ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. června 2011
týkající se opatření SA.27106 (C 13/09 - ex N 614/08), které Francie hodlá zavést na podporu přístavního sektoru
(oznámeno pod číslem K(2011) 4391)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/519/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky (2) v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) (3), a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 4. prosince 2008 oznámily francouzské orgány v souladu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) režim podpory, který spočívá v daňových opatřeních doprovázejících reformu přístavního sektoru stanovenou zákonem č. 2008-660 ze dne 4. července 2008 (4). Toto oznámení bylo zaregistrováno pod číslem N 614/08.
(2)
Oznámená daňová úprava měla za cíl doprovázet převádění zařízení pro překládku v přístavech na soukromé provozovatele stanovené reformou. Tato úprava zahrnovala dvě opatření, tj. za prvé, sestupné snižování po omezenou dobu pěti let hodnoty nájemného, která slouží jako základ pro výpočet místních daní soukromých provozovatelů, kteří nabyli zařízení pro překládku v přístavech, a za druhé možnost místních orgánů, které spravují námořní přístavy, na dobu šesti let osvobodit od daně z podnikání podniky, jež se zabývají překládkou.
(3)
Dopisem ze dne 11. prosince 2008 Komise vyzvala francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace, nejen o oznámené daňové úpravě, ale také o postupu, kterým velké námořní přístavy postoupí zařízení, vybavení a specifické instalace pro překládku v přístavech. Na základě žádosti francouzských orgánů byla lhůta pro odpověď prodloužena do 9. února 2009.
(4)
Dne 28. ledna 2009 došlo ke schůzce mezi francouzskými orgány a útvary Komise. Dopisem ze dne 10. února 2009 francouzské orgány předaly Komisi doplňující informace.
(5)
Dopisem ze dne 9. dubna 2009 (D/2165) oznámila Komise francouzským orgánům své rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Týká se oznámené daňové úpravy, ale rovněž postupu týkajícího se postoupení zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech. Na základě tohoto rozhodnutí vyzvala Komise Francii a ostatní zúčastněné strany k podání připomínek ve stanovené lhůtě.
(6)
Komise obdržela dne 11. května 2009 (A/18191) připomínky francouzských orgánů. Také obdržela ve stanovené lhůtě připomínky jedné zúčastněné strany, tj. Evropské organizace námořních přístavů (ESPO). Připomínky ESPO byly předány francouzským orgánům dopisem ze dne 16. července 2009 (D/60307), jež je připomínkovaly dopisem ze dne 27. srpna 2009 (A/28446).
(7)
Dne 30. listopadu 2009 proběhla schůzka mezi francouzskými orgány a útvary Komise. Dopisy ze dne 25. ledna 2010 (A/3263) a 24. března 2010 (A/5136) francouzské orgány Komisi předaly doplňující informace.
(8)
Dopisem ze dne 9. června 2010 (D/7519) a v rámci reformy daně z podnikání, k níž ve Francii došlo, požádala Komise francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace. Cílem tohoto dopisu Komise bylo získat informace objasňující dopad zrušení daně z podnikání na oznámenou úpravu a postup.
(9)
Dopisem ze dne 2. července 2010 francouzské orgány zažádaly o prodloužení lhůty pro odpověď, jež jim byla stanovena. Odpověď francouzských orgánů byla Komisi doručena dopisem ze dne 4. srpna 2010 (A/11533).
(10)
Francouzské orgány tímto dopisem informovaly Komisi, že stahují své oznámení o daňovém opatření v rozsahu, jež se týkal možnosti místních orgánů, jež spravují námořní přístavy, na dobu šesti let svobodit od daně z podnikání podniky, jež se zabývají překládkou. Podle tohoto opatření bylo v zásadě možné za určitých podmínek a v období 2010 až 2015 nezahrnout do výpočtu daně z podnikání hodnotu nájmu za zařízení, vybavení a specifické instalace pro překládku v přístavech. Tato možnost již není ovšem relevantní vzhledem ke zrušení daně z podnikání a byla ostatně také zrušena finančním zákonem na rok 2010.
(11)
Oznámené daňové opatření týkající se sestupného snižování po omezenou dobu hodnoty nájemného, která slouží ke stanovení místních daní soukromých provozovatelů, kteří nabyli zařízení, vybavení a instalace pro překládku ve velkých námořních přístavech, se podle informací francouzských orgánů uvedených v jejich dopise ze dne 2. července 2010 uplatňuje rovněž na pozemkovou daň podniků, které podléhají hospodářské teritoriální kvótě (6), která nahrazuje daň z podnikání. Francouzské orgány v této souvislosti informovaly Komisi o totožnosti čtyř podniků, které z tohoto opatření profitovaly (7), a o výši daňového zvýhodnění, jež z opatření vyplývala pro každý z podniků.
(12)
Aktualizovaná kvantifikace získaných daňových zvýhodnění přinesla třem dotyčným podnikům nižší osvobození od daně, než je strop ve výši 200 000 EUR za období tří po sobě následujících let stanovený nařízením Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (8). U čtvrtého z dotyčných podniků byla situace jiná.
(13)
V této souvislosti a na základě četných kontaktů s Komisí se francouzské orgány rozhodly omezit zvýhodnění podnikům dané tímto opatřením uvedeným v bodě 11 stropem ve výši, jež odpovídá nařízení (ES) č. 1998/2006 a je v souladu s podmínkami stanovenými tímto nařízením.
(14)
Dopisem ze dne 20. ledna 2011 informovaly francouzské orgány Komisi o přijetí článku 36 opraveného finančního zákona na rok 2010 (9) č. 2010-1658 ze dne 29. prosince 2010, který nadřazuje nařízení (ES) č. 1998/2006 nad využívání sestupného snižování daně v rámci reformy přístavního sektoru. Francouzské orgány rovněž Komisi informovaly o stažení svého oznámení týkajícího se posledního z daňových opatření reformy přístavního sektoru.
(15)
Komise bere na vědomí stažení oznámení francouzskými orgány v rozsahu týkajícím se všech oznámených daňových úprav. Toto rozhodnutí se týká pouze postupu týkajícího se postoupení zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech, jenž byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 8. dubna 2009. Toto rozhodnutí se netýká podmínek využívání zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech před nebo po postoupení.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1. Souvislosti
(16)
Dotyčné opatření se týká reformy přístavního sektoru, která je předmětem zákona o reformě přístavního sektoru (10). Cílem této reformy je zlepšit výkonnost a konkurenceschopnost francouzských námořních přístavů (Dunkerque, Le Havre, Nantes Saint Nazaire, La Rochelle, Bordeaux a Marseille).
(17)
V této souvislosti se zákon o reformě přístavního sektoru zaměřuje na:
-
novou definici poslání autonomních přístavů, jež získávají na metropolitním území Francie označení „velké námořní přístavy“ (11),
-
modernizaci správy velkých námořních přístavů,
-
organizaci koordinace mezi přístavy nalézajícími se na stejném mořském pobřeží nebo u stejné říční tepny,
-
zjednodušení a racionalizaci překládky v přístavech podle modelu hlavních evropských přístavů se zavedením integrovaných provozovatelů terminálů odpovědných za všechny úkony překládky.
(18)
Poslání velkých námořních přístavů se zkoncentruje na jejich výsadní pravomoci (ochrana, bezpečnost a přístavní policie) a na funkce spojené s územním plánováním přístavní oblasti. Oproti tomu integrovaní provozovatelé terminálů budou zodpovědní za všechny úkony překládky za účelem zvýšení efektivity těchto činností.
(19)
Francouzské orgány upřesnily, že převedení činností překládky v přístavech, jež jsou pořád vykonávány velkými námořními přístavy, na soukromé provozovatele pomocí postupu týkajícího se postoupení zařízení ve velkých námořních přístavech je třeba chápat v kontextu cíle zjednodušení a racionalizace překládky v přístavech. Rovněž uvedly, že reforma přibližuje francouzský systém evropskému modelu, v rámci kterého jsou funkce přístavního orgánu a provozovatele přístavu jasně odděleny, přičemž provozovatel je nejčastěji soukromý podnik.
2.2. Postup týkající se postoupení zařízení
(20)
Velké námořní přístavy přestanou využívat zařízení, vybavení a specifické instalace pro překládku v přístavech (dále jen „zařízení pro překládku“), jež předají soukromým podnikům podle postupu prodeje popsaného v článku 9 zákona o reformě přístavního sektoru.
(21)
Podle tohoto ustanovení (12) se postup prodeje zařízení pro překládku a postoupení věcných práv, které jsou s nimi spojeny, dělí na dvě etapy:
-
v prvé řadě velký námořní přístav jedná o způsobech převedení zařízení pro překládku s provozovateli, kteří již pravidelně využívali služeb přístavu nebo již významným způsobem investovali do terminálu,
-
pokud v dotyčném přístavu nejsou žádní provozovatelé nebo jednání nevedou ke zdárnému konci ve lhůtě tří měsíců, velký námořní přístav vyhlásí výběrové řízení v rámci transparentního a nediskriminačního postupu,
-
pokud není výběrové řízení úspěšné a v případě, že tak stanoví strategický projekt velkého námořního přístavu, může přístav ustavit dceřinou společnost, které je posléze svěřena dotyčná činnost. Po uplynutí doby pěti let je vyhlášeno nové výběrové řízení. Na základě výběrového řízení jsou uzavřeny dohody o terminálu s provozovateli, kteří byli vybráni.
(22)
Podle článku 9 zákona o reformě přístavního sektoru je za dohled nad řádným průběhem a transparentností postupu týkajícího se postoupení zařízení odpovědná nezávislá státní komise (la commission nationale d’évaluation des cessions d’outillages portuaires; státní komise pro hodnocení postoupení zařízení přístavů, dále jen „CNECOP“) (13). Její rolí je vydávat stanovisko k ocenění majetku před postoupením. V této souvislosti musí vzít v potaz hospodářskou rovnováhu a perspektivy rozvoje činnosti. Pro účely tohoto ocenění si může CNECOP vyžádat stanovisko odborníka k ocenění hodnoty majetku.
(23)
Stanoviska CNECOP jsou vydávána na základě návrhů aktu postoupení, které musí být povinnou součástí dokumentace poskytované předsedy představenstev velkých námořních přístavů v souladu s článkem 9 zákona o reformě přístavního sektoru. Tyto návrhy obsahují popis postoupeného zařízení, jeho prodejní cenu a podmínky jeho financování.
(24)
Bez předchozího stanoviska CNECOP nemůže být podepsán žádný definitivní akt postoupení. Jedná se o stanovisko (nezávazné), jež je zveřejněno na celostátní i místní úrovni.
(25)
Členy CNECOP jsou mimo jiné soudce Účetního dvora, představitel místních orgánů a kvalifikovaná osobnost vybraná na základě kompetentnosti pro oblast přístavního sektoru. Funkce člena CNECOP je neslučitelná s jinými funkcemi souvisejícími s odpovědností za vedení velkých námořních přístavů či podniků překládky, jež mají získat veřejná zařízení, nebo dohledu nad nimi, a to po celou dobu jejího funkčního období a ještě pět let po jeho skončení.
3. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(26)
Ve svém rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 Komise uváděla, že nelze vyloučit, že postoupení zařízení pro překládku v rámci postupu přímou dohodou neobsahuje prvky podpory. Komise konstatovala, že stanovisko CNECOP není v tomto ohledu závazné. Nicméně v situaci, kdy stanovisko není závazné, Komise vyjádřila pochybnosti, zda majetek bude prodáván za tržní cenu. Komise si rovněž kladla otázku týkající se nezávislosti členů CNECOP.
(27)
Při zkoumání slučitelnosti tohoto postupu týkajícího se postoupení zařízení pro překládku s vnitřním trhem došla Komise k závěru, že zřejmě nelze na tuto záležitost uplatnit žádnou z výjimek stanovených v odstavcích 2 a 3 článku 107 SFEU.
(28)
Komise se v důsledku toho rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení, aby odstranila své pochybnosti ohledně označení dotyčného postupu týkajícího se postoupení zařízení pro překládku za státní podporu a slučitelnosti tohoto opatření se společným trhem.
4. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
(29)
Co se týče povahy stanovisek CNECOP, francouzské orgány připomínají, že tato komise je složena ze čtyř nezávislých členů a její předseda je jedním ze soudců Účetního dvora, přičemž je jmenován jeho prvním předsedou, a vydává stanovisko k dokumentaci o postoupení veřejných zařízení, kterou jí poskytují předsedové představenstev velkých námořních přístavů. Tato dokumentace zahrnuje popis postupu přímou dohodou, seznam postoupeného majetku, návrh aktu postoupení udávající především dohodnutou prodejní cenu a předpokládané podmínky využití terminálu.
(30)
Také připomínají, že poslání CNECOP, v souladu s článkem L. 3211-18 všeobecného zákoníku o majetku veřejnoprávních osob, spočívá zejména v zajištění toho, že veřejná zařízení nebudou postoupena „ani zdarma, ani za cenu nižší, než je tržní hodnota“, odpovídaje tak požadavku na postupování veřejného majetku za tržní cenu.
(31)
Doplňují, že tato komise vydává stanovisko, jež se zveřejní, aby se předešlo každému postoupení za nižší než tržní cenu, a v tomto ohledu se zavazuje, že toto stanovisko bude zveřejněno v úředním věstníku ministerstva životního prostředí, energetiky, trvale udržitelného rozvoje a územního plánování na jeho internetové stránce, stejně jako na místní úrovni formou vyvěšení v každém velkém námořním přístavu. Francouzské orgány mimochodem potvrzují, že každému předsedovi představenstva velkého námořního přístavu - jehož ředitel má na starosti ochranu zájmů přístavu - doručí dopis, ve kterém budou znovu popsány pracovní postupy CNECOP a pravidla postoupení veřejného majetku, které musí povinně dodržovat.
(32)
V této souvislosti francouzské orgány dodávají, že je možné předsedům představenstev v souladu s článkem L. 313-6 zákoníku o finančních soudech uložit pokutu ve výši až dvojnásobku hrubé roční odměny nebo mzdy, na které mají v okamžiku protiprávního jednání nárok, z důvodů neodůvodněné výhody, již měli v úmyslu poskytnout nebo ji poskytli jiné osobě, ať už se jedná o výhody peněžité nebo věcný prospěch, způsobující újmu státní pokladně, správnímu celku nebo zúčastněnému subjektu.
(33)
Francouzské orgány se rovněž zavazují oznámit Evropské komisi ještě před podpisem aktu postoupení každé rozhodnutí předsedy představenstva velkého námořního přístavu, jež by se odchylovalo od stanoviska CNECOP.
(34)
Co se týče kompetentnosti a nezávislosti členů CNECOP, francouzské orgány předávají Komisi životopisy jejích čtyř členů, včetně jejího předsedy, a podrobně informují o kvalifikaci každého ze členů ve vztahu k pravomocem CNECOP. Podle francouzských orgánů všechny tyto osobnosti byly údajně navrženy z důvodu jejich znalosti procesu převádění a privatizace a jejich zkušenosti v oblasti přístavního sektoru, jak dokládaly jejich životopisy.
(35)
V této souvislosti francouzské orgány připomínají, že nezávislost soudců Účetního dvora vůči moci zákonodárné a výkonné je zaručena ústavou ze dne 4. října 1958 a je potvrzena rozhodnutím Ústavní rady 2001-448 DC ze dne 25. července 2001. Nezávislost členů parlamentu vůči moci výkonné je zaručena článkem 16 Deklarace práv člověka a občana ze dne 26. srpna 1789, která zakotvuje zásadu dělby moci a je obsažena v preambuli ústavy ze dne 4. října 1958.
(36)
Francouzské orgány rovněž připomínají, že v souladu s článkem 6 výnosu č. 2008-1032 ze dne 9. října 2008, který provádí zákon č. 2008-660 (14), jsou pravidla neslučitelnosti, jež představují dodatečnou záruku nezávislosti členů CNECOP, pro její členy závazná po dobu jejich funkčního období a ještě pěti let po jeho skočení. Funkce člena CNECOP je neslučitelná:
-
s mandátem člena správní rady, představenstva a dozorčí rady společnosti, jež se zabývá překládkou v přístavech a která nabyla veřejná přístavní zařízení, nebo s výkonem činnosti odměňované takovým podnikem, a
-
s mandátem člena správní rady nebo představenstva velkého námořního přístavu.
(37)
Nakonec se připomíná, že odborná kapacita CNECOP může být posílena tím, že je v souladu s článkem 7 výnosu 2008-1032 ze dne 9. října 2008 (viz výše) možné vyžádat si stanovisko odborníka za účelem přesnějšího ocenění majetku ještě před jeho postoupením podniku překládky.
(38)
Ve smyslu již uvedeného se francouzské orgány domnívají, že postupy týkající se postoupení stanovené zákonem o reformě přístavního sektoru pamatují na všechny záruky, jež jsou dostatečné pro to, aby k postoupení zařízení pro překládku v přístavech a věcných práv, které jsou s nimi spojeny, došlo za tržní hodnotu, a nebyl tedy přítomen žádný prvek státní podpory.
5. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÉ STRANY A PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(39)
Na podporu francouzského postoje organizace ESPO prohlásila, že dotyčná reforma zavedením modelu „landlord“ přispívá ke zlepšení konkurenceschopnosti francouzských přístavů a k celkové výkonnosti evropských přístavů. Převedení činností překládky v přístavech velkými námořními přístavy na soukromé provozovatele fakticky zmodernizuje správu velkých francouzských námořních přístavů a přizpůsobí je modelu, který je v Evropské unii a ve světě nejrozšířenější.
(40)
Vzhledem ke komplexnosti takové reformy a jejím sociálním a finančním dopadům ESPO upozorňuje, že podpora členského státu reformě takového rozsahu je často jedinou možností, jak ji učinit přijatelnou pro všechny zúčastněné.
(41)
Přestože si ESPO nepřeje podrobně posuzovat, zda lze dotyčná opatření považovat za státní podporu, podotýká, že podmínky ocenění zařízení jsou dostatečné pro zajištění toho, aby k jejich postoupení došlo za tržní cenu.
(42)
Francouzské orgány berou na vědomí připomínky ESPO.
6. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(43)
Na základě formálního vyšetřovacího řízení zahájeného v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU a vzhledem k argumentům, jež v této souvislosti předložily francouzské orgány a zúčastněná strana, se Komise domnívá, že dotyčné opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(44)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem“.
(45)
Ke kvalifikaci vnitrostátního opatření jako státní podpory musí být splněny následující kumulativní podmínky, a to: 1) dotčené opatření poskytuje zvýhodnění ze státních prostředků, 2) toto zvýhodnění je selektivní a 3) dotčené opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a může ovlivnit obchod mezi členskými státy (15).
(46)
Je nejprve třeba poznamenat, že v této souvislosti, aby bylo vyloučeno zvýhodnění, musí být všechen dotyčný veřejný majetek, tj. zařízení pro překládku v přístavech, prodán za tržní cenu.
(47)
V tomto ohledu si Komise všímá toho, že prodej zařízení pro překládku v přístavech se neuskutečňuje v rámci otevřeného, transparentního, nediskriminačního a nepodmíněného nabídkové řízení, neboť takové řízení je zahájeno pouze v případě, když přímá jednání s již přítomnými provozovateli nevedou ke zdárnému konci nebo když není přítomen žádný provozovatel (viz výše bod 21).
(48)
Komise nicméně konstatuje, že v případě přímého prodeje navrhovaný postup předpokládá ustavení státní komise pro oceňování postupovaného majetku, CNECOP. Komise si všímá toho, že CNECOP má za úkol ještě před postoupením vydat veřejné stanovisko k hodnotě majetku, jež je předmětem prodeje.
(49)
Ve svém rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise podotkla, že vzhledem k tomu, že stanovisko CNECOP není závazné, nemůže být vyloučeno, že majetek bude prodán za cenu nižší, než je cena tržní.
(50)
S přehlédnutím k pochybnostem vyjádřeným Komisí, francouzské orgány informovaly v dopisech ze dne 20. ledna 2010 a 24. března 2010 Komisi o tom, že ředitel dopravních služeb zaslal dopisy všem předsedům představenstev velkých námořních přístavů ve dnech 16. března 2009 a 18. ledna 2010, ve kterých objasnil rámec jednání o postoupení zařízení pro překládku v přístavech a upřesnil podmínky, jež musí být pro účely tohoto postoupení dodrženy.
(51)
V těchto dopisech byli předsedové představenstev velkých námořních přístavů na jedné straně informováni o tom, že CNECOP bude systematicky požadovat, aby si velké námořní přístavy nechaly vypracovat odborný posudek pro ocenění postupovaného majetku. V této souvislosti je nutné, aby ještě před předložením věci komisi CNECOP došlo k nezávislému technickému ocenění tržní hodnoty zařízení přístavu, které provede nezávislá kancelář znalců a které bude součástí dokumentace předložené komisi CNECOP.
(52)
Předsedové představenstev velkých námořních přístavů jsou na straně druhé informováni o tom že „přestože zákon nepřisuzuje stanoviskům CNECOP charakter nutného souhlasu, není možné je obejít“ a žádný akt postoupení, jež nebyl předmětem stanoviska CNECOP, nemůže být podepsán. Proto za předpokladu nesouhlasného stanoviska CNECOP je nutné buď „znovu otevřít jednání, jestliže lhůta pro předložení věci komisi CNECOP […] k tomu dává dostatek času, a případně předložit novou dokumentaci“, nebo „konstatovat neúspěch jednání a uskutečnit výběrové řízení“.
(53)
Rovněž se uvádí, že vládní komisaři pro velké námořní přístavy budou systematicky napadat výsledek každého rokování dozorčí rady přístavu, jež by obcházelo stanovisko CNECOP, a předsedům představenstev velkých námořních přístavů se připomíná, že jim hrozí sankce v případě, že při výkonu funkce poskytnou neodůvodněnou výhodu třetím osobám.
(54)
Komise se domnívá, že tyto instrukce určené předsedům představenstev velkých námořních přístavů týkající se povinnosti nechat si vypracovat nezávislé oceněné zařízení pro překládku k postoupení a závazného charakteru stanoviska CNECOP jsou dostatečné pro to, aby dotyčná zařízení nebyla prodána za cenu nižší, než je cena tržní.
(55)
Komise si všímá toho, že tato záruka je navíc posílena tím, že stanovisko CNECOP musí vejít ve známost jak na úrovni státu, což zajišťují státní orgány, tak na místní úrovni, za což mají odpovědnost dotyčné přístavy. Toto zveřejnění umožňuje v případě nutnosti napadnout podmínky postoupení dotyčných zařízení pro překládku.
(56)
Co se týče nezávislosti a kvalifikace členů CNECOP pro oceňování postupovaného majetku, předaly francouzské orgány Komisi životopisy jejích čtyř členů včetně předsedy.
(57)
Je zde zapotřebí konstatovat, že jeden z jejích členů, soudce Účetního dvora, byl navržen prvním předsedou Účetního dvora na post předsedy CNECOP a že má přímou profesní zkušenost s námořními záležitostmi. Francouzské orgány v této souvislosti připomínají, že nezávislost soudců Účetního dvora vůči moci zákonodárné a výkonné je zaručena ústavou ze dne 4. října 1958 a je potvrzena rozhodnutím Ústavní rady 2001-448 DC ze dne 25. července 2001.
(58)
Člen CNECOP, který zastupuje územní samosprávní celky má rovněž odbornou kvalifikaci s přímou vazbou na námořní přístavy. Francouzské orgány v této souvislosti připomínají, že nezávislost členů parlamentu vůči moci výkonné je zaručena článkem 16 Deklarace práv člověka a občana ze dne 26. srpna 1789, která zakotvuje zásadu dělby moci a je obsažena v preambuli ústavy ze dne 4. října 1958.
(59)
Co se týče dvou členů navržených coby kvalifikovaných osobností, je na základě jejich životopisů zřejmé, že jeden z nich je kompetentní pro oblast přístavního sektoru a druhý pro oblast převádění veřejného majetku.
(60)
Francouzské orgány rovněž zdůraznily, že v souladu s článkem 6 výnosu č. 2008-1032 ze dne 9. října 2008 (16), jsou pravidla neslučitelnosti, jež představují dodatečnou záruku nezávislosti členů CNECOP, pro její členy závazná po dobu jejich funkčního období a ještě pěti let po jeho skočení (viz bod 36).
(61)
Komise konstatuje, že tato pravidla neslučitelnosti představují v daném případě dodatečnou záruku nezávislosti členů CNECOP.
(62)
Na základě těchto skutečností a při specifických okolnostech tohoto případu je Komise toho názoru, že povinnost nechat si vypravovat posudek k ocenění tržní hodnoty zařízení od nezávislé kanceláře znalců, na základě kterého kvalifikování a nezávislí členové CNECOP vydají závazné stanovisko, je v zásadě zárukou toho, že postoupení proběhne v souladu s tržními podmínkami.
(63)
Při striktním dodržení podmínek a okolností uvedených v hlavě 6. Posouzení opatření se není nutné domnívat, že by postoupení zařízení pro překládku v přístavech, ke kterému dochází v souvislosti s přímým prodejem, mohlo poskytovat hospodářskou výhodu kupci tohoto materiálu. To se ovšem netýká případných jednotlivých transakcí, jež by striktně nedodržely uvedené podmínky.
7. ZÁVĚR
(64)
Na základě všech uvedených důvodů Komise
-
bere na vědomí stažení oznámení týkající se dvou opatření doprovázejících reformu přístavního sektoru oznámených z důvodů daňového dopadu, jež jsou uvedena v bodě 2 tohoto rozhodnutí,
-
se domnívá, že postup týkající se postoupení zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech, který již byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 8. dubna 2009 a který je popsán v bodech 16 až 25 tohoto rozhodnutí, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Opatření spočívající v převádění zařízení pro překládku v přístavech na soukromé provozovatele, které Francie hodlá zavést v rámci reformy přístavního sektoru stanovenou zákonem č. 2008-660 ze dne 4. července 2008, nepředstavuje podporu, na niž by se vztahoval čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Zavedení tohoto opatření se tímto povoluje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 29. června 2011.
DECIZIA COMISIEI
din 29 iunie 2011
privind măsura SA.27106 (C 13/09 - ex N 614/08) pe care Franța preconizează să o pună în practică în favoarea sectorului portuar
[notificată cu numărul C(2011) 4391]
(Numai textul în limba franceză este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2011/519/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce părțile interesate au fost invitate să-și prezinte observațiile (2), conform articolului 108 alineatul (2) primul paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) (3) și având în vedere respectivele observații,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
(1)
Prin scrisoarea din 4 decembrie 2008, autoritățile franceze au notificat, în temeiul articolului 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), o schemă de ajutor constând în măsuri fiscale care însoțesc reforma portuară prevăzută de Legea nr. 2008-660 din 4 iulie 2008 (4). Notificarea a fost înregistrată sub numărul N 614/08.
(2)
Măsurile fiscale notificate erau menite să însoțească transferul de utilaje de terminal portuar, prevăzut de reformă, către operatori privați. Pachetul în cauză cuprindea două măsuri, și anume: o reducere degresivă, într-o perioadă limitată la 5 ani, a valorii locative reprezentând baza de calcul a impozitelor locale plătite de operatorii privați cărora li se transferau utilajele de terminal portuar, pe de o parte, și posibilitatea colectivităților locale care gestionează porturile maritime de a scuti întreprinderile prestatoare de servicii de terminal de taxa profesională pe o perioadă limitată la șase ani, pe de altă parte.
(3)
Prin scrisoarea din 11 decembrie 2008, Comisia a invitat autoritățile franceze să prezinte informații suplimentare, nu doar cu privire la măsurile fiscale notificate, ci și cu privire la procedura de cesiune a utilajelor, echipamentelor și instalațiilor specifice de terminal portuar, de către marile porturi maritime. La cererea autorităților franceze, termenul pentru prezentarea unui răspuns a fost prelungit până la 9 februarie 2009.
(4)
La 28 ianuarie 2009 a avut loc o reuniune între autoritățile franceze și serviciile Comisiei. Prin scrisoarea din 10 februarie 2009, autoritățile franceze au transmis informații suplimentare Comisiei.
(5)
Prin scrisoarea din 9 aprilie 2009 (D/2165), Comisia a notificat autorităților franceze decizia sa din 8 aprilie 2009 de inițiere a procedurii oficiale de investigare în aplicarea articolului 108 alineatul (2) din TFUE. Această decizie s-a publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (5). Ea vizează măsurile fiscale notificate, pe de o parte, și procedura de cesiune a utilajelor, echipamentelor și instalațiilor de terminal portuar, pe de altă parte. În această decizie, Comisia invita Franța și părțile interesate să își prezinte observațiile, într-un termen stabilit.
(6)
Comisia a primit observațiile autorităților franceze la 11 mai 2009 (A/18191). De asemenea, Comisia a primit, în termenul prevăzut, observațiile unei părți interesate, și anume Organizația Europeană a Porturilor Maritime (denumită în continuare ESPO). Observațiile formulate de ESPO au fost transmise prin scrisoarea din 16 iulie 2009 (D/60307) autorităților franceze, care și-au prezentat comentariile pe marginea lor prin scrisoarea din 27 august 2009 (A/28446).
(7)
La 30 noiembrie 2009 a avut loc o reuniune între autoritățile franceze și serviciile Comisiei. Prin scrisorile din 25 ianuarie 2010 (A/3263) și din 24 martie 2010 (A/5136), autoritățile franceze au transmis informații suplimentare Comisiei.
(8)
Prin scrisoarea din 9 iunie 2010 (D/7519) și în cadrul reformei taxei profesionale din Franța, Comisia a solicitat autorităților franceze să prezinte informații suplimentare. În această scrisoare, Comisia și-a exprimat dorința de a obține clarificări cu privire la impactul eliminării taxei profesionale asupra măsurilor fiscale notificate și asupra procedurii.
(9)
Prin scrisoarea din 2 iulie 2010, autoritățile franceze au solicitat o prorogare a termenului care le fusese acordat. Răspunsul autorităților franceze a fost primit de Comisie prin scrisoarea din 4 august 2010 (A/11533).
(10)
În această scrisoare, autoritățile franceze au informat Comisia că își retrag notificarea în ceea ce privește măsura fiscală referitoare la posibilitatea colectivităților locale care gestionează porturile maritime de a scuti întreprinderile de întreținere de taxa profesională pe o durată limitată la șase ani. Această măsură prevedea în esență posibilitatea de a nu se lua în considerare în calculul taxei profesionale, în anumite condiții și în perioada 2010-2015, valoarea locativă a utilajelor, echipamentelor și instalațiilor specifice de terminal portuar. Această posibilitate a devenit însă fără obiect în contextul eliminării taxei profesionale și a fost de altfel abrogată prin Legea finanțelor pentru 2010.
(11)
În privința măsurii fiscale din pachetul notificat, referitoare la reducerea degresivă, într-o perioadă limitată, a valorii locative utilizate pentru stabilirea impozitelor locale ale operatorilor privați care intrau în posesia utilajelor, echipamentelor și instalațiilor marilor porturi maritime, autoritățile franceze au precizat în scrisoarea din 2 iulie 2010 că respectiva reducere se aplică și contribuției funciare a întreprinderilor care trebuie să achite contribuția economică teritorială (6) ce înlocuiește taxa profesională. Autoritățile franceze au informat în acest sens Comisia cu privire la identitatea celor patru întreprinderi beneficiare (7) ale acestei măsuri și cu privire la cuantumul avantajului fiscal rezultat pentru fiecare dintre acestea.
(12)
Calculul valorii actualizate a avantajelor fiscale a stabilit, pentru trei dintre întreprinderile vizate, o scutire fiscală inferioară plafonului de 200 000 EUR pentru o perioadă de trei exerciții fiscale consecutive, stabilit de Regulamentul (CE) nr. 1998/2006 al Comisiei din 15 decembrie 2006 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat ajutoarelor de minimis (8). A patra întreprindere vizată nu se afla în aceeași situație.
(13)
În acest context și în urma mai multor contacte cu Comisia, autoritățile franceze au decis plafonarea avantajului acordat întreprinderilor în aplicarea măsurii menționate la considerentul 11 la limita plafonului stabilit de Regulamentul (CE) nr. 1998/2006 și în condițiile prevăzute de acesta.
(14)
De asemenea, prin scrisoarea din 20 ianuarie 2011, autoritățile franceze au informat Comisia cu privire la adoptarea articolului 36 din Legea rectificativă nr. 2010-1658 din 29 decembrie 2010 a finanțelor pentru 2010 (9), conform căruia reducerea fiscală degresivă prevăzută în cadrul reformei portuare se acordă cu condiția respectării Regulamentului (CE) nr. 1998/2006. Autoritățile franceze au informat de asemenea Comisia cu privire la retragerea notificării lor în privința acestei măsuri fiscale din cadrul reformei portuare.
(15)
Comisia ia notă de retragerea de către autoritățile franceze a notificării în ceea ce privește ansamblul măsurilor fiscale notificate. Prezenta decizie nu se referă decât la procedura de cesiune a utilajelor, echipamentelor și instalațiilor de terminal portuar care a făcut obiectul deciziei Comisiei din 8 aprilie 2009. Prezenta decizie nu vizează condițiile de exploatare a utilajelor, echipamentelor și instalațiilor specifice de terminal portuar înainte sau după cesiunea acestora.
2. DESCRIEREA MĂSURII VIZATE
2.1. Context
(16)
Măsura vizată face parte din reforma portuară care face obiectul noii legi de reformă portuară (10). Obiectivul acestei reforme este îmbunătățirea performanțelor și competitivității porturilor maritime franceze (Dunkerque, Le Havre, Nantes Saint Nazaire, La Rochelle, Bordeaux și Marsilia).
(17)
În acest context, legea de reformă vizează următoarele:
-
redefinirea misiunii porturilor autonome care, în Franța metropolitană, devin „mari porturi maritime” (11);
-
modernizarea guvernanței marilor porturi maritime;
-
organizarea coordonării între porturile de pe aceeași coastă sau situate pe același ax fluvial;
-
simplificarea și eficientizarea serviciilor de terminal portuar conform modelului principalelor porturi europene, prin introducerea unor operatori de terminal integrați, responsabili cu totalitatea operațiunilor de terminal.
(18)
Misiunile marilor porturi maritime vor fi reorientate către activitățile suverane (securitate, siguranță și poliție portuară) și către funcțiile legate de amenajarea domeniului portuar. În schimb, operatorii integrați de terminal vor fi responsabili pentru totalitatea operațiunilor de terminal, în scopul îmbunătățirii eficacității acestor activități.
(19)
Autoritățile franceze au specificat faptul că transferul activităților de terminal portuar încă exercitate de marile porturi maritime către operatori privați, printr-o procedură de cesiune a utilajelor marilor porturi maritime, se înscrie în contextul simplificării și eficientizării serviciilor de terminal portuar. Autoritățile franceze au indicat, de asemenea, că reforma apropie sistemul francez de modelul european în care funcțiile autorității portuare și, respectiv, ale operatorului portuar sunt delimitate cu claritate și în care acesta din urmă este de cele mai multe ori o întreprindere privată.
2.2. Procedura de cesiune a utilajelor
(20)
Marile porturi maritime încetează exploatarea utilajelor, echipamentelor și instalațiilor specifice de terminal portuar (denumite în continuare, „utilajele de terminal”) pe care le cedează întreprinderilor private în conformitate cu o procedură de vânzare descrisă la articolul 9 din legea de reformă portuară.
(21)
În conformitate cu această dispoziție„ (12), procedura de vânzare a utilajelor de terminal și de cesiune a drepturilor reale aferente acestora este împărțită în mai multe etape:
-
într-o primă etapă, marele port maritim negociază modalitățile de transfer al utilajelor de terminal cu operatorii care utilizează în mod regulat serviciile portului sau care au realizat investiții semnificative în cadrul terminalului;
-
în cazul în care nu există operatori prezenți sau dacă negocierile nu ajung la o concluzie în termen de trei luni, marele port maritim publică o cerere de propuneri în cadrul unei proceduri transparente și nediscriminatorii;
-
în cazul în care cererea de propuneri nu conduce la un rezultat satisfăcător și dacă proiectul strategic al marelui port maritim prevede acest lucru, portul poate crea o filială căreia i se va încredința activitatea în cauză. După o perioadă de cinci ani, se va organiza o nouă cerere de propuneri. După finalizarea procedurii, vor fi încheiate convenții referitoare la terminal cu operatorii selectați.
(22)
În conformitate cu articolul 9 din legea de reformă portuară, o comisie națională independentă (Comisia națională de evaluare a cesiunilor de utilaje portuare, denumită în continuare „CNECOP”) este responsabilă cu supravegherea bunei desfășurări și transparenței procedurii de cesiune a utilajelor (13). Rolul acesteia este de a emite un aviz privind evaluarea bunurilor înainte de cesiunea acestora. În acest context, CENECOP trebuie să țină seama de echilibrul economic și de perspectivele de dezvoltare ale activității. În scopul acestei evaluări, CNECOP poate apela și la un expert pentru estimarea valorii bunurilor.
(23)
Avizele CNECOP sunt formulate pe baza proiectelor de acte de cesiune care trebuie să fie incluse în mod obligatoriu în dosarul transmis de președinții autorităților portuare ale marilor porturi maritime în aplicarea articolului 9 din legea de reformă portuară. Aceste proiecte menționează descrierea utilajelor care vor fi cesionate, prețurile de vânzare ale acestora, precum și condițiile de finanțare.
(24)
Niciun act definitiv de cesiune nu poate fi semnat fără avizul prealabil al CNECOP. Acesta este un aviz simplu (cu caracter neobligatoriu), publicat la nivel național și local.
(25)
Membrii CNECOP includ un magistrat al Curții de Conturi, un reprezentant al colectivităților locale și o persoană calificată selectată pe criteriul competențelor sale în domeniul portuar. Pe toată perioada mandatului și pe o perioadă de încă cinci ani ulterior expirării acestuia, funcția de membru al CNECOP este incompatibilă cu alte funcții de responsabilitate în cadrul organelor de conducere sau de supraveghere ale marilor porturi maritime sau ale întreprinderilor care intenționează să cumpere utilaje publice.
3. MOTIVELE CARE AU CONDUS LA INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE
(26)
În decizia sa din 8 aprilie 2009, Comisia și-a exprimat opinia că nu se poate exclude faptul că cesiunea utilajelor de terminal în cadrul procedurii de negociere directă cuprinde elemente de ajutor. În acest sens, Comisia a constatat că avizul CNECOP nu este obligatoriu. Or, în absența caracterului obligatoriu, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la faptul că bunurile vor fi vândute la prețul pieței. Comisia a pus, de asemenea, sub semnul întrebării independența membrilor CNECOP.
(27)
În privința evaluării compatibilității a acestei proceduri de cesiune a utilajelor de terminal cu piața comună, Comisia a estimat că niciuna dintre derogările prevăzute la articolul 107 alineatele (2) și (3) din TFUE nu pare aplicabilă în acest caz.
(28)
În consecință, Comisia a decis să inițieze procedura oficială de investigare cu scopul de a elimina îndoielile cu privire la posibilitatea ca cesiunea utilajelor portuare să fie considerată ajutor de stat și cu privire la compatibilitatea acestei măsuri cu piața internă.
4. OBSERVAȚIILE AUTORITĂȚILOR FRANCEZE
(29)
În privința naturii avizelor emise de CNECOP, autoritățile franceze reamintesc că aceasta din urmă este formată din patru membri independenți, printre care și președintele, desemnat din rândul magistraților Curții de Conturi de către primul președinte al acesteia și că emite un aviz cu privire la dosarele de cesiune a utilajelor publice care îi sunt transmise de președinții autorităților portuare ale marilor porturi maritime. Aceste dosare includ o descriere a procedurii de negociere directă care a fost urmată, lista bunurilor cedate, proiectul de act de cesiune indicând, în special, prețul de vânzare prevăzut, precum și condițiile prevăzute de exploatare a terminalului.
(30)
Autoritățile franceze reamintesc, de asemenea, că misiunea CNECOP este în special asigurarea, în conformitate cu articolul L. 3211-18 din Codul general al proprietății persoanelor publice, că utilajele publice nu vor fi cedate „nici cu titlu gratuit, nici la un preț inferior valorii de piață”, răspunzând astfel cerinței privind cesiunea activelor publice la prețul pieței.
(31)
Autoritățile franceze adaugă că această comisie emite un aviz simplu, care este făcut public pentru a se preveni orice cesiune la un preț inferior valorii pieței și se angajează, în acest sens, ca acest aviz să fie publicat în Buletinul Oficial al Ministerului Ecologiei, Energiei, Dezvoltării Durabile și Amenajării Teritoriului, pe site-ul ministerului, precum și, la nivel local, prin afișe în fiecare mare port maritim. Respectivele autorități afirmă că vor transmite și un mesaj fiecărui președinte de autoritate portuară a unui mare port maritim - al cărei director este responsabil cu asigurarea intereselor portului - reamintind modalitățile de funcționare a CNECOP, precum și regulile de cesiune a bunurilor publice pe care trebuie să le respecte în mod obligatoriu.
(32)
Autoritățile franceze adaugă în acest context că, în conformitate cu articolul L. 313-6 din Codul jurisdicțiilor financiare, președinții autorităților portuare sunt pasibili de o amendă care se poate ridica până la dublul sumei remunerației sau salariului brut anual care le era alocat la data infracțiunii, pentru orice avantaj nejustificat pe care au încercat să îl obțină sau pe care l-au obținut pentru o altă persoană, de natură pecuniară sau de altă natură și care aduce un prejudiciu Trezoreriei, colectivității sau organismului interesat.
(33)
Autoritățile franceze se angajează, în plus, să notifice Comisiei Europene, înainte de semnarea actului de cesiune, orice decizie a unui președinte al autorității portuare a unui mare port maritim care ar reprezenta o derogare de la avizul CNECOP.
(34)
În ceea ce privește competența și independența membrilor CNECOP, autoritățile franceze transmit Comisiei CV-urile celor patru membri ai CNECOP, printre care se numără și președintele și specifică în detaliu calificările fiecăruia dintre membri în raport cu competențele CNECOP. Potrivit autorităților franceze, aceste personalități sunt propuse pe criteriul cunoștințelor lor cu privire la procesul de transfer și de privatizare sau al experienței în domeniul portuar, astfel cum se atestă în CV-urile lor.
(35)
Autoritățile franceze reamintesc în acest context că independența magistraților Curții de Conturi față de puterea legislativă și de puterea executivă este garantată de Constituția din 4 octombrie 1958 și confirmată de Decizia Consiliului constituțional 2001-448 DC din 25 iulie 2001 și că independența parlamentarilor față de puterea executivă este garantată de articolul 16 din Declarația drepturilor omului și ale cetățeanului din 26 august 1789, care consacră principiul separării puterilor și figurează în preambulul Constituției din 4 octombrie 1958.
(36)
De asemenea, autoritățile franceze reamintesc că, în conformitate cu articolul 6 din Decretul nr. 2008-1032 din 9 octombrie 2008 adoptat în aplicarea Legii nr. 2008-660 (14), pe parcursul întregii durate a mandatului lor și pe o perioadă suplimentară de cinci ani ulterior acestui mandat, membrii CNECOP trebuie să respecte anumite reguli, care constituie o garanție suplimentară a independenței lor, privind incompatibilitatea lor:
-
cu orice mandat de membru al consiliului de administrație, al conducerii sau al consiliului de supraveghere al unei societăți care furnizează servicii de terminal portuar care dorește să achiziționeze utilaje portuare publice, precum și cu exercitarea unei activități remunerate de astfel de întreprinderi; și
-
cu orice mandat de membru al consiliului de supraveghere sau al autorității portuare a unui mare port maritim.
(37)
În cele din urmă, se reamintește că, dat fiind că articolul 7 din Decretul nr. 2008-1032 din 9 octombrie 2008 prevede posibilitatea de a apela la un expert în scopul estimării mai exacte a valorii bunurilor anterior cesiunii acestora către întreprinderile prestatoare de servicii de terminal, capacitatea de expertiză a CNECOP poate fi consolidată.
(38)
Din perspectiva celor de mai sus, autoritățile franceze consideră că procedurile de cesiune prevăzute de legea de reformă portuară prevăd toate garanțiile necesare pentru a asigura că cesiunea utilajelor de terminal portuar și a drepturilor reale aferente acestora se va efectua la valoarea de piață și, astfel, nu va include niciun element de ajutor de stat.
5. OBSERVAȚIILE PĂRȚII INTERESATE ȘI COMENTARIILE AUTORITĂȚILOR FRANCEZE CU PRIVIRE LA OBSERVAȚIILE PĂRȚII INTERESATE
(39)
ESPO afirmă, în sprijinul poziției autorităților franceze, că reforma în cauză, prin instaurarea modelului numit „landlord model”, contribuie la îmbunătățirea competitivității porturilor franceze, precum și a performanței globale a porturilor europene. Transferul activităților de terminal portuar dinspre marile porturi maritime către operatori privați va conduce la modernizarea reală a guvernanței marilor porturi maritime franceze, adaptându-le la modelul cel mai răspândit în Uniunea Europeană și în lume.
(40)
Având în vedere complexitatea unei astfel de reforme, precum și implicațiile sociale și financiare ale acesteia, ESPO semnalează că măsurile de însoțire prevăzute de statul membru în cauză într-o reformă de asemenea amploare este de cele mai multe ori unica modalitate ca aceasta să fie acceptabilă pentru toate părțile interesate.
(41)
Deși nu dorește să realizeze o apreciere detaliată cu privire la evaluarea ca ajutor de stat a măsurilor în cauză, ESPO arată că condițiile de evaluare a utilajelor sunt de natură să garanteze că cesiunea acestora se va realiza la prețul pieței.
(42)
Autoritățile franceze au luat notă de observațiile ESPO.
6. EVALUAREA MĂSURII
(43)
În urma procedurii oficiale de investigare, inițiată în temeiul articolului 108 alineatul (2) din TFUE și având în vedere argumentele prezentate în acest context de autoritățile franceze și de partea interesată, Comisia estimează că măsura în cauză nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
(44)
În conformitate cu articolul 107 alineatul (1) din TFUE, sunt „incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”.
(45)
Pentru ca o măsură națională să fie calificată ca ajutor de stat, următoarele condiții cumulative trebuie îndeplinite, și anume: 1) măsura în cauză conferă un avantaj prin intermediul resurselor de stat, 2) acest avantaj este selectiv și 3) măsura în cauză denaturează sau amenință să denatureze concurența și este susceptibilă să afecteze schimburile comerciale între statele membre (15).
(46)
În primul rând, trebuie menționat că, în contextul prezent, pentru a exclude orice avantaj, bunurile publice în cauză, și anume utilajele de terminal portuar, trebuie să fie vândute la prețul pieței.
(47)
În acest sens, Comisia observă că vânzarea utilajelor de terminal portuar nu se efectuează în cadrul unei proceduri de licitație deschisă, transparentă, nediscriminatorie și necondiționată, deoarece această procedură este utilizată doar în cazul în care negocierile directe cu operatorii deja prezenți nu ajung la niciun rezultat sau dacă nu există niciun operator prezent (a se vedea considerentul 21).
(48)
Însă Comisia constată că, în cazul unei vânzări directe, procedura propusă prevede instituirea unei comisii naționale de evaluare a bunurilor vândute, și anume CNECOP. Comisia observă că CNECOP trebuie să emită, anterior cesiunii, un aviz public privind valoarea bunurilor care fac obiectul vânzării.
(49)
În cadrul deciziei sale din 8 aprilie 2009 de inițiere a procedurii oficiale de investigare, Comisia a arătat că avizul CNECOP nu este obligatoriu, neputând astfel fi exclusă posibilitatea ca bunurile să fie vândute la un preț inferior prețului pieței.
(50)
Având în vedere îndoielile exprimate de către Comisie, autoritățile franceze, prin scrisorile din 20 ianuarie 2010 și 24 martie 2010, au informat Comisia cu privire la scrisorile trimise de directorii serviciilor de transport tuturor președinților autorităților portuare ale marilor porturi maritime, din 16 martie 2009 și 18 ianuarie 2010, care clarificau cadrul negocierilor pentru cesiunea utilajelor de terminal portuar și precizau condițiile care trebuie să fie respectate în scopul acestei cesiuni.
(51)
Conform acestor scrisori, președinții autorităților portuare ale marilor porturi maritime sunt informați, pe de o parte, că CNECOP va solicita sistematic marilor porturi maritime să realizeze o expertiză pentru a evalua bunurile care urmează a fi cedate. În acest context, se impune să se procedeze, anterior sesizării CNECOP, la o evaluare tehnică independentă a valorii de piață a utilajelor portuare, realizată de un cabinet de expertiză independent, această analiză urmând a fi inclusă în dosarul prezentat CNECOP.
(52)
Președinții autorităților portuare ale marilor porturi maritime sunt, pe de altă parte, informați că „deși legea nu conferă un caracter de aviz conform, avizul nu poate fi ignorat”, niciun act de cesiune care reprezintă o derogare de la un aviz emis de CNECOP neputând fi semnat. Astfel, în ipoteza unui aviz negativ al CNECOP, este posibil fie „să se reia negocierea dacă data sesizării CNECOP […] o permite, și să se prezinte, după caz, un nou dosar”, fie „să se constate eșecul negocierii și să se instituie o procedură de cerere de propuneri”.
(53)
Se indică, de asemenea, că administratorii care gestionează marile porturi maritime se vor opune în mod sistematic oricărei deliberări a consiliului de supraveghere a unui port care nu ține seama de un aviz al CNECOP și li se reamintesc președinților autorităților portuare ale marilor porturi maritime sancțiunile de care sunt pasibili în ipoteza în care ar acorda un avantaj nejustificat unor părți terțe în exercitarea funcțiilor lor.
(54)
Comisia estimează că aceste instrucțiuni adresate președinților autorităților portuare ale marilor porturi maritime în ceea ce privește necesitatea de a dispune efectuarea unei evaluări independente a utilajelor de terminal portuar care urmează a fi cedate și în ceea ce privește caracterul obligatoriu al avizului CNECOP sunt de natură să garanteze că utilajele în cauză nu vor fi vândute la un preț inferior celui al pieței.
(55)
Comisia observă că această situație este susținută de faptul că avizul CNECOP trebuie să fie publicat atât la nivel național, de către autoritățile naționale, cât și la nivel local, de către porturile în cauză. Aceste anunțuri sunt, în acest caz, de natură a permite contestarea condițiilor de cesiune a utilajelor de terminal portuar în cauză.
(56)
În ceea ce privește independența și calificările membrilor CNECOP în scopul evaluării bunurilor cedate, autoritățile franceze au transmis Comisiei CV-urile celor patru membri, printre care se numără și președintele.
(57)
Se poate constata în această privință că unul dintre membri, membru al Curții de Conturi, a fost propus de primul președinte al Curții de Conturi ca președinte al CNECOP și că acesta dispune de o experiență profesională direct legată de afacerile maritime. Autoritățile franceze reamintesc în acest context că independența magistraților Curții de Conturi față de puterea legislativă și față de puterea executivă este garantată de Constituția din 4 octombrie 1958 și confirmată de decizia Consiliului constituțional 2001-448 DC din 25 iulie 2001.
(58)
Membrul CNECOP responsabil cu reprezentarea colectivităților teritoriale dispune, de asemenea, de expertiză în legătură directă cu porturile maritime. Autoritățile franceze reamintesc în acest context că independența parlamentarilor față de puterea executivă este garantată de articolul 16 din Declarația drepturilor omului și ale cetățeanului din 26 august 1789, care consacră principiul de separare a puterilor și figurează în preambulul Constituției din 4 octombrie 1958.
(59)
În ceea ce îi privește pe cei doi membri propuși în calitate de persoane calificate, reiese în mod clar din CV-urile acestora că dispun, unul dintre ei de competențe în domeniul portuar și celălalt de competențe în domeniul transferului de bunuri publice.
(60)
Autoritățile franceze au remarcat, de asemenea, că, în conformitate cu articolul 6 din Decretul nr. 2008-1032 din 9 octombrie 2008 (16), membrii CNECOP trebuie să respecte anumite reguli privind incompatibilitatea cu anumite activități, pe durata întregului mandat și pe o perioadă de cinci ani ulterior încetării mandatului (a se vedea considerentul 36).
(61)
Comisia constată că aceste reguli privind incompatibilitatea constituie, în cazul de față, o garanție suplimentară a independenței membrilor CNECOP.
(62)
Având în vedere aceste elemente și în circumstanțele specifice ale cazului de față, Comisia consideră că obligația de a proceda la o estimare a valorii de piață a utilajelor portuare, realizată de un cabinet de expertiză independent, pe baza căreia membrii calificați independenți ai CNECOP vor emite un aviz obligatoriu, permite, în principiu, să se garanteze că cesiunile vor fi realizate în concordanță cu condițiile de pe piață.
(63)
Prin respectarea strictă a condițiilor și circumstanțelor menționate la titlul 6. Evaluarea măsurii, reiese că nu se poate considera că cesiunea utilajelor de terminal portuar în cadrul unei vânzări directe este susceptibilă de a conferi un avantaj economic cumpărătorilor utilajelor în cauză. În schimb, nu se poate spune același lucru despre eventualele tranzacții individuale care nu ar respecta cu strictețe condițiile sus-menționate.
7. CONCLUZIE
(64)
Având în vedere ansamblul considerentelor de mai sus, Comisia
-
ia act de retragerea notificării privind cele două măsuri de însoțire notificate în cadrul componentei fiscale a reformei portuare și specificate la considerentul 2 din această decizie;
-
consideră că procedura de cesiune a utilajelor, echipamentelor și instalațiilor specifice de terminal portuar care a făcut, de asemenea, obiectul deciziei Comisiei din 8 aprilie 2009 și care e descrisă la considerentele 16-25 din prezenta decizie nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Măsura de transfer a utilajelor de terminal portuar către operatori privați, pe care Franța intenționează să o pună în practică în cadrul reformei portuare prevăzute de Legea nr. 2008-660 din 4 iulie 2008 nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Prin urmare, punerea în practică a acestei măsuri este autorizată.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Republicii Franceze.
Adoptată la Bruxelles, 29 iunie 2011.