat că schimbările intervenite în valoarea sa normală și în prețurile de export, de la ancheta inițială care a stabilit marja sa de dumping, erau cauzate de o schimbare semnificativă a costurilor de producție. El a susținut că schimbarea costurilor sale de producție era legată de reducerea taxelor de export aplicabile importurilor în India de materie primă folosită în procesul său de producție. Mai mult, solicitantul a afirmat, de asemenea, că reducerea taxelor vamale a dus la o reducere a stimulentelor la export care au dus la schimbarea prețurilor de vânzare pe piața internă utilizate pentru determinarea valorii normale.
(16)
Totuși, s-a constatat că, în pofida reducerii taxelor vamale și a stimulentelor la export, prețurile de vânzare pe piața internă ale societății, utilizate pentru determinarea valorii normale în cursul PAR erau mai mari decât prețurile utilizate în cadrul anchetei inițiale care a stabilit marja de dumping a solicitantului. Prețurile mai ridicate ale vânzărilor pe piața internă se datorau, între altele, costurilor sporite ale unor materii prime și altor inputuri.
(17)
În ceea ce privește prețurile de export către Uniune în cursul PAR, acestea au fost determinate în temeiul articolului 2 alineatele (8) și (9) din regulamentul de bază. Cu toate acestea, a trebuit să se examineze cu precădere dacă existența unui angajament de preț în cadrul cărui solicitantul era obligat să își vândă produsul pe piața din Uniune la un preț superior PMI stabilit pentru fiecare lună în PAR a influențat prețurile de export ale solicitantului. Din motivele de mai jos, s-a constatat că exporturile către Uniune au fost, într-adevăr, influențate de angajamentul de preț. În această privință, dat fiind că solicitantul a trebuit să respecte obligațiile angajamentului PMI, acesta a ales să nu exporte către Uniune în anumite luni din cursul PAR când prețurile sale de export către alte piețe de export erau inferioare PMI.
(18)
S-a constatat că solicitantul și-a vândut produsul către Uniune numai în cursul a șase luni din PAR. Pe de altă parte, acesta a vândut produse în cursul întregii perioade către alte piețe de export unde nu trebuia să respecte obligațiile fixate în angajamentul de preț. S-a observat că prețurile de export către țări terțe în lunile în care solicitantul nu a exportat către Uniune erau în mod semnificativ mai joase decât PMI stabilite. În consecință, în lumina celor de mai sus, se poate presupune, în mod rezonabil, că unicul motiv pentru care solicitantul nu și-a vândut produsele către Uniune în lunile rămase a fost acela că trebuia să respecte angajamentul și nu putea să vândă sub PMI stabilit.
(19)
Solicitantul a contestat constatarea potrivit căreia motivul pentru care nu a vândut produsele către Uniune era legat de angajamentul existent. Solicitantul a susținut că, în ceea ce privește vânzările sale în cursul PAR către alte piețe mari de export, au existat luni în care nu a făcut vânzări și că, prin urmare, vânzările neregulate nu reprezentau un aspect specific al pieței din Uniune. Acesta a susținut, de asemenea, că o comparație lunară a prețurilor de import în Uniune ale produsului în cauză din toate celelalte țări exportatoare și/sau prețurile de import ale produsului în cauză originar din India cu PMI lunar al societății ar arăta că solicitantul ar fi fost capabilă să vândă produsele către Uniune în toate lunile din PAR fără să-și încalce angajamentul.
(20)
Argumentele solicitantului nu pot fi acceptate întrucât, pe de o parte, societatea și-a concentrat activitatea pe piețe individuale selecționate care sunt guvernate de propriile lor specificități de piață și nu oferă indicații cu privire la motivul pentru care societatea nu a vândut către Uniune. Pe de altă parte, comparațiile făcute de solicitant se bazau pe date statistice generale, în timp ce constatările prezentei reexaminări se bazează pe date specifice societății, ceea ce reprezintă o sursă mult mai relevantă și mai fiabilă pentru stabilirea unor constatări. De asemenea, argumentele prezentate de solicitant nu erau valide în totalitate, de exemplu, în anumite luni, prețurile generale de import către Uniune erau într-adevăr mai mari decât PMI, în timp ce în alte perioade prețurile generale de import erau mai mici, neputându-se obține constatări generale pornind de la acestea. Totuși, este neîndoielnic faptul că solicitantul a efectuat vânzări către Uniune numai în lunile în care prețurile generale către Uniune erau la același nivel sau mai mari decât PMI.
(21)
Argumentul solicitantului, precum că ar fi putut, dacă ar fi dorit, să vândă produse pe piața din Uniune în timpul celor șase luni în care vindea produse pe alte piețe de export la un preț inferior propriului său PMI, este respins ca fiind de natură speculativă și nefondată. Solicitantul nu a prezentat nici un alt argument referitor la motivele pentru care nu a vândut produse către Uniune în timpul celor șase luni în cauză în timp ce, în respectiva perioadă, vindea aceleași produse pe alte piețe de export la un preț inferior propriului său PMI. Prin urmare, s-a constatat că solicitantul nu și-a vândut produsele către Uniune în cursul unei anumite perioade din cauza necesității de a respecta obligațiile legate de angajament. În consecință, prețurile de export pretinse pe piața din Uniune în cursul PAR nu sunt fiabile.
(22)
S-a efectuat, de asemenea, o comparație între prețurile de vânzare ale solicitantului către piața din Uniune și prețurile realizate pe alte piețe de export pentru care nu existau angajamente de preț. S-a observat faptul că prețurile de export către acele piețe fără obligații de angajament de preț erau în mod considerabil mai mici pe toată durata PAR.
(23)
Solicitantul a pus sub semnul întrebării constatările rezultate din compararea prețurilor de pe piața din Uniune și de pe alte piețe de export, declarând că o analiză efectuată la nivelul fiecărei țări ar dovedi că există alte piețe de export în care prețurile practicate sunt superioare celor aplicate pe piața Uniunii. În această privință, totuși, compararea prețurilor medii este mai relevantă decât diferențele individuale observate prin comparație cu fiecare țară care sunt legate de dimensiunea, precum și de factorii competitivi distinctivi existenți pe acele piețe individuale.
(24)
În consecință, prețurile de export pe piețele terțe reflectă mai bine practicile normale ale societății în materie de prețuri. Diferența de preț între prețurile de export către Uniune și prețurile de export către restul lumii indică faptul că există argumente economice solide care incită solicitantul să vândă la prețuri inferioare către Uniune dacă nu ar exista PMI. În aceste circumstanțe, se consideră că orice nouă marjă de dumping calculată pe baza prețurilor de export către Uniune în cursul PAR ar fi, astfel, definită pe baza unor prețuri care nu s-au schimbat în mod semnificativ și nici durabil. Aceeași constatare se aplică afirmației solicitantului, menționată la considerentul 5, potrivit căreia o comparare a prețurilor sale pe piața internă și a prețurilor sale de export către Uniune ar indica o marjă de dumping inferioară nivelului actual al taxelor.
(25)
În lumina celor de mai sus, condiția fixată la articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază cu privire la schimbarea semnificativă a circumstanțelor referitoare la dumping nu este îndeplinită. Prin urmare, impunerea în continuare a măsurilor la nivelul lor actual este necesară pentru contrabalansarea dumpingului.
(26)
În urma informațiilor comunicate, solicitantul a insistat asupra faptului că prețurile sale pretinse pe piața din Uniune erau absolut fiabile. Întrucât aceste prețuri de export au crescut în mod semnificativ între perioada anchetei inițiale și PAR, practicile la export ale societății ar trebui să fie considerate, de asemenea, ca fiind schimbate în mod semnificativ și durabil în cursul acestei perioade. Prin urmare, se susține că marja de dumping a societății ar fi fost, de asemenea, redusă în mod semnificativ și durabil.
(27)
Solicitantul a afirmat, în plus, că schimbarea durabilă a circumstanțelor nu este, în mod necesar, elementul determinant al evaluării care urmează să fie efectuată după deschiderea unei reexaminări ci este mai relevant dacă este necesară menținerea taxei pentru compensarea dumpingului. Acesta s-a referit la principiul fundamental stabilit la articolul 11 alineatul (1) din regulamentul de bază și la articolul 11.1 din acordul antidumping al OMC, potrivit căruia măsurile antidumping nu rămân în vigoare decât pe durata și în măsura necesare pentru compensarea dumpingului care provoacă prejudicii. În această privință, solicitantul a invocat faptul că analiza necesității ar trebui să fie o evaluare prospectivă care ar cere cel puțin reapariția probabilă a dumpingului la nivelul stabilit în prealabil.
(28)
Articolul 11 alineatul (1) din regulamentul de bază prevede că „O măsură antidumping nu rămâne în vigoare decât pe perioada și în măsura necesare pentru a contrabalansa un dumping care cauzează un prejudiciu”. Acest principiu se aplică tratamentului reexaminărilor intermediare, precum în cazul de față, în care articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază prevede, printre altele, că „[…]O reexaminare intermediară se efectuează atunci când cererea conține suficiente elemente de probă care dovedesc că menținerea măsurii nu mai este necesară pentru a contrabalansa dumpingul și/sau continuarea sau reapariția prejudiciului ar fi improbabilă în cazul în care măsura ar fi eliminată sau modificată[…]”. Prevederea de mai sus fixează criteriul care trebuie respectat atunci când o parte interesată consideră că nivelul măsurilor este prea redus sau prea ridicat și cere, în consecință, reexaminarea respectivelor măsuri. Atunci când o astfel de reexaminare este deschisă, articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază continuă și prevede în mod clar că „în cadrul anchetelor efectuate în temeiul prezentului alineat, Comisia poate, printre altele, examina dacă circumstanțele referitoare la dumping […] s-au schimbat semnificativ […]. În acest sens, se ține seama în cadrul determinării finale de toate elementele de probă pertinente și documentate corespunzător”. Astfel, articolul 11 alineatul (3) prevede un criteriu de evaluare suplimentar (și anume analizând necesitatea unei schimbări semnificative a circumstanțelor) în cazul reexaminărilor intermediare care ar trebui să fie luate în considerație în timpul anchetei, în afară de cerința de deschidere (și anume, aprecierea dacă măsurile la nivelul actual mai sunt necesare), astfel cum a declarat solicitantul
(29)
Ar trebui să se ia notă, de asemenea, că este o practică normală în cursul anchetelor de reexaminare intermediare să se examineze caracterul durabil al circumstanțelor schimbate constate în cursul anchetei. Într-adevăr, în acest sens, jurisprudența Tribunalului Uniunii Europene (9) confirmă că „instituțiile dispun de o mare putere de apreciere, inclusiv capacitatea de a recurge la o evaluare prospectivă a politicii prețurilor exportatorilor în cauză, în cadrul examinării de către acestea a necesității menținerii măsurilor existente”. Elementele de probă disponibile arată că prețurile de export practicate de solicitant pe piața din Uniune nu reflectă adevărata politică de prețuri a solicitantului și că, prin urmare, astfel cum s-a constatat la considerentul 21, prețurile de export practicate pe piața din Uniune în cursul PAR nu sunt fiabile și, în consecință, orice nouă marjă de dumping bazată pe aceste prețuri ar fi stabilită pe baza unor prețuri care nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, conform celor menționate în considerentul 24.
(30)
În pofida constatării potrivit căreia prețurile de export către Uniune nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, s-a acordat atenție argumentelor solicitantului și chestiunii dacă măsurile la nivelul lor actual mai sunt necesare pentru a contrabalansa dumpingul. În această privință, solicitantul a afirmat că, întrucât marja sa de dumping ar fi în mod semnificativ mai mică decât cea constatată în cursul anchetei inițiale și că practicile sale la export către alte piețe ar confirma că schimbarea marjei de dumping reflectă tendința care poate fi așteptată, în mod rezonabil, pe viitor, nivelul actual al măsurilor este, în mod clar, excesiv. Totuși, s-a constatat că aceste argumente nu erau susținute de fapte. Mai întâi, în ceea ce privește practicile solicitantului la exportul pe alte piețe, s-a constatat că, în mod contrar afirmațiilor făcute în cererea solicitantului, prețurile de pe aceste piețe erau, în medie, aproape cu 10 % inferioare celor de pe piața din Uniune. Aceste alte piețe de export din țările terțe includ țări ale căror piețe au dimensiuni diferite, unele dintre ele fiind puțin susceptibile de a deține o producție internă de PET. Aceste piețe sunt, deci, definite prin propriile lor caracteristici de concurență, care implică prețuri și tendințe diferite de cele de pe piața din Uniune. În al doilea rând, ținând cont de aceste constatări, chiar dacă s-ar constata că nivelul actual al măsurilor ar trebui să fie schimbat pe motivul că nu ar mai fi necesar să se contrabalanseze dumpingul, nu este posibil să se determine cu suficientă precizie care ar fi nivelul adecvat în absența unor prețuri de export fiabile care decurg din și reflectă condițiile normale de pe piața din Uniune.
(31)
În sfârșit, solicitantul a considerat că se putea efectua o ajustare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază și în special la litera (k) din acesta pentru „diferențele aferente altor factori […] în cazul în care se demonstrează că aceste diferențe afectează comparabilitatea prețurilor, astfel cum se cere în prezentul alineat”.
(32)
Ținând seama de constatarea de mai sus, potrivit căreia prețurile de export nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, nu este posibil să se stabilească o marjă de dumping. Din acest motiv, cererea de ajustare nu este pertinentă, deci se respinge.
3. ÎNCHEIEREA ANCHETEI
(33)
În lumina constatărilor care confirmă faptul că circumstanțele dumpingului nu s-au schimbat în mod semnificativ și durabil, se consideră că prezenta reexaminare ar trebui încheiată fără a se modifica nivelul taxei pentru solicitant. Prin urmare, măsurile antidumping instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1286/2008 privind importurile de polietilen tereftalat produs de solicitant nu ar trebui modificate.
4. COMUNICAREA
(34)
Atât solicitantul, cât și celelalte părți în cauză au fost informate cu privire la faptele și la considerentele esențiale pe baza cărora s-a intenționat să se propună încheierea prezentei reexaminări. Observațiile primite nu au fost de natură să modifice constatarea formulată mai sus.
5. DISPOZIȚIE FINALĂ
(35)
Prezenta reexaminare ar trebui încheiată, prin urmare, fără efectuarea vreunei modificări la Regulamentul (CE) nr. 192/2007,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Reexaminarea intermediară parțială a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și care sunt originare, printre altele, din India se încheie fără modificarea măsurilor în vigoare.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 1 septembrie 2011.