PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 456/2012
ze dne 30. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c), články 11 a 12 a čl. 19 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 (2) stanoví pravidla pro tlumení, sledování, dozor a omezení přesunů zvířat uvnitř uzavřených pásem a mimo ně v souvislosti s katarální horečkou ovcí. Stanoví rovněž podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů vnímavých zvířat a jejich spermatu, vajíček a embryí stanoveného směrnicí 2000/75/ES, včetně pravidel o používání očkovacích látek proti katarální horečce ovcí.
(2)
Na základě stávajících pravidel stanovených ve směrnici 2000/75/ES není použití očkovacích látek proti katarální horečce ovcí povoleno mimo ochranná pásma. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/5/EU ze dne 14. března 2012, kterou se mění směrnice Rady 2000/75/ES, pokud jde o očkování proti katarální horečce ovcí (3), činí pravidla týkající se očkování stanovená ve směrnici 2000/75/ES pružnějšími, aby se umožnilo očkování inaktivovanýmí očkovacími látkami proti katarální horečce ovcí i mimo oblasti, na které se vztahují omezení přesunů zvířat. Proto by nařízení (ES) č. 1266/2007 mělo být změněno. Kromě toho jsou změny nezbytné proto, aby se zjednodušily postupy sledování a dozoru a aby se upravily postupy stanovené nařízením (ES) č. 1266/2007 na základě posledních vědeckých stanovisek.
(3)
Pro účely shromažďování a analýzy epizootologických informací o katarální horečce ovcí stanoví nařízení (ES) č. 1266/2007, že členské státy musí poskytovat aplikaci BlueTongue NETwork (sytém BT-Net) informace o katarální horečce ovcí shromážděné v průběhu uplatňování programů pro sledování katarální horečky ovcí a dozor nad katarální horečkou ovcí.
(4)
Zkušenosti však ukazují, že je k dispozici dostatek informací v rámci jiných již existujících povinností týkajících se oznamování a hlášení nákaz v Unii. Povinnost spočívající ve výměně informací prostřednictvím systému BT-Net již tedy není nutná.
(5)
Nařízením (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení Komise (ES) č. 123/2009 (4) byla pro členské státy zavedena možnost vymezit za určitých podmínek „oblasti s nižším rizikem“, aby se usnadnilo preventivní očkování v těch částech jejich území, kde se virus nevyskytuje. V důsledku vstupu směrnice 2012/5/EU v platnost může být očkování proti katarální horečce ovcí prováděno i mimo uzavřená pásma, a proto již nejsou ustanovení o vymezení „oblastí s nižším rizikem“ nezbytná.
(6)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1266/2007 se členský stát může rozhodnout odstranit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast z uzavřeného pásma, a tím ji prohlásit za prostou nákazy, po dvou letech nepřítomnosti viru, která byla prokázána sledováním.
(7)
U těch částí uzavřeného pásma, kde sledování a dozor prokázaly nepřítomnost specifického sérotypu (sérotypů) viru katarální horečky ovcí alespoň po dobu jednoho roku (včetně období plné aktivity vektorů), však hrozí riziko opětovného zavlečení nákazy vstupem nakažených zvířat z jiných částí téhož uzavřeného pásma, kde se virus katarální horečky ovcí stále vyskytuje. Aby se zajistil bezpečný přechod ke statusu prostému nákazy za příznivých epizootologických podmínek, členským státům by mělo být v těchto situacích povoleno vymezit „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že se provede sledování a dozor, které potvrdí nepřítomnost viru.
(8)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o riziku přenosu katarální horečky ovcí při tranzitu zvířat, přijatého dne 11. září 2008 (5), existuje teoreticky možnost, že spolu se zvířaty se přesouvají i infekční pakomárci. Uvedené riziko lze omezit tím, že se vozidlo vyčistí a ošetří insekticidy nebo repelenty před nakládkou zvířat nebo že se zvířata přesouvají známými oblastmi s nízkým rizikem nebo že se přesouvají v době, kdy je riziko podle zkušeností nízké. Aby se omezily nežádoucí účinky uvedených látek pro životní prostředí a aby se zabránilo možným problémům, pokud jde o čekací doby a možná rezidua ve zvířatech, nemělo by se již požadovat ošetření zvířat schválenými insekticidy nebo repelenty, jelikož toto ošetření poskytuje jen omezenou dodatečnou bezpečnost.
(9)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 648/2011 (6) umožňuje členským státům určení, v jejichž případě by vstup neimunních zvířat mohl za určitých okolností představovat riziko pro zdraví zvířat, požadovat během přechodného období, aby přesuny těchto zvířat podléhaly určitým dodatečným podmínkám. Jelikož toto nařízení stanoví pravidla pro kritéria týkající se zařízení chráněných před vektory, uvedené přechodné ustanovení již není zapotřebí.
(10)
Vzhledem k různým úrovním výskytu viru, podmínkám okolního prostředí a různým strategiím očkování v členských státech se může epizootologická situace, pokud jde o katarální horečku ovcí, v různých oblastech Unie výrazně lišit. Zkušenosti ukázaly, že za účelem dosažení požadovaných cílů lze úspěšně provádět různé strategie dozoru. Proto by minimální harmonizované požadavky na sledování a dozor stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1266/2007 měly být zjednodušeny, aby členským státům umožňovaly větší flexibilitu při tvorbě jejich vnitrostátních programů sledování a dozoru, s přihlédnutím k vědeckému stanovisku komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sledování katarální horečky ovcí a dozoru nad katarální horečkou ovcí (7).
(11)
Na základě výše uvedeného vědeckého stanoviska by měla být minimální velikost vzorku pro odhalení prevalence 5 % se spolehlivostí 95 % v populaci vnímavých druhů dostatečná pro dozor za účelem prokázání nepřítomnosti viru v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti v průběhu dvou let.
(12)
Držet zvířata vnímavá ke katarální horečce ovcí po určitou dobu v zařízení zabezpečeném před vektory je důležitý požadavek pro určité podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1266/2007. Zkušenosti ukazují, že pro členské státy je obtížné stanovit vhodná kritéria pro určení zařízení zabezpečeného před vektory při pravidelných přesunech za účelem obchodu se zvířaty vnímavých druhů, jako je skot, ovce a kozy.
(13)
Za účelem zlepšení účinnosti zařízení zabezpečených před vektory a za účelem pomoci členským státům při provádění uvedeného opatření pro tlumení by měla být stanovena některá kritéria. Tato kritéria by měla být založena na zkušenostech členských států a na Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE). Za účelem sladění terminologie s terminologií OIE by se pojem „zařízení zabezpečené před vektory“, který se v současnosti používá v nařízení (ES) č. 1266/2007, měl nahradit pojmem „zařízení chráněné před vektory“.
(14)
V reakci na nové vědecké informace, které naznačují možnost transplacentárního přenosu viru katarální horečky ovcí, zejména v případě sérotypu 8 tohoto viru, byla v nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení (ES) č. 384/2008 (8) zavedena předběžná opatření, aby se zamezilo možnému rozšíření katarální horečky ovcí prostřednictvím březích zvířat nebo některých nově narozených zvířat.
(15)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí (9) existují důkazy o transplacentárním přenosu sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí, který byl do Unie zavlečen v roce 2006. Nebyl však prokázán transplacentární přenos jiných sérotypů viru katarální horečky ovcí v postižených oblastech, kde se nepoužívaly žádné modifikované živé očkovací látky. Vzhledem k závěrům uvedeného stanoviska by se mělo předběžné opatření, pokud jde o přesuny březích zvířat, použít pouze pro pásma uzavřená pro sérotyp 8 viru katarální horečky ovcí.
(16)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1266/2007 se mění takto:
1)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí
Členské státy uplatňují v souladu s minimálními požadavky stanovenými v příloze I programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí.“
2)
Článek 5 se zrušuje.
3)
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před jakýmkoli rozhodnutím o odstranění epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti z uzavřeného pásma poskytnou členské státy Komisi odůvodněné informace, které prokazují nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v uvedené oblasti v období dvou let, včetně dvou období plné aktivity vektorů, po zahájení uplatňování programu pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí v souladu s přílohou I bodem 3.“
4)
V článku 7 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
„2a. Členské státy mohou vymezit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast v uzavřeném pásmu jako „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že sledování a dozor v souladu s přílohou I bodem 3 prokázaly nepřítomnost viru katarální horečky ovcí po dobu jednoho roku, včetně jednoho období plné aktivity vektorů, v uvedené části uzavřeného pásma, pokud jde o konkrétní sérotyp nebo kombinaci sérotypů katarální horečky ovcí.
Členský stát, který má v úmyslu vymezit uzavřené pásmo nebo část uzavřeného pásma jako „přechodně prostou oblast“, oznámí svůj úmysl Komisi. Toto oznámení musí být doplněno o informace uvedené v příloze I bodě 3.
Komise poskytne členským státům prostřednictvím Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat informace o seznamu „přechodně prostých oblastí“.
Přesuny zvířat uvnitř téhož uzavřeného pásma z oblasti s výskytem téhož sérotypu (týchž sérotypů) viru katarální horečky ovcí do části téhož uzavřeného pásma vymezené jako „přechodně prostá oblast“ mohou být povoleny pouze tehdy, pokud:
a)
zvířata splňují podmínky stanovené v příloze III, nebo
b)
zvířata splňují jakékoli jiné vhodné veterinární záruky založené na pozitivním výsledku posouzení rizika týkajícího se opatření proti šíření viru katarální horečky ovcí a ochrany proti napadením vektory, které si vyžádá příslušný orgán v místě původu a které schválí příslušný orgán v místě určení před přesunem těchto zvířat, nebo
c)
zvířata jsou určena pro okamžitou porážku.“
5)
V čl. 8 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Informace o stanovených jatkách jsou zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti.“
6)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Další podmínky pro tranzit zvířat
1. Tranzit zvířat povolí příslušný orgán, pokud:
a)
dopravní prostředky, v nichž jsou zvířata přepravována, byla po řádném vyčištění a dezinfekci v místě nakládky ošetřena schválenými insekticidy a/nebo repelenty. Toto ošetření musí být v každém případě provedeno před opuštěním uzavřeného pásma nebo před vstupem do něj;
b)
jestliže je při přesunu uzavřeným pásmem naplánována přestávka na kontrolním stanovišti delší než jeden den, jsou zvířata chráněna před jakýmkoli napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud k tranzitu dochází:
a)
výhradně z epizootologicky relevantních zeměpisných oblastí uzavřeného pásma nebo přes tyto oblasti během období sezónně prostého vektorů katarální horečky ovcí vymezeného v souladu s přílohou V, nebo
b)
z částí uzavřeného pásma vymezených jako „přechodně prosté oblasti“ podle čl. 7 odst. 2a nebo přes tyto části uzavřeného pásma.
3. V případě zvířat uvedených v odstavci 1 tohoto článku jsou příslušná veterinární osvědčení, která stanoví směrnice 64/432/EHS, 91/68/EHS a 92/65/EHS nebo která jsou uvedena v rozhodnutí 93/444/EHS, opatřena touto doplňující poznámkou: „Ošetření insekticidem/repelentem … (uveďte název výrobku) dne … (uveďte datum) v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1266/2007.“ “
7)
Článek 9a se zrušuje.
8)
Přílohy I, II, III a V se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2012.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 456/2012 AL COMISIEI
din 30 mai 2012
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1266/2007 al Comisiei referitor la normele de punere în aplicare a Directivei 2000/75/CE a Consiliului în ceea ce privește combaterea, monitorizarea, supravegherea febrei catarale ovine, precum și restricțiile privind deplasările unor animale din specii receptive la aceasta
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2000/75/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2000 de stabilire a dispozițiilor specifice privind măsurile de combatere și de eradicare a febrei catarale ovine (1), în special articolul 9 alineatul (1) litera (c), articolele 11 și 12 și articolul 19 al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1266/2007 al Comisiei (2) stabilește norme pentru combaterea, monitorizarea, supravegherea și restricțiile privind deplasarea animalelor, în legătură cu febra catarală ovină, către și dinspre zonele cu acces reglementat. De asemenea, acesta stabilește condițiile de derogare de la interdicția de ieșire prevăzută de Directiva 2000/75/CE și aplicabilă deplasărilor de animale receptive, de material seminal, ovule și embrioni ai acestora, inclusiv normele privind utilizarea vaccinurilor împotriva febrei catarale ovine.
(2)
Conform normelor actuale, stabilite prin Directiva 2000/75/CE, nu este permisă utilizarea vaccinurilor împotriva febrei catarale ovine în afara zonelor de protecție. Directiva 2012/5/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2012 de modificare a Directivei 2000/75/CE a Consiliului privind vaccinarea împotriva febrei catarale ovine (3) conferă mai multă flexibilitate normelor privind vaccinarea stabilite prin Directiva 2000/75/CE, permițând vaccinarea cu vaccinuri inactivate împotriva febrei catarale ovine și în afara zonelor care fac obiectul restricțiilor referitoare la circulația animalelor. Este necesar, în consecință, să se modifice Regulamentul (CE) nr. 1266/2007. Sunt, de asemenea, necesare modificări pentru simplificarea procesului de monitorizare și supraveghere și pentru adaptarea procedurilor instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1266/2007 pentru a ține seama de opiniile științifice recente.
(3)
În scopul culegerii și analizării informațiilor epidemiologice privind febra catarală ovină, Regulamentul (CE) nr. 1266/2007 prevede ca statele membre să transmită aplicației „BlueTongue NETwork” (sistemul BT-net) informațiile privind febra catarală ovină culese pe parcursul punerii în aplicare a programelor de monitorizare și de supraveghere a febrei catarale ovine.
(4)
Cu toate acestea, experiența demonstrează că există suficiente informații disponibile în cadrul altor obligații de notificare și raportare a bolilor existente în cadrul Uniunii. Prin urmare, obligația de a face schimb de informații prin intermediul sistemului BT-net nu mai este necesară.
(5)
Regulamentul (CE) nr. 1266/2007, astfel cum a fost modificat de Regulamentul (CE) nr. 123/2009 al Comisiei (4), a introdus posibilitatea ca statele membre să delimiteze, în anumite condiții, „regiuni cu risc mai scăzut”, pentru a facilita vaccinarea preventivă în anumite părți ale teritoriului propriu în care nu circulă virusul. În urma intrării în vigoare a Directivei 2012/5/UE, conform căreia vaccinarea împotriva febrei catarale ovine poate fi realizată și în afara zonelor cu acces reglementat, nu mai sunt necesare dispozițiile privind delimitarea de „regiuni cu risc mai scăzut”.
(6)
Conform articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1266/2007, un stat membru poate decide să scoată o zonă relevantă din punct de vedere epidemiologic dintr-o zonă cu acces reglementat și, prin aceasta, să declare boala absentă din zona respectivă după o perioadă de doi ani de absență a circulației virusului, demonstrată printr-un program de monitorizare.
(7)
Cu toate acestea, părțile unei zone cu acces reglementat în care, timp de cel puțin un an, inclusiv un sezon complet de activitate a vectorilor, monitorizarea și supravegherea au arătat că nu a avut loc niciun fel de circulație a serotipului sau serotipurilor de febră catarală ovină sunt totuși supuse riscului de reintroducere a bolii prin introducerea de animale infectate din alte părți ale aceleiași zone cu acces reglementat în care circulă încă virusul febrei catarale ovine. În astfel de situații, pentru a asigura o tranziție sigură către o absență completă a bolii în condiții epidemiologice favorabile, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a delimita o „zonă provizoriu indemnă”, condiționată de desfășurarea unui program de monitorizare și supraveghere care să ateste absența circulației virusului.
(8)
Conform avizului științific al Grupului științific pentru sănătatea și bunăstarea animalelor al EFSA privind „Riscul de transmitere a febrei catarale ovine la animalele în tranzit”, adoptat la 11 septembrie 2008 (5), există posibilitatea teoretică ca, împreună cu animalele, să circule și musculițe infectate. Acest risc poate fi controlat prin curățarea vehiculului și prin tratarea sa cu insecticide sau insectifuge înainte de încărcarea animalelor sau la transportarea animalelor prin zone cunoscute ca fiind cu risc scăzut sau în perioade în care se știe că riscul este scăzut. Pentru limitarea efectelor nedorite asupra mediului ale acestor substanțe și pentru evitarea problemelor potențiale legate de perioadele de așteptare și de reziduurile posibile în interiorul animalelor, tratarea acestora cu insecticide sau insectifuge autorizate ar trebui să nu mai constituie o cerință, întrucât acest tip de tratament aduce prea puțină siguranță suplimentară.
(9)
Regulamentul (CE) nr. 1266/2007, astfel cum a fost modificat de Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 648/2011 al Comisiei (6), permite, pe o perioadă de tranziție, ca statele membre de destinație în care introducerea de animale care nu sunt imune ar putea prezenta, în anumite circumstanțe, un risc pentru sănătatea animalelor să solicite ca deplasarea unor astfel de animale să facă obiectul unor condiții suplimentare. Întrucât normele privind criteriile pentru unitățile protejate împotriva vectorilor sunt stabilite în acest regulament, dispoziția tranzitorie nu mai este necesară.
(10)
Având în vedere nivelurile diferite de circulație a virusului, condițiile de mediu și strategiile de vaccinare diferite din statele membre, situațiile epidemiologice în ceea ce privește febra catarală ovină pot să difere considerabil de la o zonă a Uniunii la alta. Experiența a demonstrat că se pot pune în aplicare cu succes strategii de supraveghere foarte diferite pentru atingerea obiectivelor urmărite. Prin urmare, cerințele minime armonizate de monitorizare și supraveghere stabilite în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1266/2007 ar trebui simplificate, pentru a permite mai multă flexibilitate în proiectarea de către statele membre a programelor lor naționale de monitorizare și supraveghere, ținând seama de avizul științific al Grupului științific pentru sănătatea și bunăstarea animalelor al EFSA privind monitorizarea și supravegherea febrei catarale ovine (7).
(11)
Conform avizului științific menționat, dimensiunea minimă a probei pentru detectarea unei prevalențe de 5 % cu o precizie de 95 % în rândul populației din specia susceptibilă ar trebui să fie suficientă pentru supravegherea în scopul demonstrării absenței circulației virusului într-o zonă geografică relevantă din punct de vedere epidemiologic pe durata unei perioade de doi ani.
(12)
Păstrarea animalelor susceptibile de febră catarală ovină într-o unitate protejată împotriva vectorilor pe o perioadă de timp specificată este o cerință importantă pentru anumite condiții de derogare de la interdicția de ieșire prevăzute în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 1266/2007. Experiența a arătat că este dificil pentru statele membre să stabilească criterii corespunzătoare pentru punerea în aplicare a unei unități protejate împotriva vectorilor pentru transporturile comerciale regulate de animale din specii susceptibile, precum vite, oi sau capre.
(13)
Pentru a îmbunătăți eficacitatea unităților protejate împotriva vectorilor și pentru a ajuta statele membre în punerea în aplicare a măsurilor de control, ar trebui stabilite mai multe criterii. Acestea ar trebui să se bazeze pe experiențele statelor membre și pe Codul sanitar pentru animale terestre al Organizației Mondiale pentru Sănătatea Animalelor (OIE). Pentru alinierea terminologiei cu cea utilizată de OIE, termenul „unitate cu protecție împotriva vectorilor”, utilizat în prezent în Regulamentul (CE) nr. 1266/2007, ar trebui înlocuit cu termenul „unitate protejată împotriva vectorilor”.
(14)
Ca reacție la noile informații științifice care indică posibilitatea transmiterii prin placentă a virusului febrei catarale ovine, în special pentru serotipul 8 al acestei boli, în Regulamentul (CE) nr. 1266/2007, astfel cum a fost modificat de Regulamentul (CE) nr. 384/2008 (8), au fost introduse măsuri de precauție pentru prevenirea răspândirii bolii prin intermediul animalelor gestante sau anumitor animale nou-născute.
(15)
Potrivit avizului științific al Grupului științific pentru sănătatea și bunăstarea animalelor al EFSA privind serotipul 8 al febrei catarale ovine (9), există dovezi științifice a transmiterii transplacentare a serotipul 8 al virusului febrei catarale ovine, care a fost introdus în Uniune în 2006. Cu toate acestea, nu s-a demonstrat posibilitatea transmiterii transplacentare a altor serotipuri ale virusului febrei catarale ovine în zonele afectate în care nu s-au folosit vaccinuri vii modificate. În lumina concluziilor avizului, măsurile de precauție privitoare la deplasarea animalelor gestante ar trebui să se aplice doar în zonele cu acces reglementat pentru serotipul 8 al virusului febrei catarale ovine.
(16)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1266/2007 trebuie modificat în consecință.
(17)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1266/2007 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Programe de monitorizare și supraveghere a febrei catarale ovine
Statele membre pun în aplicare programe de monitorizare și supraveghere a febrei catarale ovine în conformitate cu cerințele minime prezentate în anexa I.”
2.
Articolul 5 se elimină.
3.
La articolul 6, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) Înainte de luarea unei decizii pentru scoaterea unei zone geografice relevante din punct de vedere epidemiologic dintr-o zonă cu acces reglementat, statele membre furnizează Comisiei informații justificate care să demonstreze absența circulației virusului febrei catarale ovine în zona respectivă pe parcursul unei perioade de doi ani, inclusiv două sezoane complete de activitate a vectorilor, de la punerea în aplicare a programului de monitorizare și supraveghere a febrei catarale ovine în conformitate cu punctul 3 din anexa I”.
4.
La articolul 7, alineatul (2a) se înlocuiește cu următorul text:
„(2a) Statele membre pot să delimiteze o zonă geografică relevantă din punct de vedere epidemiologic dintr-o zonă cu acces reglementat ca «zonă provizoriu indemnă», cu condiția ca, pe o perioadă de un an, inclusiv un sezon complet de activitate a vectorilor, monitorizarea și supravegherea efectuate în conformitate cu dispozițiile de la punctul 3 din anexa I să fi demonstrat absența circulației virusului febrei catarale ovine în acea parte din zona cu acces reglementat respectivă pentru un anumit serotip sau combinație de serotipuri specifice ale virusului febrei catarale ovine.
Dacă un stat membru intenționează să delimiteze o zonă cu acces reglementat sau o parte a unei zone cu acces reglementat ca «zonă provizoriu indemnă», acesta notifică intenția sa Comisiei. Notificarea este însoțită de informațiile menționate la punctul 3 din anexa I.
Comisia informează statele membre cu privire la lista «zonelor provizoriu indemne», în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală.
Deplasările de animale în interiorul aceleiași zone cu acces reglementat dintr-o regiune în care circulă același serotip sau aceleași serotipuri ale virusului febrei catarale ovine spre o parte a aceleiași zone cu acces reglementat delimitată ca «zonă provizoriu indemnă» pot fi permise numai dacă:
(a)
animalele îndeplinesc condițiile prezentate în anexa III; sau
(b)
înainte de deplasarea animalelor respective, acestea îndeplinesc orice alte garanții adecvate privind sănătatea animală, pe baza unui rezultat pozitiv al unei evaluări a riscului legat de măsurile destinate combaterii răspândirii virusului febrei catarale ovine, precum și a protecției împotriva atacurilor vectorilor, solicitate de autoritatea competentă de la locul de origine și aprobate de autoritatea competentă de la locul de destinație; sau
(c)
animalele sunt destinate sacrificării imediate”.
5.
La articolul 8 alineatul (5), al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Informațiile privind abatoarele desemnate se pun la dispoziția celorlalte state membre, precum și a publicului”.
6.
Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 9
Condiții suplimentare pentru tranzitul de animale
(1) Tranzitul animalelor trebuie permis de autoritatea competentă cu condiția ca:
(a)
după curățarea și dezinfectarea adecvate la locul de încărcare, mijloacele de transport utilizate să fie tratate cu insecticide și/sau insectifuge autorizate. În orice caz, tratamentul menționat trebuie să aibă loc anterior ieșirii din sau intrării în zona cu acces reglementat;
(b)
în cazul în care, pe durata tranzitului printr-o zonă cu acces reglementat, se prevede o perioadă de repaus mai lungă de o zi la un punct de control, animalele să fie protejate de atacurile vectorilor într-o unitate protejată împotriva vectorilor conform criteriilor menționate în anexa II.
(2) Alineatul (1) nu se aplică în cazul în care tranzitul are loc:
(a)
exclusiv din sau prin zone geografice relevante din punct de vedere epidemiologic din zona cu acces reglementat în timpul perioadei fără vectori ai febrei catarale ovine dintr-un anumit sezon definite în conformitate cu anexa V; sau
(b)
din sau prin părți ale zonei cu acces reglementat delimitate ca «zone provizoriu indemne» în conformitate cu articolul 7 alineatul (2a).
(3) La certificatele sanitar-veterinare prevăzute în Directivele 64/432/CEE, 91/68/CEE și 92/65/CEE sau la care se face referire în Decizia 93/444/CEE, pentru animalele menționate la prezentul articol alineatul (1), ar trebui adăugat următorul text suplimentar: «Tratament cu insecticide/insectifuge cu … (a se insera denumirea produsului) la … (a se insera data), în conformitate dispozițiile articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 1266/2007».”
7.
Articolul 9a se elimină.
8.
Anexele I, II, III și V se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a cincea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 30 mai 2012.