NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2011
ze dne 29. července 2011,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 písm. c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Nařízení rovněž obsahuje ustanovení pro stanovení konečného bodu výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně už nevztahují požadavky uvedeného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Dánsko předložilo žádost o stanovení konečného bodu pro rybí tuk, který se používá k výrobě léčivých přípravků. Protože se tento rybí tuk získává z materiálu kategorie 3 a zpracovává se za přísných podmínek, měl by se pro tento tuk stanovit konečný bod. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a příloha XIII uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
Nařízení (EU) č. 142/2011 převzalo ustanovení zavedená k provedení nařízení (ES) č. 1774/2002 a rozhodnutí Komise 2003/324/ES (3), jimiž se zejména umožňuje Estonsku, Lotyšsku a Finsku krmení některých kožešinových zvířat zpracovanými živočišnými bílkovinami, které byly získány z těl zvířat téhož druhu nebo z jejich částí, zejména lišek. Příloha II by měla být změněna tak, aby se umožnilo krmení obou běžně chovaných druhů, tj. lišky obecné (Vulpes vulpes), která je v současnosti uvedená na seznamu, a lišky polární (Alopex lagopus) tímto materiálem, protože rozhodnutí 2003/324/ES bylo zrušeno nařízením (EU) č. 142/2011.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví některá pravidla pro tlakovou sterilizaci a prováděcí opatření, která se mají přijmout pro další zpracovatelské metody, které se musí uplatnit pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, aby při použití nebo neškodném odstraňování těchto produktů nevznikla rizika nepřijatelná pro zdraví lidí a zvířat. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 standardní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 umožňuje neškodné odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů alternativními metodami, pokud byly tyto metody povoleny na základě posouzení jejich schopnosti snižovat rizika pro zdraví lidí a zvířat na míru, která je pro příslušnou kategorii produktů živočišného původu alespoň rovnocenná standardním zpracovatelským metodám. Nařízení (ES) č. 1069/2009 také stanoví, že má být přijat standardní formát žádostí o alternativní metody. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 alternativní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijal s ohledem na takové alternativní metody tři stanoviska: vědecké stanovisko přijaté dne 21. ledna 2009 k projektu zkoumání alternativ k systémům likvidace kadáverů použitím kontejnerového systému (4) (dále jen „kontejnerový systém“), vědecké stanovisko přijaté dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem (5) a vědecké stanovisko přijaté dne 22. září 2010 k žádosti společnosti Neste Oil o novou alternativní metodu neškodného odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu (6).
(8)
Projekt kontejnerového systému navrhuje hydrolýzu kadáverů prasat a dalších vedlejších produktů živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství, která se uskutečňuje v uzavřeném kontejneru na území hospodářství. Po určité době se získané hydrolyzované materiály neškodně odstraňují, a to přednostně spalováním nebo zpracováním v souladu s hygienickými pravidly pro vedlejší produkty živočišného původu.
(9)
Projekt kontejnerového systému dále navrhuje druhou možnost, kdy se kadávery prasat a další vedlejší produkty živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství před jejich neškodným odstraněním drtí a následně pasterizují.
(10)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 21. ledna 2009 ke kontejnerovému systému dospěl k závěru, že poskytnuté informace nejsou dostačujícím podkladem pro to, aby mohla být tato druhá možnost považována za bezpečný způsob neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu z prasat. Pokud jde o první možnost založenou na hydrolýze, úřad EFSA také nebyl schopen předložit konečné posouzení. Uvedl však, že by hydrolyzovaný materiál neměl představovat další riziko, pokud by se dále zpracovával v souladu s hygienickými předpisy pro materiály kategorie 2.
(11)
Proto by se měla hydrolýza vedlejších produktů živočišného původu na území hospodářství povolit za podmínek, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo na zvířata a které nemají nepříznivý účinek na životní prostředí. Zejména by se měla hydrolýza, jako třetí možnost, provádět v uzavřeném a nepropustném kontejneru, který je oddělený od hospodářských zvířat na stejném území. Protože však metoda hydrolýzy není zpracovatelskou metodou, neměly by se na ni vztahovat zvláštní podmínky pro zpracování vedlejších produktů živočišného původu v těchto zařízeních. Kontejner by se měl pravidelně a pod úředním dohledem kontrolovat na nepřítomnost koroze, aby se zabránilo úniku materiálů do země.
(12)
Schopnost metody hydrolýzy snížit možná zdravotní rizika se ještě neprokázala. Proto by se měla zakázat každá manipulace s hydrolyzovaným materiálem nebo jeho použití mimo spalování a spoluspalování, po předchozím zpracování nebo bez něj, nebo neškodné odstraňování na povolené skládce, kompostování nebo přeměna na bioplyn, pokud každé ze tří posledně uvedených možností předchází tlaková sterilizace.
(13)
Španělsko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko a Spojené království vyjádřily zájem o to, aby se jejich provozovatelům povolila metoda hydrolýzy. Příslušné orgány uvedených členských států potvrdily, že se u těchto provozovatelů mají uskutečnit přísné kontroly, aby se zabránilo možným zdravotním rizikům.
(14)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem dospěl k závěru, že by se navrhované smíchání vápna s hnojem mohlo považovat za bezpečný postup inaktivace příslušných bakteriálních a virových patogenních původců s ohledem na zamýšlenou aplikaci získaného produktu, tedy uvedené směsi vápna s hnojem, na půdu. Protože použití prokázalo účinnost postupu jenom při použití konkrétního míchacího zařízení, úřad EFSA doporučil, aby se v případě, že je pro postup použito odlišné míchací zařízení, provedlo na základě měření pH, času a teploty ověření, které by mělo prokázat, že použitím odlišného míchacího zařízení je dosaženo rovnocenné inaktivace patogenních původců.
(15)
Ověření podle uvedených zásad by se mělo provést v případě, že je nehašené vápno (CaO), které bylo použito pro postup posouzený úřadem EFSA, nahrazeno dolomitickým vápnem (CaOMgO).
(16)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 22. září 2010 ke katalytickému procesu sestávajícímu z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv dospěl k závěru, že proces lze považovat za bezpečný, pokud se tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 2 a kategorie 3 použijí jako výchozí materiály a současně se uvedené tavené/škvařené tuky zpracují v souladu se standardními metodami zpracování vedlejších produktů živočišného původu. Na základě předložených důkazů však nebylo možné rozhodnout, zda dokáže tento postup také zmírnit možná rizika TSE, která mohou představovat tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 1. Proto by se měl katalytický proces sestávající z několika kroků povolit v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 2 a kategorie 3, ale měl by se zamítnout v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1. Přestože takové zamítnutí nebrání žadateli předložit úřadu EFSA další důkazy pro nové posouzení, používání tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1 pro uvedený proces by mělo být až do takového posouzení zakázané.
(17)
Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být změněna s ohledem na závěry uvedených tří vědeckých stanovisek úřadu EFSA.
(18)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí prováděcích opatření týkajících se přeměny vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn nebo kompost. Pokud se v zařízení na výrobu bioplynu nebo v zařízení na kompostování mísí vedlejší produkty živočišného původu s materiály neživočišného původu nebo s jinými materiály, na které se nevztahuje uvedené nařízení, měl by mít příslušný orgán možnost povolit odběr reprezentativních vzorků po pasterizaci a před smísením, aby se otestoval jejich soulad s mikrobiologickými kritérii. Odběr těchto vzorků by měl prokázat, že pasterizace vedlejších produktů živočišného původu zmírnila mikrobiologická rizika u vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně.
(19)
Příloha V nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(20)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí standardního formátu žádostí o alternativní metody používání nebo neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Uvedený formát mají používat zainteresované subjekty při předkládání žádosti o povolení takových metod.
(21)
Úřad EFSA přijal na žádost Komise dne 7. července 2010 vědecké stanovisko s prohlášením o technické pomoci s formátem žádostí o nové alternativní metody týkající se vedlejších produktů živočišného původu (7). V uvedeném prohlášení úřad EFSA zejména doporučuje dále vyjasnit informace, které by zainteresované subjekty měly uvést při předložení žádosti o nové alternativní metody.
(22)
S ohledem na doporučení v uvedeném vědeckém stanovisku by měl být standardní formát žádostí o nové alternativní metody uvedený v příloze VII nařízení (EU) č. 142/2011 změněn.
(23)
Protože obnovitelná paliva získaná katalytickým procesem sestávajícím z několika kroků je možno vyrobit i z dovezených tavených/škvařených tuků, měly by se vyjasnit požadavky na dovoz těchto tuků a podmínky uvedené ve veterinárním osvědčení, které musí doprovázet zásilky tavených/škvařených tuků v místě vstupu do Unie, kde se provádějí veterinární kontroly. Přílohy XIV a XV nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(24)
V souladu s tím by proto měl být změněn článek 3 a přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI.
(25)
Po vstupu tohoto nařízení v platnost by se mělo poskytnout přechodné období, aby se umožnil plynulý dovoz tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, do Unie, jak stanoví nařízení (EU) č. 142/2011 před změnami zavedenými tímto nařízením.
(26)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno g) nahrazuje tímto:
„g)
kožešinu, která splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole VIII přílohy XIII;
h)
rybí tuk určený k výrobě léčivých přípravků, který splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole XIII přílohy XIII;
i)
benzin a paliva, které splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV.“
2)
Přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 31. ledna 2012 se budou pro dovoz do Unie dále přijímat zásilky tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, k nimž je přiloženo veterinární osvědčení, které bylo podepsáno a vyplněno v souladu se vzorem stanoveným v kapitole 10 (B) přílohy XV nařízení (EU) č. 142/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato osvědčení byla vyplněna a podepsána před 30. listopadem 2011.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. července 2011.
REGULAMENTUL (UE) NR. 749/2011 AL COMISIEI
din 29 iulie 2011
de modificare a Regulamentului (UE) nr. 142/2011 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman și de punere în aplicare a Directivei 97/78/CE a Consiliului în ceea ce privește anumite probe și produse care sunt scutite de la controalele sanitar-veterinare la frontieră în conformitate cu directiva menționată
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1774/2002 (1), în special articolul 5 alineatul (2), articolul 15 alineatul (1) litera (c), articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf, articolul 20 alineatele (10) și (11), articolul 41 alineatul (3) primul și al treilea paragraf, articolul 42 alineatul (2) și articolul 45 alineatul (4),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 stabilește normele publice și sanitare aplicabile subproduselor de origine animală și produselor derivate cu scopul de a preveni și a reduce la minimum riscurile pe care produsele respective le pot prezenta pentru sănătatea publică și sănătatea animalelor. De asemenea, acesta prevede stabilirea unui punct final al lanțului de prelucrare a anumitor produse derivate, dincolo de care acestea nu mai fac obiectul cerințelor regulamentului respectiv.
(2)
Regulamentul (UE) nr. 142/2011 al Comisiei din 25 februarie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman și de punere în aplicare a Directivei 97/78/CE a Consiliului în ceea ce privește anumite probe și produse care sunt scutite de la controalele sanitar-veterinare la frontieră în conformitate cu directiva menționată (2) stabilește norme de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1069/2009, inclusiv norme privind stabilirea de puncte finale pentru anumite produse derivate.
(3)
Danemarca a transmis o cerere de stabilire a unui punct final pentru uleiul de pește care este utilizat la producerea de medicamente. Întrucât acest tip de ulei de pește este derivat din materiale de categoria 3 și este prelucrat în condiții stricte, ar trebui să se stabilească un punct final pentru uleiul respectiv. Prin urmare, Regulamentul (UE) nr. 142/2011 și anexa XIII la acesta ar trebui modificate în consecință.
(4)
Regulamentul (UE) nr. 142/2011 prevede dispoziții care au fost introduse pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1774/2002 și a Deciziei 2003/324/CE a Comisiei (3) și care permit, în special, utilizarea în Estonia, Letonia și Finlanda, în hrana anumitor animale de blană, a proteinelor animale prelucrate obținute din cadavre sau părți ale cadavrelor animalelor din aceeași specie, în special vulpi. Anexa II ar trebui modificată pentru a permite folosirea acestor materiale în hrana celor două specii crescute în mod obișnuit, vulpea roșie (Vulpes vulpes), aflată în prezent pe listă, și vulpea polară (Alopex lagopus), întrucât Decizia 2003/324/CE a fost abrogată prin Regulamentul (UE) nr. 142/2011.
(5)
Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 stabilește anumite norme pentru sterilizarea prin presiune și prevede măsuri de punere în aplicare ce trebuie să fie adoptate pentru alte metode de prelucrare și care trebuie să se aplice subproduselor de origine animală sau produselor derivate, astfel încât să se elimine posibilitatea apariției oricărui risc inacceptabil pentru sănătatea publică sau sănătatea animalelor la momentul utilizării sau eliminării acestor produse. De asemenea, anexa IV la Regulamentul (UE) nr. 142/2011 stabilește metode de prelucrare standard pentru instalațiile de prelucrare și pentru alte anumite instalații și unități.
(6)
Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 permite eliminarea sau utilizarea de subproduse de origine animală sau produse derivate prin metode alternative, cu condiția ca aceste metode să fi fost autorizate pe baza unei evaluări a capacității lor de a reduce riscurile pentru sănătatea publică și pentru sănătatea animalelor până la un nivel cel puțin echivalent, pentru categoria de subproduse de origine animală în cauză, nivelului garantat de metodele de prelucrare standard. Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 prevede, de asemenea, adoptarea unui format standard al cererilor de autorizare a metodelor alternative. De asemenea, anexa IV la Regulamentul (UE) nr. 142/2011 stabilește metode de prelucrare alternative pentru instalațiile de prelucrare și pentru alte anumite instalații și unități.
(7)
Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat trei avize legate de astfel de metode alternative: un aviz științific adoptat la 21 ianuarie 2009 privind proiectul de studiu al unor metode alternative de distrugere a carcaselor prin folosirea sistemului bunker (4) (proiectul privind sistemul bunker); un aviz științific adoptat la 8 iulie 2010 privind tratarea cu var a gunoiului solid de grajd provenit de la porci și păsări de curte (5); și un aviz științific adoptat la 22 septembrie 2010 privind cererea de autorizare a unei noi metode alternative de eliminare sau de utilizare a subproduselor de origine animală, depusă de Neste Oil (6).
(8)
Proiectul privind sistemul bunker propune, drept primă soluție, hidroliza într-un recipient închis, păstrat în exploatație, a cadavrelor de porci și a altor subproduse de origine animală obținute din porcii crescuți în exploatația în cauză. După o perioadă de timp stabilită, materialele hidrolizate se elimină prin incinerare sau prelucrare, respectându-se normele sanitare aplicabile subproduselor de origine animală.
(9)
Proiectul privind sistemul bunker propune, drept cea de-a doua soluție, zdrobirea și pasteurizarea ulterioară a cadavrelor de porci și a altor subproduse de origine animală obținute din porcii crescuți în exploatații, înaintea eliminării acestora.
(10)
În avizul său din 21 ianuarie 2009 referitor la proiectul privind sistemul bunker, EFSA a concluzionat că informațiile furnizate nu constituiau o bază suficientă pentru a considera cea de-a doua opțiune prezentată drept o modalitate sigură de eliminare a subproduselor de origine animală obținute din porci. În privința primei soluții prezentate, bazată pe hidroliză, EFSA nu a putut furniza o evaluare finală. Cu toate acestea, EFSA a indicat faptul că materialul hidrolizat nu prezintă un risc suplimentar, cu condiția ca acesta să facă obiectul unei prelucrări suplimentare, în conformitate cu normele sanitare pentru materialele de categoria 2.
(11)
Prin urmare, hidroliza subproduselor de origine animală într-o exploatație ar trebui permisă sub rezerva unor condiții care să prevină propagarea bolilor transmisibile la oameni sau la animale și care să evite efectele adverse pentru mediul înconjurător. În mod special, drept a treia soluție, hidroliza ar trebui să fie efectuată într-un recipient închis și etanș, care să fie păstrat separat de animalele din exploatație. Cu toate acestea, întrucât metoda hidrolizei nu este o metodă de prelucrare, condițiile specifice de prelucrare a subproduselor de origine animală în astfel de instalații ar trebui să nu se aplice. Recipientul ar trebui să fie controlat cu regularitate, sub supraveghere oficială, pentru a verifica absența coroziunii, astfel încât să se prevină orice scurgere și infiltrare a materialelor în sol.
(12)
Capacitatea metodei hidrolizei de a reduce riscurile potențiale pentru sănătate nu a fost încă demonstrată. Prin urmare, ar trebui interzisă orice manipulare sau utilizare a materialului hidrolizat, alta decât incinerarea sau coincinerarea, cu sau fără prelucrare prealabilă, sau eliminarea într-o groapă de gunoi autorizată, compostarea sau transformarea în biogaz, fiecare dintre ultimele trei opțiuni menționate trebuind a fi precedată de sterilizarea prin presiune.
(13)
Spania, Irlanda, Letonia, Portugalia și Regatul Unit și-au manifestat interesul de a permite operatorilor lor să utilizeze metoda hidrolizei. Autoritățile competente ale statelor membre respective au confirmat faptul că urmează a fi efectuate controale stricte în cazul operatorilor respectivi, cu scopul de a preveni riscurile potențiale pentru sănătate.
(14)
În avizul său din 8 iulie 2010 privind tratarea cu var a gunoiului solid de grajd provenit de la porci și păsări de curte, EFSA a concluzionat că amestecarea propusă a varului cu gunoiul de grajd ar putea fi considerată drept un proces sigur de inactivare a agenților patogeni bacterieni și virali relevanți, cu scopul aplicării prevăzute a produsului derivat - și anume amestecul de var și gunoi de grajd - pe pământ. Întrucât aplicarea a demonstrat eficiența procedurii numai pentru un anumit dispozitiv de amestecare, EFSA a recomandat ca, atunci când se folosește în cadrul acestui proces un alt tip de dispozitiv de amestecare, să se efectueze o validare bazată pe măsurarea pH-ului, a duratei și temperaturii, pentru a demonstra că prin utilizarea unui alt dispozitiv de amestecare se obține o inactivare echivalentă a agenților patogeni.
(15)
O validare conformă cu principiile respective ar trebui efectuată atunci când varul nestins (CaO), care a fost utilizat în cadrul procesului evaluat de EFSA, este înlocuit cu var dolomitic (CaOMgO).
(16)
În avizul său din 22 septembrie 2010 privind un proces catalitic în mai multe etape de producere a unor combustibili regenerabili, EFSA a concluzionat că procesul respectiv poate fi considerat sigur atunci când se utilizează drept materii prime grăsimi topite derivate din materiale de categoria 2 și de categoria 3 și când aceste grăsimi topite au fost prelucrate conform metodelor de prelucrare standard aplicabile subproduselor de origine animală. Cu toate acestea, dovezile prezentate nu au permis să se concluzioneze că procesul este capabil să reducă și riscurile potențiale de encefalopatii spongiforme transmisibile (EST) care pot fi prezente în grăsimile topite derivate din materiale de categoria 1. Prin urmare, procesul catalitic în mai multe etape ar trebui să fie autorizat pentru grăsimile topite derivate din materiale de categoria 2 și de categoria 3 și ar trebui să se refuze autorizarea procesului pentru grăsimile topite derivate din materiale de categoria 1. Cu toate că acest refuz nu-l împiedică pe solicitant să transmită EFSA dovezi suplimentare pentru efectuarea unei noi evaluări, utilizarea în acest proces a grăsimilor topite derivate din materiale de categoria 1 ar trebui să fie interzisă, în așteptarea acestei noi evaluări.
(17)
Anexa IV la Regulamentul (UE) nr. 142/2011 ar trebui modificată pentru a se ține seama de concluziile celor trei avize științifice ale EFSA.
(18)
Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 prevede adoptarea unor măsuri de punere în aplicare pentru transformarea subproduselor de origine animală în biogaz sau compost. Atunci când subprodusele de origine animală sunt amestecate într-o instalație producătoare de biogaz sau într-o instalație de compostare cu materiale de origine non-animală sau cu alte materiale care nu fac obiectul regulamentului respectiv, ar trebui să i se permită autorității competente să autorizeze prelevarea de probe reprezentative după pasteurizare și înainte de amestecare, cu scopul de a testa respectarea criteriilor microbiologice. Prelevarea de astfel de probe ar trebui să demonstreze dacă pasteurizarea subproduselor de origine animală a atenuat riscurile microbiologice legate de subprodusele de origine animală care urmează a fi transformate.
(19)
Prin urmare, anexa V la Regulamentul (UE) nr. 142/2011 ar trebui modificată în consecință.
(20)
Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 prevede adoptarea unui format standard pentru cererile de autorizare a metodelor alternative de utilizare sau eliminare a subproduselor de origine animală sau a produselor derivate. Formatul respectiv trebuie utilizat de părțile interesate atunci când acestea transmit o cerere de autorizare a metodelor alternative respective.
(21)
La cererea Comisiei, EFSA a adoptat un aviz științific la 7 iulie 2010 care consta într-o declarație privind asistența tehnică acordată pentru stabilirea formatului cererilor de autorizare a noilor metode alternative pentru subprodusele de origine animală (7). În declarația respectivă, EFSA recomandă, în special, clarificări suplimentare cu privire la informațiile pe care părțile interesate ar trebui să le transmită la momentul în care depun o cerere de autorizare a unei noi metode alternative.
(22)
Ținând seama de recomandările din avizul științific respectiv, ar trebui să se modifice formatul standard pentru cererile de autorizare a unor noi metode alternative stabilit în anexa VII la Regulamentul (UE) nr. 142/2011.
(23)
Întrucât combustibilii regenerabili rezultați în urma procesului catalitic în mai multe etape pot fi produși și din grăsimi topite importate, ar trebui să se clarifice cerințele privind importurile de astfel de grăsimi topite și condițiile stabilite în certificatele sanitar-veterinare care trebuie să însoțească transporturile de grăsimi topite la punctul de intrare în Uniune unde sunt efectuate controalele veterinare. Prin urmare, anexele XIV și XV la Regulamentul (UE) nr. 142/2011 ar trebui modificate în consecință.
(24)
De asemenea, articolul 3 și anexele II, IV, V, VII, VIII, XI și anexele XIII - XVI ar trebui, prin urmare, să fie modificate.
(25)
Ar trebui să se asigure o perioadă de tranziție începând de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, care să permită continuarea importurilor în Uniune de grăsimi topite care nu sunt destinate consumului uman și care urmează a fi folosite în anumite scopuri în afara lanțului alimentar animal, astfel cum se prevede în Regulamentul (UE) nr. 142/2011 în forma sa anterioară modificărilor introduse prin prezentul regulament.
(26)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (UE) nr. 142/2011 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 3, litera (g) se înlocuiește cu următorul text:
„(g)
blănurile care îndeplinesc condițiile speciale aplicabile punctului final din lanțul de fabricație a produsului respectiv, prevăzute în anexa XIII capitolul VIII;
(h)
uleiul de pește destinat producerii de medicamente care îndeplinește cerințele specifice aplicabile punctului final din lanțul de fabricație a produsului respectiv, prevăzute în anexa XIII capitolul XIII;
(i)
benzina și combustibilii care îndeplinesc cerințele specifice aplicabile produselor obținute prin procesul catalitic în mai multe etape pentru producerea de combustibili regenerabili stabilite în anexa IV capitolul IV secțiunea 3 punctul 2 litera (c).”
2.
Anexele II, IV, V, VII, VIII, XI și anexele XIII - XVI se modifică conform anexei la prezentul regulament.
Articolul 2
Pe parcursul unei perioade de tranziție care se va încheia la 31 ianuarie 2012, transporturile de grăsimi topite care nu sunt destinate consumului uman, care urmează a fi folosite în anumite scopuri în afara lanțului alimentar animal și care sunt însoțite de un certificat sanitar-veterinar semnat și completat în conformitate cu modelul prevăzut în capitolul 10(B) din anexa XV la Regulamentul (UE) nr. 142/2011 în forma sa anterioară intrării în vigoare a prezentului regulament, continuă să fie acceptate la importul în Uniune, cu condiția ca certificatele menționate să fi fost completate și semnate înainte de 30 noiembrie 2011.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 29 iulie 2011.