ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. června 2012,
kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky
(2012/343/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. ZAHÁJENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) Komise dne 19. dubna 2011 informovala o zahájení antidumpingového řízení (dále jen „oznámení o zahájení“), pokud jde o dovoz určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 7. března 2011 podala společnost Solae Europe S.A. („dále jen žadatel“) představující podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin v Unii (3). Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(3)
Komise oficiálně informovala o zahájení řízení žadatele, dalšího známého výrobce v Unii, vyvážející výrobce a představitele ČLR, dovozce, dodavatele a uživatele, o kterých bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i jejich sdružení. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(5)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny veškeré ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
(6)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu vyvážejících výrobců a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 uvažovalo o výběru vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Ohledně výběru vzorku vyvážejících výrobců byly konzultovány i orgány ČLR.
2.1 VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ
(7)
Požadované informace pro výběr vzorku v příslušných lhůtách poskytlo a spolupráci nabídlo dvacet vyvážejících výrobců. Objem prodeje v EU, jejž tito vyvážející výrobci (případně jejich skupiny) oznámili, představoval přibližně 90 % dotčeného dovozu během období šetření. Spolupráce byla tudíž považována za vysokou.
(8)
Vzhledem k velkému počtu (skupin) vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců bude nutné provádět výběr vzorku.
(9)
Komise vybrala v souladu s článkem 17 základního nařízení vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Takto vybraný vzorek původně sestával ze dvou skupin společností ve spojení představujících mimo jiné pět jednotlivých výrobců a 40 % až 50 % objemu vývozu dotčeného výrobku z ČLR do EU během období šetření. Po získání určitých indicií, že tyto dvě skupiny by se možná měly považovat za jediný subjekt pro účely uložení antidumpingového cla (viz 41. bod odůvodnění), byl vzorek rozšířen zahrnutím třetí skupiny vyvážejících výrobců, což představuje 45 % až 60 % čínského dovozu. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení Komise původní výběr vzorku i jeho pozdější rozšíření projednávala s dotčenými stranami a čínskými orgány. Dva vyvážející výrobci ve spojení vznesli námitky k rozšíření vzorku, přičemž tvrdili, že pokud by vzorek měl být rozšířen, pak by oni lépe splňovali podmínky na zařazení do vzorku jako třetí skupina vyvážejících výrobců. Je třeba zdůraznit, že v souladu s ustanoveními čl. 17 odst. 1 základního nařízení navrhovaný nový vzorek sestával ze tří skupin vyvážejících výrobců s největším objemem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření. Kromě toho objem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření od obou výrobců ve spojení, kteří tvrdili, že by měli být vybráni do třetí skupiny, byl velmi malý, přičemž představoval méně než 10 % příslušného objemu vybrané třetí skupiny. Proto bylo potvrzeno, že reprezentativnost rozšířeného vzorku byla nejlepší při rozšíření na navrhované tři skupiny. Žádné další námitky nebyly obdrženy.
2.2 VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ
(10)
Po přezkoumání předložených informací a vzhledem k velkému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení, je třeba provést výběr vzorku.
(11)
Se zařazením do vzorku souhlasilo sedm dovozců, kteří nejsou ve spojení, podílejících se 20 % na celkovém dovozu dotčeného výrobku do Unie. Do vzorku byli vybráni tři dovozci představující přibližně 17 % celkového dovozu z ČLR a téměř 90 % dovozu spolupracujících dovozců. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení dostaly dotčené strany možnost, aby se vyjádřily k výběru vzorku. Žádné námitky nebyly obdrženy. Jeden z dovozců zařazených do vzorku přerušil svou spolupráci a neposkytl odpověď na dotazník.
2.3 ODPOVĚDI NA DOTAZNÍK A OVĚŘOVÁNÍ
(12)
Aby bylo skupinám vyvážejících výrobců v ČLR zařazeným do vzorku, pokud o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala jim Komise za tímto účelem příslušné formuláře. V této souvislosti lze zmínit, že dvě skupiny společností zařazených do vzorku požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, zatímco zbývající skupina společností zařazených do vzorku požádala o individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(13)
Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení byly zaslány rovněž vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku (jejich skupinám), kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(14)
Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, jakož i vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování, žadateli a dalšímu známému výrobci v Unii, dovozcům zařazeným do vzorku a všem známým uživatelům.
(15)
Po vyžádání informací od výrobců v možných srovnatelných zemích Brazílii, Izraeli a ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) byly zaslány dotazníky rovněž výrobcům, kteří nabídli spolupráci, v Brazílii a Izraeli pro účely stanovení běžné hodnoty pro společnosti, jimž nemohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství (viz níže 60. až 64. bod odůvodnění).
(16)
Úplné odpovědi na dotazníky byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku v ČLR, od jednoho brazilského výrobce, jednoho izraelského výrobce, jednoho výrobce v Unii (s jedním výrobním zařízením v Belgii a jedním v Dánsku), od dvou (ze tří) dovozců zařazených do vzorku a čtyř uživatelů v EU. Další brazilský výrobce předložil neúplnou odpověď.
(17)
Kromě toho byly obdrženy žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení od jednoho vyvážejícího výrobce nezařazeného do vzorku (dále jen „žadatel A“) a od jedné skupiny vyvážejících výrobců ve spojení nezařazených do vzorku (společně dále jako „žadatel B“) (4). Po analýze informací, jež předložily strany zařazené do vzorku, jakož i žádostí zahrnujících řádně vyplněné dotazníky bylo shledáno, že počet (skupin) vyvážejících výrobců, kteří mají být prošetřeni v samotném vzorku, je tak vysoký, že další individuální zjišťování by znamenalo příliš velké zatížení a bránilo by včasnému ukončení šetření. Žadatelům bylo tudíž sděleno, že jejich žádosti o individuální zjišťování byly zamítnuty.
(18)
Žadatel B zpochybnil toto rozhodnutí nezohlednit jeho žádost o individuální zjišťování. Namítal, že podle nedávného výkladu Orgánu WTO pro řešení sporů ve věci týkající se spojovacích prostředků (5) by toto zamítnutí bylo v rozporu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení a s čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody. Za druhé by takové zamítnutí bylo v rozporu se základní zásadou proporcionality.
(19)
Pokud jde o první argument, čl. 17 odst. 3 základního nařízení, jakož i čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody výslovně připouštějí, aby prošetřující orgán nebral v úvahu žádosti o individuální zjišťování, je-li počet vývozců a/nebo výrobců tak vysoký, že by takovéto zjišťování bylo neproveditelné. Zpráva Odvolacího orgánu WTO ve věci týkající se spojovacích prostředků objasnila, že včasné žádosti o individuální zjišťování by měly být „zpravidla“ akceptovány, pokud by to neznamenalo „příliš velké zatížení“ (6). V tomto případě by ověření odpovědí na dotazníky a odpovědí na formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství žadatelů o individuální zjišťování znamenalo šetření na místě v jedné společnosti (žadatel A) a dvou dalších společnostech (těch, které jsou součástí žadatele B). Během těchto šetření na místě by bylo třeba ověřit soulad s ustanoveními čl. 2 odst. 7 písm. c), jakož i vykazovanou strukturu, náklady (včetně výrobních nákladů a nákupů), prodej a ziskovost všech těchto subjektů. Vzhledem k velkému počtu subjektů, které již byly v rámci vzorku přezkoumány, by zahrnutí dalšího žadatele skutečně znamenalo příliš velké zatížení a vážně by ohrozilo včasné ukončení šetření. Rozhodnutí nepřijmout tyto žádosti o individuální zjišťování je proto oprávněné a není v rozporu se zásadou proporcionality.
(20)
Žadatel B poté, co byl informován, že individuální zjišťování by představovalo příliš velké zatížení, později navrhl, aby byla jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství stažena, pokud bude dohodnuto její přezkoumání v rámci individuálního zacházení. Jelikož tvrdil, že během období šetření uskutečnil pouze jednu malou vývozní transakci a již nebude žádat o zacházení jako v tržním hospodářství, argumentoval, že Komise nebude muset provést inspekce na místě v ČLR ke zjištění dumpingu a že bude stačit, aby při ověřování odpovědi na dotazník žadatele v EU ověřila onu jednu vývozní transakci. Na tomto základě vývozce tvrdil, že přiznání individuálního zjišťování nebude představovat zátěž.
(21)
Pokud by však individuální zjišťování bylo přiznáno, byla by inspekce na místě u žadatele B nezbytná, protože bez inspekce na místě v ČLR u obou výrobců v této skupině by nemohla být vyloučena existence jiného prodeje do EU během období šetření. Tato inspekce by vzhledem k velikosti vzorku s třemi velkými skupinami společností byla nepřiměřeně zatěžující. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(22)
Rozhodnutí nepřijmout žádosti o individuální zacházení bylo zachováno. S ohledem na výše uvedené důvody bylo s konečnou platností rozhodnuto, že žádostem o individuální zjišťování nelze vyhovět, jelikož by při šetření znamenaly příliš velké zatížení a bránily by včasnému ukončení šetření.
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke zjištění dumpingu, výsledné újmy nebo hrozící újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Liaocheng, Qingdao
b)
Výrobce v Unii:
-
Solae Europe, s výrobními zařízeními v:
-
Belgii, Ieper (Solae Belgium) a
-
Dánsku, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo
3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ
(24)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. ZJIŠTĚNÍ V PROZATÍMNÍ FÁZI
(25)
V prozatímní fázi se mělo za to, že uložení prozatímních opatření by nebylo vhodné zejména s ohledem na potřebu dále analyzovat příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5. NÁSLEDNÝ POSTUP
(26)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o neuložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(27)
Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Kromě inspekcí uvedených výše ve 23. bodě odůvodnění byla uskutečněna další inspekce v prostorách společnosti Kerry v Bristolu ve Spojeném království, jednoho z dovozců a uživatelů sójových bílkovin, kteří při šetření spolupracovali.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(28)
Dotčený výrobek byl definován v oznámení o zahájení řízení jako výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 od 1. ledna 2012) a ex 3504 00 90.
(29)
V rámci výše uvedené definice výrobku lze rozlišit dvě hlavní skupiny výrobků: i) sójové bílkovinné koncentráty (dále jen „koncentráty“, včetně jednoduchých/základních koncentrátů a dále zpracovávaných koncentrátů), u nichž činí obsah bílkovin více než 65 %, avšak méně než 90 %; a ii) izolované sójové bílkoviny („izoláty“), u nichž činí obsah bílkovin 90 % nebo více.
(30)
Bylo rovněž konstatováno, že zatímco jednoduchý koncentrát je poměrně základním produktem s nízkou přidanou hodnotou, izoláty a dále zpracovávané koncentráty vyžadují podstatně více zpracování, a proto se jedná o produkty s vyšší přidanou hodnotou.
(31)
Výše uvedená definice výrobku zahrnuje rovněž jednoduché (dále nezpracovávané) koncentráty určené pro krmiva. Ty v posuzovaném období v EU vyráběl jeden závod žadatele se sídlem ve Francii a další společnost, ADM, se sídlem v Nizozemsku.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění žadatel požádal o změnu rozsahu definice výrobku odstraněním koncentrátů používaných pro krmiva. Žadatel vznesl námitky vůči přístupu navrženému v pozatímním dokumentu a tvrdil, že vyloučení údajů vztahujících se k francouzskému závodu, jenž byl uzavřen v roce 2009 (tj. v polovině posuzovaného období), vedlo k nesouladu ve zbývajících údajích (se stále zahrnutými údaji o ADM). Údaje o prodeji a podílu výrobců výrobku, který je předmětem šetření, na trhu EU byly tudíž uměle nadsazeny.
(33)
Žadatel tvrdil, že vzhledem k poměrně stabilní poptávce převzal některé dodávky zajišťované francouzským závodem společnosti Solae před jeho uzavřením v roce 2009 jeho konkurent v EU, společnost ADM. Odhlédnutí od údajů vztahujících se k francouzskému závodu proto vedlo k zavádějícímu srovnání údajů za rok 2008, kdy společnost ADM měla pouze menší podíl na trhu s koncentráty určenými pro krmiva, s údaji za období šetření, kdy společnost AMD měla na uvedeném trhu mnohem větší podíl.
(34)
Žadatel zejména poskytl informace o technických a chemických rozdílech mezi koncentráty určenými pro krmiva na jedné straně a ostatními koncentráty a izoláty na straně druhé. Pro tyto podskupiny se rovněž používají různé distribuční kanály. Kromě toho koncentráty určené pro krmiva jsou zařazeny do jiného kódu KN než ostatní koncentráty (pro potraviny) a izoláty.
(35)
Na základě tvrzení žadatele jeden vývozce nesouhlasil s žádostí o omezení rozsahu definice výrobku. Tento vývozce si však žádost špatně vyložil a měl za to, že žádostí se měly vyloučit veškeré sójové bílkovinné koncentráty, zatímco ve skutečnosti se žádost vztahuje pouze na jednoduché sójové bílkovinné koncentráty určené pro krmiva. Vývozce navíc neuvedl žádné konkrétní důvody, proč by žádost měla být neodůvodněná.
(36)
Je třeba rovněž poznamenat, že na základě údajů shromážděných během šetření představuje dovoz sójových bílkovinných koncentrátů určených pro krmiva méně než 1 % celkového čínského dovozu výrobku, který je předmětem šetření (dle původní definice), do Unie.
(37)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a zejména k jasným technickým a chemickým rozdílům a rozdílům souvisejícím s trhem se považuje za vhodné omezit rozsah definice výrobku vyloučením jednoduchých sójových bílkovinných koncentrátů používaných k výživě zvířat. V důsledku toho jsou dotčeným výrobkem výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin s výjimkou přípravků používaných k výživě zvířat a obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 a ex 3504 00 90.
(38)
Dotčený výrobek se používá hlavně v potravinářském průmyslu v masných přípravcích a v masových náhražkách. Mezi další potravinářská využití patří využití v salátových dresincích, polévkách, nápojích v prášku, energetických tyčinkách, náhražkách sušeného mléka, zmrazených dezertech, šlehaných polevách, kojenecké výživě, pečivu, snídaňových cereáliích, těstovinách atd. Vzhledem ke svým funkčním vlastnostem má dotčený výrobek také některá specifická použití při výrobě lepidel, asfaltů, pryskyřic, čisticích prostředků, kosmetiky, inkoustů, usně, nátěrů, prostředků k povrchové úpravě papíru, pesticidů/fungicidů, plastů, polyesterů a textilních vláken.
(39)
I přes některé rozdíly v možném konečném využití mají různé typy dotčeného výrobku, koncentráty a izoláty, všechny stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti. Proto jsou považovány za jeden výrobek.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(40)
Dotčený výrobek a určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR a na domácím trhu v Brazílii, která sloužila jako srovnatelná země, jakož i určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají v podstatě stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a užití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. VZTAH MEZI SKUPINOU SINOGLORY A SKUPINOU GUSHEN
(41)
Mezi vyvážející výrobce zařazené do vzorku patřily společnost Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Crown“), Gushen Biological Technology Group Co. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Gushen“), a Sinoglory Health Food Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Sinoglory“). V rané fázi šetření se uvažovalo o tom, že skupina Gushen a skupina Sinoglory by mohly být považovány za vývozce ve spojení. V návaznosti na vysvětlení, jež poskytli dotčení vývozci, však bylo nakonec rozhodnuto, že skupina Gushen a skupina Sinoglory budou pro účely tohoto šetření považovány za samostatné subjekty.
2. ZACHÁZENÍ JAKO V TRŽNÍM HOSPODÁŘSTVÍ
(42)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingového šetření dovozu z ČLR běžná hodnota určí podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(43)
Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
1)
podnikatelská rozhodnutí a rozhodnutí o nákladech jsou přijímána na základě tržních signálů a bez podstatných zásahů státu;
2)
účetní záznamy procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely;
3)
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;
4)
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu; a
5)
převod měn se provádí podle tržních kurzů.
(44)
O zacházení jako v tržním hospodářství žádala skupina Crown i skupina Sinoglory.
(45)
U skupiny Crown i u skupiny Sinoglory si Komise vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a v prostorách těchto společností ověřila informace předložené v jejich žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství a všechny ostatní informace, jež pokládala za nezbytné.
(46)
Šetřením se zjistilo, že obě skupiny nesplňují požadavky kritérií stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení pro to, aby jim mohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(47)
Společnosti z obou skupin nesplnily zejména kritéria 1, 2, a 3.
(48)
V případě jedné skupiny jeden výrobce ze skupiny nesplnil kritérium 1 z důvodu existence povinnosti prodávat všechny své výrobky na mezinárodním trhu. I když společnost tvrdila, že toto ustanovení není závazné, společnost ve skutečnosti nikdy neprodávala na domácím trhu (s výjimkou menšího prodeje v roce 2007). Pokud jde o kritérium 2, u obou výrobců ve skupině bylo zjištěno několik účetních problémů. Jedna ze společností ve skupině kromě toho nepředložila žádný formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Jedna ze společností ve skupině dále pronajímala část svých pozemků bez jakéhokoliv záznamu o příjmech z pronájmu ve svých účtech, neboť k těmto platbám nebyly vydány žádné faktury nebo doklady o zaplacení. Když se přestěhovala do nového výrobního závodu a část jejího zařízení přestala být užívána, nebyl uskutečněn žádný test na snížení hodnoty. A když jedna ze společností ve skupině koupila nový pozemek, obdržela vládní transfer, který se měl použít jako odškodnění pro obyvatele, kteří se museli odstěhovat. Tato platba však nebyla použita k uvedenému účelu, nýbrž ke snížení nákladů spojených s právem k užívání pozemku. Pokud jde o kritérium 3, dva výrobci ve skupině získávali výměnou suroviny od společného dodavatele bez řádné dokumentace nebo záznamů na základě velmi neformálních ujednání bez jakékoli úpravy pro rozdíly v cenách nebo poplatcích: to představuje formu barterového obchodu. Kromě toho jeden výrobce mohl využívat pozemek patřící jeho většinovému akcionáři bez jakékoli platby několik let. Podle této společnosti to bylo možné, protože související práva k užívání pozemku získala mateřská společnost za velmi nízkou cenu v rámci své privatizace.
(49)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina znovu zopakovala dřívější tvrzení, podle kterého jeden ze dvou výrobců by neměl být právně považován ve spojení se zbytkem skupiny. Nicméně pokud jde o toto tvrzení, zjistilo se, že tito dva výrobci uskutečňovali koordinovanou obchodní a průmyslovou strategii společně se zbývající částí skupiny, včetně praktik barterového obchodu, jak bylo uvedeno výše ve 48. bodě odůvodnění. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(50)
Skupina rovněž tvrdila, že omezení prodeje pro jednoho z jejích výrobců bylo zmíněno pouze v jejích stanovách a nikoli v obchodní licenci nebo osvědčení o schválení. Podle společnosti proto omezení nebylo závazné. Dále se objevilo tvrzení, že společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, nebyla výrobní nebo obchodní společností, ale spíše platebním zprostředkovatelem, a že skupina vyvinula maximální úsilí, aby poskytla všechny dostupné informace.
(51)
Jak bylo však uvedeno výše, dotyčný výrobce jasně splňoval kritéria omezení prodeje. Navíc stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají ke schválení orgánům při založení společnosti, a proto je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Pokud jde o společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, zjistilo se, že tato společnost byla skutečně v určitých aspektech zapojena do prodeje dotčeného výrobku na vývoz, a proto měla předložit formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Obě tvrzení proto byla odmítnuta.
(52)
V případě druhé skupiny se na jednoho z vyvážejících výrobců rovněž vztahovalo omezení prodeje, přičemž 70 % jeho výroby mělo být určeno na vývoz, a proto nebylo splněno kritérium 1. Pokud jde o kritérium 2, byla zjištěna řada problémů týkajících se odpisů aktiv a změn v účetních pravidlech. Pokud jde o kritérium 3, hodnota dvou pozemků v účetnictví jedné ze společností se výrazně liší a má se za to, že nákupem pozemku za cenu zjevně nižší, než je jeho tržní hodnota, společnost obdržela skrytou dotaci. Navíc jiná společnost ve skupině měla prospěch z bezplatného pronájmu pozemku na jeden rok a nabyla práva k užívání pozemku za cenu nižší, než je tržní hodnota. Kromě toho nebyla v poznámkách k účetní závěrce uvedena řada záruk uvnitř skupiny, což je v rozporu se standardem IAS 24.
(53)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina tvrdila, že prodej uskutečňovaný těmito dvěma výrobci de facto nepodléhal žádným omezením prodeje. Podle společností byla skutečnost, že příslušný objem jejich vývozu byl v souladu s omezeními v jejich stanovách, pouze důsledkem rovnováhy mezi poptávkou a nabídkou na trhu se sójovými bílkovinami. Zdůrazňovaly, že tato omezující ustanovení byla odstraněna z těchto textů krátce po uplynutí období šetření. Kromě toho, pokud jde o kritérium 2, skupina tvrdila, že nehledě na drobnější účetní chyby plně splňovala čínské obecně uznávané účetní zásady, jež je povinna uplatňovat spíše než mezinárodní účetní standard (IAS). Pokud jde o práva k užívání pozemku, skupina tvrdila, že rozdíly v hodnotě dvou pozemků byly způsobeny náklady na vyrovnání jednoho ze dvou pozemků. Rovněž bylo zdůrazněno, že bezplatný pronájem jiného pozemku byl zapříčiněn některými administrativními průtahy před tím, než bylo možné skutečně nabýt práv k užívání pozemku, a že v každém případě hodnota osvobození byla v porovnání s provozními výnosy společnosti nevýznamná.
(54)
Pokud jde o kritérium 1, stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají příslušným orgánům a schvalují při založení společnosti. Má se za to, že příčinou skutečnosti, že společnost splňovala omezení prodeje, je požadavek se touto povinností řídit, a je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Kromě toho je třeba zdůraznit, že odstranění omezení ze stanov proběhlo po skončení období šetření, a pro toto šetření je tudíž irelevantní. Pokud jde o kritérium 2, bylo zřejmé, že přesnost a spolehlivost záznamů nelze potvrdit. Účetní záznamy společnosti by kromě toho měly být podrobeny auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy, což nebylo možné během inspekce potvrdit. Pokud jde o kritérium 3, v průběhu inspekce na místě nemohly být předloženy žádné důkazy, které by podložily náklady na vyrovnání dotyčného pozemku. Nezávisle na podaných vysvětleních zůstává skutečností, že jedna ze společností měla v průběhu určitého období v bezplatném nájmu své pozemky, a proto měla prospěch z dotace. Připomínky tudíž nebyly takové povahy, aby změnily zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství. Tato zjištění se potvrzují.
3. INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ
(55)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou uvedena níže ve stručné a souhrnné podobě pouze pro orientaci:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(56)
O individuální zacházení žádala pouze skupina Gushen. Tato žádost byla prošetřena a nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnost nesplňovala výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že skupině Gushen lze přiznat individuální zacházení.
(57)
Bylo rovněž vypracováno hodnocení pro skupiny Crown a Sinoglory, jelikož těmto společnostem nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství. V obou případech nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnosti nesplňovaly výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že oběma skupinám společností lze přiznat individuální zacházení.
(58)
Po poskytnutí konečných informací žadatel vyjádřil nesouhlas s přiznáním individuálního zacházení skupinám vývozců zařazeným do vzorku. Avšak vzhledem k neuložení opatření nebylo nutné další zkoumání.
4. BĚŽNÁ HODNOTA
(59)
Jak je vysvětleno v 46. bodě odůvodnění, zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno oběma skupinám zařazeným do vzorku, které o ně požádaly. Třetí skupina zařazená do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství nežádala. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení běžná hodnota pro všechny skupiny stanovena na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
a) Srovnatelná země
(60)
V oznámení o zahájení řízení naznačila Komise svůj úmysl použít USA jako vhodnou srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(61)
Byla předložena řada připomínek a jako alternativa byly navrženy další země, konkrétně Brazílie a Izrael. Hlavní argument proti USA jako srovnatelné zemi byla skutečnost, že v USA by se dotčený výrobek mohl vyrábět z geneticky modifikovaných sójových bobů, zatímco v ČLR by tomu tak nebylo. Použití geneticky modifikovaných sójových bobů by potenciálně mohlo vést k tomu, že by výrobek používali různí uživatelé a/nebo odvětví zpracovatelského průmyslu. Jeden vyvážející výrobce rovněž uvedl, že dceřiná společnost žadatele v USA by měla dominantní postavení na trhu USA, což by vedlo k nadsazení prodejních cen na domácím trhu.
(62)
S ohledem na tyto připomínky se Komise snažila navázat spolupráci se všemi známými výrobci dotčeného výrobku v Brazílii, Izraeli a USA, přičemž jim položila řadu klíčových otázek týkajících se jejich výroby, prodeje a místních trhů a požádala je, zda by v případě, že by jejich země byla vybrána jako srovnatelná země, byli ochotni poskytnout podrobnější informace o svých nákladech a cenách. Odpověděli pouze jeden výrobce v USA a dva brazilští výrobci, kteří poskytli požadované informace a nabídli další spolupráci. Později předložil úplnou odpověď na dotazník rovněž jeden izraelský výrobce. Komise se rovněž snažila získat informace o výše uvedených a dalších potenciálních trzích jinými prostředky.
(63)
Takto získané informace byly pečlivě analyzovány. Bylo potvrzeno, že výrobky z USA se na rozdíl od dotčeného výrobku z ČLR, Brazílie, nebo Izraele vyrábějí převážně z geneticky modifikovaných sójových bobů. Nemohly však být vyvozeny žádné závěry, pokud jde o vliv tohoto rozdílu v hlavních surovinách na vlastnosti výrobku a jeho použití, na náklady nebo cenu. Kromě toho, ačkoli se na brazilském trhu uplatňovalo 14 % dovozní clo, byl v Brazílii zaznamenán významný objem dovozu dotčeného výrobku, který konkuroval místně vyráběnému výrobku. Ve skutečnosti na dva brazilské výrobce, kteří nabídli spolupráci, připadaly zhruba tři čtvrtiny spotřeby v Brazílii, zatímco se zdálo, že trh USA zřetelně ovládají dva velmi velcí domácí výrobci, z nichž pouze jeden nabídl spolupráci. Proto se zdálo, že i přes větší celkovou velikost trhu USA byly v Brazílii silnější podmínky hospodářské soutěže se dvěma velkými domácími výrobci a významným dovozem. Kromě toho se celkově zdálo, že objem domácího prodeje spolupracujících brazilských výrobců dosahuje řádově stejného rozsahu jako objem prodeje do EU od čínských výrobců zařazených do vzorku a srovnatelné škály výrobků. Zjistilo se též, že brazilský domácí trh je značně větší než izraelský.
(64)
Na základě výše uvedených skutečností byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země. Tento výběr se potvrzuje.
b) Určení běžné hodnoty
(65)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi. V případě, že jednotlivé typy výrobků na domácím trhu srovnatelné země nebyly prodány v běžném obchodním styku, nebo v případě, že nebyly prodány žádné podobné typy, byla běžná hodnota zjištěna početně podle čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(66)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
5. VÝVOZNÍ CENA
(67)
Vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v ČLR. Vývozní cena tedy byla ve všech případech stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
(68)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
6. SROVNÁNÍ
(69)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité individuální úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy o slevy z cen, náklady na dopravu, pojištění, nakládku, manipulační a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěrové náklady a nepřímé daně byly provedeny ve všech případech, kdy byly přiměřené, přesné a podložené ověřenými podklady.
7. DUMPINGOVÁ ROZPĚTÍ
(70)
Konečná dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(71)
Pro každou ze tří spolupracujících skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení stanoveno dumpingové rozpětí na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty ve srovnatelné zemi s váženým průměrem vývozní ceny.
(72)
Pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku bylo dumpingové rozpětí vypočteno jako průměr tří skupin společností zařazených do vzorku.
(73)
Vzhledem k vysoké míře spolupráce při šetření (s tím, že spolupracující společnosti představovaly téměř 90 % veškerého dovozu z ČLR v období šetření) bylo celostátně použitelné dumpingové rozpětí pro jakékoli nespolupracující společnosti vypočteno na základě nejvyššího rozpětí zjištěného u skupin společností zařazených do vzorku.
(74)
Na tomto základě byla prozatímní dumpingová rozpětí stanovena takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Skupina Crown
59,4 %
Skupina Gushen
55,8 %
Skupina Sinoglory
67,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
61,3 %
Ostatní společnosti
67,0 %
D. ÚJMA
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(75)
Po revizi definice výrobku (vyloučení koncentrátů určených pro krmiva) se jedna společnost - ADM, se sídlem v Nizozemsku, jejíž výroba je omezena na koncentráty určené pro krmiva - již nepovažuje za součást výrobního odvětví Unie. V důsledku toho během období šetření vyráběl obdobný výrobek v Unii pouze žadatel (společnost Solae). Společnost Solae má v současné době dva výrobní provozy v EU - jeden v Belgii, kde se vyrábí izolované sójové bílkoviny (izoláty), a druhý v Dánsku, kde se vyrábí sójové bílkovinné koncentráty (základní sójové bílkovinné koncentráty a dále zpracovávané koncentráty s vyšší hodnotou, pro které základní sójové bílkovinné koncentráty slouží jako meziprodukt). Další výrobní provoz společnosti Solae nacházející se ve Francii ve městě Boudreaux, který se zabýval výrobou a uváděním na trh pouze jednoduchých koncentrátů určených pro krmiva, byl uzavřen začátkem roku 2009.
(76)
Pokud jde o výrobu v EU, z šetření vyplynulo, že výrobní proces společnosti Solae je založen výhradně na dohodě o poplatcích za zpracování, kterou společnost uzavřela se svou švýcarskou mateřskou společností Solae Europe. Podle této dohody zpracovávají společnosti Solae Belgium a Solae Denmark suroviny poskytnuté společností Solae Europe za poplatek. Po celou dobu procesu společnost Solae Europe zůstává jediným vlastníkem surovin, meziproduktů a konečných výrobků.
(77)
Vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává mateřská společnost, jsou ujednání o poplatcích za zpracování po právní stránce odlišná od jiných možných ujednání o výrobě. Ve stávajícím případě však přidaná hodnota vytvořená uvedenými společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty také odráží technologické a kapitálové investice založené v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(78)
Je rovněž třeba poznamenat, že operace zpracování za poplatek v EU představují „poslední podstatné zpracování“ a jako takové dodávají výrobkům původ v EU.
(79)
V důsledku výše uvedených skutečností se proto dospělo k závěru, že hospodářská činnost, jako je činnost uskutečňovaná společností Solae Belgium a Solae Denmark v EU, by mohla být potenciálně ohrožena dumpingovými praktikami, a mohla by si tak zasluhovat ochranu bez ohledu na právní povahu této činnosti (ujednání o poplatcích za zpracování nebo jiné ujednání o výrobě). S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(80)
Po zveřejnění prozatímních zjištění jeden vývozce uvedl, že společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, nejsou způsobilé jako výrobci v Unii a nemají žádný vliv na antidumpingová šetření. Vývozce tvrdil, že vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává společnost Solae Europe registrovaná ve Švýcarsku (tj. mimo EU), nelze společnosti Solae Belgium a Solae Denmark považovat za výrobce v Unii, kteří by si mohli zasluhovat ochranu před dumpingovými praktikami.
(81)
Vývozce poukázal na skutečnost, že v předchozích případech, například v případě, jenž se týkal dovozu plastových pytlů a sáčků pocházejících z ČLR (7), se orgány rozhodly vyloučit dvě čínské společnosti ze vzorku vyvážejících výrobců, neboť tyto společnosti samy nevyráběly velké množství deklarovaných vyvážených výrobků, ale ve skutečnosti je pouze zpracovávaly pro jiné vyvážející výrobce.
(82)
Je třeba poznamenat, že situace, o kterou se vývozce opírá, není srovnatelná se situací v daném případě. Za prvé, čínské společnosti ve výše uvedeném případě týkajícím se plastových pytlů a sáčků měly vlastní výrobu (bez ujednání o poplatcích za zpracování) (avšak prodej vlastních výrobků vyráběných společnostmi byl příliš malý na to, aby společnosti byly zahrnuty do vzorku), zatímco za současné situace společnosti Solae Belgium a Solae Denmark fungují výhradně na základě ujednání o poplatcích.
(83)
Kromě toho zatímco společnosti Solae Belgium a Solae Denmark jsou plně vlastněné společností Solae Europe, šetření týkající se čínských společností vyloučených ze vzorku nezjistila žádný vlastnický vztah s jinými vyvážejícími výrobci, pro které tyto společnosti zpracovávaly výrobky.
(84)
Vývozce se ve svém tvrzení rovněž odvolává na jiné minulé šetření, konkrétně na šetření, jež se týká dovozu glycinu pocházejícího z ČLR (8), ve kterém Komise považovala některé čínské společnosti za obchodníky spíš než za výrobce, jelikož činnost, kterou tyto společnosti vyvíjely, nebylo možné posuzovat jako výrobu.
(85)
V této souvislosti je třeba uvést, že případ týkající se glycinu ani nepodporuje argument vývozce, protože v uvedeném případě vyvážející čínské společnosti jednoduše uskutečňovaly některé zušlechťovací operace, kterými se neměnilo chemické složení nebo fyzikální vlastnosti posuzovaného výrobku. To je zcela odlišná situace, jež se liší od daného případu, kdy se operacemi prováděnými společnostmi v EU přeměňují sójové boby nebo sójové vločky v sójové bílkoviny, přičemž nejen že se mění chemické složení nebo fyzikální vlastnosti suroviny, ale rovněž se přidává značná hodnota konečnému výrobku.
(86)
Vývozce také tvrdil, že ve středu rozhodovacího procesu pro celou výrobu založenou na ujednání o poplatcích za zpracování v Unii je výhradně společnost mimo EU a že celý osud společností, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, závisí zcela a výlučně na jejich švýcarské mateřské společnosti. Vývozce dále uvedl, že v jiném případě, jenž se týkal dovozu vinylacetátu pocházejícího z USA (9), Komise vyloučila výrobce v EU z definice výrobního odvětví Unie kvůli jeho vztahu se společností v cílené zemi.
(87)
Jiná strana rovněž uvedla, že při analýze otázky ujednání o poplatcích za zpracování a jeho kvalifikace jako výroby by měly být analyzovány otázky, jako je umístění ústředí, střed zájmu a závazek pro trh EU podobným způsobem, jako je analýza společností ve spojení při vymezování výrobního odvětví Unie.
(88)
Solae jako skupina má totiž strukturální vazby se svou švýcarskou mateřskou společností a další podnikové vazby se společnostmi v USA. Není novinkou v antidumpingovém řízení, že společnosti se silnou přítomností v EU mají takové strukturální, kapitálové a podnikové vazby mimo EU. Tyto strukturální a podnikové vazby mimo EU však nemohou zpochybnit závěr, že žadatelé splňují podmínky jako výrobci v EU.
(89)
Je třeba poznamenat, že tyto argumenty by měly význam pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení a definici výrobního odvětví Unie pouze v případě, že Solae Europe by byla společností v cílené zemi, tj. v tomto případě ČLR. Je zřejmé, že tomu tak není, a proto argument vývozce je irelevantní.
(90)
Kromě toho je třeba zopakovat, že vlastnictví surovin a/nebo hotového výrobku není rozhodujícím kritériem pro vymezení výrobce v Unii. Zatímco ujednání o poplatcích se právně liší od jiných ujednání o výrobě, výrobní společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, mohou být považovány za výrobce v Unii.
(91)
Tento přístup je v souladu s předchozí praxí orgánů, jako například v rámci přezkumu před pozbytím platnosti týkajícím se dovozu furfurylalkoholu pocházejícího z ČLR (10).
(92)
Připomíná se, že ve stávajícím případě přidaná hodnota vytvořená společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty odráží technologické a kapitálové investice umístěné v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(93)
Společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se tedy považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou dále označovány jako „výrobní odvětví Unie“.
(94)
Celková výroba v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení byla stanovena na základě odpovědi na dotazník poskytnuté žadatelem.
(95)
Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie tvoří pouze jeden výrobce, jsou níže uvedené údaje s ohledem na zachování důvěrnosti podle článku 19 základního nařízení uvedeny v podobě indexů.
2. SPOTŘEBA V UNII
(96)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobků vytvořených výrobním odvětvím Unie v rámci ujednání o poplatcích za zpracování určených pro trh Unie, údajů o objemu dovozu na trh Unie získaných od Eurostatu a odhadů žadatele.
(97)
Kódy KN týkající se určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin zahrnují širší škálu výrobků, a nikoli pouze výrobek, který je předmětem šetření. Na základě rozsáhlého výzkumu a znalostí o trhu žadatel předložil odhady hodnoty a objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, na trh Unie. Tyto odhady byly v průběhu šetření přezkoumány a jsou považovány za spolehlivé. Útvary Komise neobdržely žádné připomínky s alternativním návrhem, který by mohl zpochybnit použití těchto odhadů pro účely tohoto šetření.
(98)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika výpočtu dovozu nebyla dostatečně vysvětlena. Tato kritika však není dále odůvodněná. Dotčená strana kritizovala přístup Komise, aniž by však navrhla vhodnější nebo spolehlivější alternativu. Kritika se týkala zejména skutečnosti, že se daná strana neměla možnost vyjádřit. Je třeba připomenout, že nedůvěrné znění podnětu, které stanoví metodiku vyloučení, bylo k dispozici v nedůvěrném spisu již od zahájení řízení.
(99)
Je třeba připomenout, že útvary Komise zkontrolovaly údaje poskytnuté v podnětu a nezjistily nic, co by zpochybnilo přiměřenost zvolené metody. Dále vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nenavrhly alternativní metodu vyloučení, byly jejich připomínky shledány nepodloženými.
(100)
Během posuzovaného období poptávka na trhu Unie poklesla o 8 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstala spotřeba Unie stálá, v roce 2009 se snížila o 8 % a v období šetření zůstala stálá.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2007
2008
2009
Období šetření
Objem (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
3. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ
a) Objem
(101)
Objem dovozu dotčeného výrobku vzrostl během posuzovaného období o 15 % a v období šetření dosáhl 20 117 tun. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstal dovoz z ČLR stálý před tím, než v roce 2009 vzrostl o 26 procentních bodů, kdy dosáhl svého maxima. Je třeba poznamenat, že dovoz z ČLR se v období šetření snížil přibližně o 9 procentních bodů.
Tabulka 2
2007
2008
2009
Období šetření
Objem dumpingového dovozu z dotčené země (v tunách)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu - v podobě indexů
100
100
136
125
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
b) Podíl dotčeného dovozu na trhu
(102)
Index, který odráží vývoj podílu dumpingového dovozu z ČLR na trhu, se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Zůstal stálý mezi lety 2007 a 2008, avšak v roce 2009 se zvýšil o 36 %. V období šetření se snížil o 11 procentních bodů.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(103)
Průměrná dovozní cena se za posuzované období zvýšila celkem o 37 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 původně vzrostla o 48 %, pak se v roce 2009 snížila o 11 procentních bodů a na této úrovni zůstala v období šetření. Průměrná cena dovozu z ČLR v období šetření činila 1 569 EUR za tunu.
Tabulka 3
2007
2008
2009
Období šetření
Cena CIF dovozu z ČLR (v EUR/t)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
ii) Cenové podbízení
(104)
Pro účely analýzy cenového podbízení byly porovnány vážené průměry prodejních cen výrobce v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, jež byly upraveny zejména o úvěrové náklady, dodací náklady, náklady na balení a provize na úroveň ceny ze závodu, s odpovídajícími váženými průměry cen CIF spolupracujících vývozců z ČLR pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, které byly upraveny tak, aby pokrývaly veškeré příslušné náklady na celní odbavení, tj. cla a náklady po dovozu (cenu franko přístav určení).
(105)
Ze srovnání vyplynulo, že v období šetření docházelo u dovozu dotčeného výrobku k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie přibližně o 12 %.
Společnost
Cenové podbízení
Skupina Crown
11,1 %
Skupina Gushen
9,6 %
Skupina Sinoglory
15,0 %
(106)
Jedna strana uvedla, že úroveň cenového podbízení byla samozřejmě vypočtena pouze pro období šetření a že předchozí úrovně cenového podbízení nejsou známy. Strana však tvrdila, že vzhledem k tomu, že mezi rokem 2007 a obdobím šetření ceny čínského dovozu vzrostly podstatně více než ceny výrobního odvětví Unie, je možné usuzovat, že cenové podbízení se snižuje.
(107)
Uznává se, že zatímco mezi rokem 2007 a obdobím šetření se čínské dovozní ceny zvýšily o 37 %, ceny výrobního odvětví Unie se zvýšily pouze o 15 % (viz níže 119. bod odůvodnění). Proto je zřejmé, že s ohledem na průměrné ceny se rozdíly mezi čínskými cenami a cenami v EU mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížily.
4. SITUACE VE VÝROBNÍM ODVĚTVÍ UNIE
(108)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje přezkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav daného výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(109)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na základě informací získaných z řádně ověřených úplných odpovědí žadatele na dotazník.
a) Výroba
(110)
Výroba Unie se mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížila o 14 %. Konkrétně klesla o 8 % v roce 2008 a o dalších 15 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy výroba vzrostla o 9 procentních bodů.
Tabulka 4
2007
2008
2009
Období šetření
Výroba (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(111)
Výrobní kapacita výrobce v Unii zůstala v posuzovaném období stálá.
Tabulka 5
2007
2008
2009
Období šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Index využití kapacity
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(112)
Index, který odráží vývoj využití kapacity, v posuzovaném období klesl o 14 %. Mezi lety 2007 a 2008 se snížil o 8 % a v roce 2009 o dalších 15 procentních bodů. V období šetření se pak zvýšil o 9 procentních bodů. Trend míry využití vzhledem k tomu, že výrobní kapacita zůstala stálá, odráží vývoj výroby v posuzovaném období.
(113)
Je třeba poznamenat, že navzdory celkovému poklesu zůstalo využití kapacity poměrně vysoké a v období šetření bylo vyšší než 80 %.
c) Objem prodeje
(114)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, na trhu EU poklesl v průběhu posuzovaného období o 8 %. Prodej klesl o 9 % mezi lety 2007 a 2008 a o dalších 5 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy prodej vzrostl přibližně o 6 procentních bodů.
Tabulka 6
2007
2008
2009
Období šetření
Prodej EU (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Podíl na trhu
(115)
Celkově si během posuzovaného období výrobní odvětví Unie zachovalo podíl na trhu. Konkrétně se index snížil mezi lety 2007 a 2008 o 9 %, ale již v roce 2009 se znovu zvýšil o 1 procentní bod a v období šetření vzrostl o dalších 7 procentních bodů.
Tabulka 7
2007
2008
2009
Období šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele založené na údajích Eurostatu
e) Růst
(116)
Mezi rokem 2007 a obdobím šetření, kdy spotřeba Unie klesla o 8 %, se objem prodeje snížil také o 8 % a podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý.
f) Zaměstnanost
(117)
Zaměstnanost se snížila mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi rokem 2007 a 2008 se mírně zvýšila před prudkým 10 % poklesem v roce 2009. V období šetření však zaměstnanost opět vzrostla o 2 procentní body.
Tabulka 8
2007
2008
2009
Období šetření
Zaměstnanost (osoby)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
g) Produktivita
(118)
Produktivita, měřená jako objem výroby (v tunách) na jednoho zaměstnance za rok, poklesla v posuzovaném období o 7 %. Tento pokles odráží skutečnost, že výroba se snížila rychleji než zaměstnanost. Je však třeba poznamenat, že mezi rokem 2009 a obdobím šetření se produktivita zvýšila o 8 procentních bodů, což odráží ještě rychlejší zvýšení výroby než zvýšení zaměstnanosti.
Tabulka 9
2007
2008
2009
Období šetření
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
h) Činitele ovlivňující prodejní ceny
(119)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly přibližně o 15 %. Průměrná cena se v letech 2008 a 2009 zvýšila (o 8 % a 10 % v uvedeném pořadí) před tím, než v období šetření mírně poklesla o 3 procentní body. Ceny dotčeného výrobku obecně do značné míry závisí na nákladech na hlavní suroviny (tj. sójové boby nebo sójové vločky) a energii. Společně tvoří převážnou část výrobních nákladů. Je třeba poznamenat, že trh se sójovými boby je nestabilní a vyznačuje se významnými ročními nebo dokonce měsíčními výkyvy.
(120)
Vzhledem k významným rozdílům v prodejních cenách mezi různými typy výrobku, který je předmětem šetření, by se mělo na vývoj průměrných prodejních cen pohlížet opatrně, jelikož jakákoli změna průměrné ceny je značně ovlivněna jakoukoli změnou ve skladbě sortimentu.
Tabulka 10
2007
2008
2009
Období šetření
Jednotková cena pro trh EU (EUR/t)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Zdroj:
odpovědi na dotazník
i) Velikost dumpingového rozpětí
(121)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z ČLR nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný.
j) Stav zásob
(122)
Úroveň konečných zásob zůstala mezi rokem 2007 a obdobím šetření celkově stálá. Je třeba uvést, že zásoby představují poměrně malou část roční produkce, a že je proto význam tohoto ukazatele pro analýzu újmy omezený.
Tabulka 11
2007
2008
2009
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Zdroj:
odpovědi na dotazník
k) Mzdy
(123)
Roční mzdové náklady vzrostly mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi lety 2007 a 2008 se zvýšily o 5 %, v roce 2009 klesly o 2 procentní body a poté se v období šetření zvýšily o 4 procentní body.
Tabulka 12
2007
2008
2009
Období šetření
Roční mzdové náklady (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Zdroj:
odpovědi na dotazník
l) Ziskovost a návratnost investic
(124)
V průběhu posuzovaného období ziskovost prodeje obdobného výrobku na trhu EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vyjádřená jako podíl čistého prodeje, značně kolísala. Zatímco v letech 2007 a 2009 výrobní odvětví Unie dosahovalo zisku, v roce 2008 a v období šetření utrpělo ztráty. Výkyvy ve výnosnosti mohou být odrazem výkyvů na trhu se sójovými boby.
Tabulka 13
2007
2008
2009
Období šetření
Ziskovost EU (% čistého prodeje)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Návratnost investic (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(125)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě sledovala uvedenou tendenci ziskovosti.
m) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(126)
Čistý peněžní tok z provozních činností v posuzovaném období značně kolísal. V roce 2007 začal kladnými hodnotami, v roce 2008 poklesl na negativní hodnotu, avšak v roce 2009 dosáhl opět kladné hodnoty, přičemž v období šetření poklesl znovu na negativní číslo. Celkově peněžní tok v zásadě sledoval uvedenou tendenci ziskovosti.
(127)
Nebyly zaznamenány žádné známky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s těžkostmi při získávání kapitálu, zejména díky tomu, že je tvořeno větší skupinou.
Tabulka 14
2007
2008
2009
Období šetření
Peněžní tok (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Zdroj:
odpovědi na dotazník
n) Investice
(128)
Roční investice do výroby obdobného výrobku vzrostly mezi lety 2007 a 2008 o 4 % a v roce 2009 se zvýšily o dalších 29 procentních bodů. V období šetření mírně poklesly o 5 procentních bodů. Celkově investice v posuzovaném období vzrostly o 28 %.
Tabulka 15
2007
2008
2009
Období šetření
Čisté investice (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(129)
Z analýzy údajů vyplývá, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období celkově snížilo svou výrobu, využití kapacity, prodej, zaměstnanost a produktivitu. Rovněž vzrostly mzdové náklady.
(130)
Tento negativní obraz je současně zmírněn skutečností, že většina těchto ukazatelů zaznamenala pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření (2010). Zejména mezi roky 2009 a 2010 (období šetření) vzrostla výroba a využití kapacity o 9 procentních bodů; prodej v EU a podíl na trhu vzrostly o 6 a 7 procentních bodů (v uvedeném pořadí); zaměstnanost vzrostla o 2 procentní body, zatímco produktivita vzrostla až o 8 procentních bodů.
(131)
Rovněž podíl výrobního odvětví Unie na trhu celkově zůstal v posuzovaném období stálý. Zatímco v roce 2008 poklesl, již v roce 2009 se zvýšil. V roce 2010 dosáhl úrovně velmi podobné stavu z roku 2007.
(132)
Ziskovost, jakož i návratnost investic a peněžní tok (které úzce souvisejí se ziskovostí) podávají smíšený pohled na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie. Zatímco celkově (mezi rokem 2007 a obdobím šetření) vykazovaly pokles, rovněž významně kolísaly a poukazovaly na nestálou povahu trhu.
(133)
Čisté investice se jednoznačně zvýšily mezi lety 2007 a 2009 (o 33 %) a zaznamenaly pouze malý pokles (o 5 procentních bodů) v roce 2010 (období šetření).
(134)
Rovněž skutečná úroveň ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v období šetření je poměrně nízká.
(135)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo určitou újmu. Avšak vzhledem k poměrně nevýznamné úrovni skutečných ztrát způsobených výrobnímu odvětví Unie v období šetření a ke známkám oživení na konci posuzovaného období se dospělo k závěru, že újmu nelze charakterizovat jako podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(136)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že újma by se v tomto případě měla považovat za podstatnou, protože v některých jiných případech vyznačujících se údajně podobnými okolnostmi (tj. s pozitivními tendencemi pozorovanými na konci posuzovaného období) (11) zjištění byla odlišná. Žadatel rovněž tvrdil, že přihlížení k pozdější části posuzovaného období a vyvozování závěrů ze známek oživení v tomto období není slučitelné s právem WTO (12).
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že každý případ musí být posuzován individuálně. V tomto konkrétním případě šetření nejen zjistilo jasné známky oživení výrobního odvětví Unie na konci posuzovaného období, ale také že rozsah negativních tendencí byl poměrně omezený. Například podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý a celkově relativně vysoký, využití kapacity sice mírně pokleslo, avšak zůstalo na úrovni vyšší než 80 % a investice se zvýšily. Oproti tomu v případě týkajícím se kyseliny šťavelové (13) došlo například ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu ve výši 9 % v období šetření v porovnání s prvním rokem období šetření újmy (14). V případě týkajícím se kyseliny citronové (15) došlo k podobné ztrátě podílu na trhu a k poklesu investic (16).
(138)
S ohledem na závazky v rámci WTO citovaná zpráva skupiny odborníků odkazuje na zcela odlišnou situaci, kdy orgán provádějící šetření analyzoval pouze dílčí údaje za pouhých 6 měsíců každého ze tří po sobě následujících let a svá zjištění zakládal na této neúplné analýze. Situace se v daném případě zjevně liší, jelikož analýza újmy zahrnuje údaje za celý rok za čtyři po sobě následující roky a dále je kladen určitý důraz na skutečnost, že před koncem uvedeného čtyřletého období došlo ve srovnání s rokem před obdobím šetření k pozitivnímu vývoji u mnoha z analyzovaných tendencí.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se s konečnou platností dospělo k závěru, že žádnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie nelze považovat za podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. ÚVOD
(140)
Aniž by bylo dotčeno určení s ohledem na neexistenci podstatné újmy, a na základě hypotézy, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by mohla být charakterizována jako podstatná, Komise přezkoumala potenciální příčinnou souvislost.
(141)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie nějakou újmu. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie současně způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. ÚČINKY DUMPINGOVÉHO DOVOZU
(142)
Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz dotčeného výrobku mezi rokem 2007 a obdobím šetření zvýšil celkově o 15 % a jeho odpovídající podíl na trhu se zvýšil o 25 %. Tento vývoj se obecně časově shodoval se zhoršenou hospodářskou situací výrobního odvětví Unie. Zatímco výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet si svůj podíl na trhu, čínský dovoz zaznamenal nárůst o více než 5 procentních bodů.
(143)
Na tomto základě by se na první pohled mohlo zdát, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(144)
Z podrobnější analýzy účinků dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie však zjevně nevyplývá jednoznačný vzájemný vztah. Zatímco například dovoz z ČLR se v letech 2007 a 2008 (101. bod odůvodnění) jen nepatrně zvýšil a dovozní cena CIF vzrostla o 48 % (103. bod odůvodnění), výrobní odvětví Unie přesto v roce 2008 utrpělo značné ztráty a přišlo o určitý podíl na trhu. Naopak zatímco v období let 2008 a 2009 se čínský dovoz zvýšil o 26 % a dovozní cena CIF se snížila o 11 procentních bodů, výrobní odvětví Unie si udrželo svůj podíl na trhu a zotavilo se ze ztrát z roku 2008. Také mezi rokem 2009 a obdobím šetření, zatímco dovoz z ČLR se udržel na trhu Unie, situace výrobního odvětví Unie se jednoznačně zlepšila, jak je uvedeno výše v analýze újmy.
(145)
Tato neexistence vzájemného vztahu mezi dovozem z ČLR a tendencemi ukazatelů újmy výrazně naznačuje, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie přispěly jiné činitele, které ji možná i způsobily. Tato otázka bude dále zkoumána níže.
3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
(146)
Jinými činiteli, které byly přezkoumány v kontextu příčinných souvislostí, jsou: i) pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009, a ii) výkyvy na trhu se sójovými boby.
i) Pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009
(147)
Srovnáme-li rok 2007 s rokem 2010 (období šetření), lze v posuzovaném období pozorovat pokles spotřeby v Unii, a to o 8 %. Mnohé činitele způsobující újmu se vyvíjely převážně v souladu s tímto činitelem. Srovnáme-li například výše uvedená dvě období, objem prodeje výrobního odvětví EU rovněž klesl o 8 %. K dalším příkladům patří zaměstnanost - v roce 2010 o 7 % nižší než v roce 2007 - a produktivita - v roce 2010 rovněž o 7 % nižší než v roce 2007. Proto je jasné, že pokles poptávky, a to bez ohledu na to, jaká je jeho příčina, byl hlavním činitelem ve vývoji stavu výrobního odvětví Unie.
(148)
Ačkoliv příčina poklesu poptávky není přímo relevantní pro analýzu příčinných souvislostí, je dost pravděpodobné, že byla přinejmenším částečně způsobena finanční a hospodářskou krizí. V této souvislosti je třeba poznamenat, že poptávka klesla zejména mezi lety 2008 a 2009. Vzhledem k této časové shodě byl pokles o 8 procentních bodů mezi lety 2008 a 2009 se vší pravděpodobností spojen s hospodářskou krizí. Proto by bylo možné tvrdit, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna hospodářskou krizí a výsledným poklesem poptávky.
(149)
Rovněž je třeba poznamenat, že společnost Solae Belgium uznává ve své výroční zprávě z roku 2009, že nižší výnosy z finančních aktiv v důsledku finanční krize měly negativní dopad na finanční situaci společnosti.
(150)
Je třeba rovněž připomenout, že hospodářská situace výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zlepšila. Toto zlepšení se jasně shoduje s všeobecným hospodářským oživením.
(151)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že pokles poptávky, pravděpodobně částečně způsobený finanční a hospodářskou krizí, byl hlavní příčinou jakékoli újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(152)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že újmu nezpůsobily finanční a hospodářská krize, neposkytl však v tomto ohledu žádné přesvědčivé argumenty a pouze odkázal na řadu dalších případů (17), kdy zjištění byla odlišná.
(153)
V této souvislosti je třeba připomenout, že každý případ musí být posuzován individuálně. Skutečností v tomto konkrétním případě zůstává, že zatímco neexistuje jednoznačný vzájemný vztah mezi dumpingovým dovozem a situací výrobního odvětví Unie, pokles poptávky, jenž byl pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí, přispěl ke špatné situaci výrobního odvětví Unie. To bylo totiž aspoň do určité míry výslovně uznáno ve výroční zprávě společnosti Solae Belgium z roku 2009, jak je uvedeno výše.
(154)
Lze však zaznamenat významné rozdíly mezi případy, jež zmínil žadatel, a stávajícím případem. Řada těchto rozdílů je uvedena v následujících bodech odůvodnění.
(155)
V případě týkajícím se kyseliny šťavelové (18) se i přesto, že některé ukazatele skutečně poukazovaly na významný pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření, podíl výrobního odvětví Unie na trhu snížil, zatímco v stávajícím případě se zvýšil téměř na úroveň roku 2007 (19). Případ týkající se kyseliny šťavelové mimoto nevykazuje meziroční neexistenci vzájemného vztahu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a tendencí ukazatelů újmy, což je charakteristické pro stávající případ. Vývoj ziskovosti se rovněž liší. V stávajícím případě zejména značně kolísá ziskovost. V stávajícím případě je dále velmi nestabilní trh.
(156)
V případě týkajícím se otevřených síťovin ze skleněných vláken (20) se podíl výrobního odvětví Unie na trhu každoročně snížil, a to celkem o 12 procentních bodů (21). Současně soustavně meziročně rostl podíl čínského dovozu na trhu, a to celkem o 12,4 procentních bodů (22). V stávajícím případě se podíl čínského dovozu na trhu zvyšoval až do roku 2009 a poté klesl mezi rokem 2009 a obdobím šetření. Současně již v roce 2008 klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu, přičemž poté se opět zvýšil téměř na úroveň roku 2007.
(157)
V případě týkajícím se skleněných vláken (23) soustavně rostl meziroční podíl dumpingového dovozu na trhu, a to celkem o 6,3 procentních bodů (24).
(158)
V případě týkajícím se keramických obkládaček (25) stabilně rostl podíl dumpingového dovozu na trhu (26). Kromě toho se značně lišil vývoj zásob. V případě týkajícím se keramických obkládaček zvýšení zásob vypovídalo o újmě (27). Mimoto šetření v případě týkajícím se keramických obkládaček ukázalo, že navzdory oživení ve stavebnictví ukazatele výrobního odvětví Unie i nadále vykazovaly sestupný trend (28).
(159)
V případě týkajícím se mastných alkoholů (29) se vývoj ukazatelů újmy mezi rokem 2009 a obdobím šetření lišil od stávajícího případu (např. se snížila zaměstnanost) (30) a objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím šetření (31).
(160)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
ii) Výkyvy na trhu se sójovými boby
(161)
Výše bylo uvedeno, že ziskovost výrobního odvětví Unie značně kolísá a poukazuje na nestálou povahu trhu.
(162)
Tato nestálost je úzce spjata s výkyvy na trhu se surovinami. Promptní trh pro hlavní surovinu - sójové boby - se tradičně vyznačuje značnými měsíčními a ročními výkyvy (32), zatímco ceny konečného výrobku - dotčeného výrobku - inklinují spíše k stabilitě (jelikož jsou založeny na dlouhodobých smlouvách). Proto úroveň ziskovosti u výrobku, který je předmětem šetření, silně závisí na převládající situaci na trhu se sójovými boby.
(163)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že v roce 2008 skutečně došlo ke značnému zvýšení cen sójových bobů, které mělo významný vliv na ziskovost a celkovou situaci výrobního odvětví Unie. Sám žadatel uznal, že zvýšení cen sójových bobů přispělo k jeho špatné situaci v roce 2008.
(164)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je zřejmé, že výkyvy na trhu se sójovými boby byly rovněž hlavní příčinou jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(165)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že výkyvy cen na trhu se sójovými boby nemohly narušit příčinnou souvislost a že se týkaly pouze ztrát v roce 2008. V tomto ohledu však nebyly předloženy žádné podložené důkazy.
(166)
Je třeba poznamenat, že značné zvýšení cen sójových bobů se shoduje se špatnými finančními výsledky výrobního odvětví Unie, a vzhledem k tomu, že vysoké ceny sójových bobů byly považovány za hlavní příčinu ztrát v roce 2008, neexistuje žádný zvláštní důvod, proč by se ke ztrátám v roce 2010, jež se shodují s dalším zvýšením cen sójových bobů, mělo přistupovat odlišně.
(167)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(168)
Jiné faktory, a to zejména pokles poptávky (pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí v letech 2008/2009) a nestálá povaha trhu s hlavní surovinou byly významnými příčinami jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(169)
Proto i za předpokladu, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, neboť tyto jiné činitele narušují příčinnou souvislost, nelze vyvodit závěr, že jakákoli újma byla způsobena dumpingovým dovozem z ČLR.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
Vzhledem k tomu, že se zjistilo, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, kterou lze považovat za podstatnou, a že v každém případě jiné činitele narušují příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a touto újmou, zájem Unie není třeba zkoumat.
G. ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ
(171)
Vzhledem k závěrům vyvozeným s ohledem na neexistenci podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie a s ohledem na neexistenci příčinné souvislosti by řízení v souladu s článkem 9 základního nařízení mělo být zastaveno bez uložení opatření.
(172)
Všechny dotčené strany byly informovány o konečných zjištěních a o záměru zastavit řízení a dostaly příležitost vyjádřit své připomínky. Jejich připomínky byly vzaty v úvahu, avšak nijak nezměnily výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 27. června 2012.
DECIZIA COMISIEI
din 27 iunie 2012
de încheiere a procedurii antidumping privind importurile de anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia originare din Republica Populară Chineză
(2012/343/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9,
după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURĂ
1. DESCHIDEREA PROCEDURII
(1)
La 19 aprilie 2011, Comisia a anunțat printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”) deschiderea unei proceduri antidumping cu privire la importurile de anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „țara în cauză”).
(2)
Procedura a fost deschisă ca urmare a unei plângeri depuse în data de 7 martie 2011 de către Solae Europe S.A. (denumit în continuare „reclamantul”), care reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 25 %, din producția totală a Uniunii de anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia (3). Plângerea conținea dovezi cu privire la existența dumpingului pentru produsele menționate și a prejudiciului material rezultat, care au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.
2. PĂRȚILE VIZATE DE PROCEDURĂ
(3)
Comisia a anunțat oficial reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori și reprezentanții RPC, importatorii, furnizorii și utilizatorii cunoscuți a fi interesați, precum și asociațiile acestora, cu privire la deschiderea procedurii. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute, în scris, punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(4)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat aceasta și care au demonstrat că există motive speciale care să justifice audierea.
(5)
Toate observațiile orale și scrise prezentate de către părțile interesate au fost examinate și avute în vedere după caz.
(6)
Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori și de importatori neafiliați din Uniune, în avizul de deschidere a fost prevăzută eșantionarea, în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, toți producătorii-exportatori și importatorii neafiliați din Uniune au fost rugați să se prezinte Comisiei și să furnizeze, după cum se specifică în avizul de deschidere, informații de bază privind activitățile lor legate de produsul în cauză în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2010 și 31 decembrie 2010 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Autoritățile din RPC au fost, de asemenea, consultate cu privire la eșantionarea producătorilor-exportatori.
2.1. EȘANTIONAREA PRODUCĂTORILOR-EXPORTATORI
(7)
Douăzeci de producători-exportatori au furnizat informațiile solicitate în cadrul exercițiului de eșantionare și au acceptat să coopereze în termenele stabilite. Volumele de vânzări în UE declarate de către acești producători-exportatori sau de către aceste grupuri de producători-exportatori au reprezentat aproximativ 90 % din importurile în cauză pe parcursul perioadei de anchetă. Prin urmare, s-a considerat că nivelul de cooperare a fost ridicat.
(8)
Având în vedere numărul mare de (grupuri) de producători-exportatori care și-au manifestat intenția de a coopera, s-a hotărât că este necesar să se recurgă la eșantionare în cazul lor.
(9)
În conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, Comisia a selectat un eșantion bazat pe cel mai mare volum reprezentativ de exporturi care putea fi anchetat în mod rezonabil, ținând cont de timpul disponibil. Eșantionul selectat astfel a fost alcătuit inițial din două grupuri de societăți afiliate, care reprezentau, inter alia, cinci producători individuali și constituiau între 40 % și 50 % din volumul de export al produsului în cauză din RPC către UE pe parcursul perioadei de anchetă. După primirea unor indicații potrivit cărora ar putea fi necesar ca aceste două grupuri să fie tratate ca o singură entitate în scopul impunerii unei taxe antidumping (a se vedea considerentul 41), eșantionul a fost extins pentru a include un al treilea grup de producători-exportatori, reprezentând, astfel, între 45 % și 60 % din importurile chineze. În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, părțile în cauză și autoritățile chineze au fost consultate cu privire la selectarea inițială a eșantionului, precum și la extinderea ulterioară a acestuia. Doi producători-exportatori afiliați au obiectat față de extinderea eșantionului, susținând că, în cazul în care eșantionul ar trebui extins, ei ar fi mai calificați să facă parte din eșantion în calitate de al treilea grup de producători-exportatori. Ar trebui subliniat faptul că, în conformitate cu dispozițiile articolului 17 alineatul (1) din regulamentul de bază, noul eșantion propus era alcătuit din cele trei grupuri de producători-exportatori cu cele mai mari volume de vânzări ale produsului în cauză în UE în cursul PA. În plus, volumele de vânzări ale produsului în cauză în UE în cursul PA ale celor doi producători afiliați care au susținut că ar fi trebuit selectați în eșantion în calitate de al treilea grup erau foarte mici, reprezentând sub 10 % din volumele înregistrate de către al treilea grup reținut în eșantion. Prin urmare, s-a confirmat că reprezentativitatea eșantionului extins era mai mare prin includerea celor trei grupuri propuse. Nu a fost exprimată nicio obiecție suplimentară.
2.2. EȘANTIONAREA IMPORTATORILOR
(10)
După examinarea informațiilor prezentate și ținând seama de numărul mare de importatori care și-au manifestat intenția de a coopera, s-a decis că trebuie să se recurgă la eșantionare pentru importatorii neafiliați.
(11)
Șapte importatori neafiliați, reprezentând 20 % din totalul importurilor de produs în cauză în Uniune, au fost de acord să fie incluși în eșantion. Trei importatori, reprezentând aproximativ 17 % din totalul importurilor din RPC și aproximativ 90 % din importurile importatorilor cooperanți, au fost selectați pentru a fi incluși în eșantion. În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, părțile interesate au avut posibilitatea de a prezenta observații privind selectarea eșantionului. Nu a fost exprimată nicio obiecție. Unul dintre importatorii incluși în eșantion și-a încetat cooperarea și nu a răspuns la chestionar.
2.3. RĂSPUNSURI LA CHESTIONAR ȘI VERIFICĂRI
(12)
Pentru a permite grupurilor de producători-exportatori din RPC incluși în eșantion să prezinte o cerere de acordare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață (denumit în continuare „TEP”) sau a tratamentului individual (denumit în continuare „TI”), dacă doreau acest lucru, Comisia le-a trimis formularele de cerere corespunzătoare. În acest sens, două grupuri de societăți incluse în eșantion au solicitat acordarea TEP în temeiul articolului 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, în timp ce celălalt grup de societăți inclus în eșantion a solicitat TI, în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(13)
Au fost trimise formulare de cerere de acordare a TEP/TI și producătorilor-exportatori sau grupurilor de producători-exportatori care nu au fost incluse în eșantion, dar care și-au exprimat intenția de a solicita o examinare individuală în conformitate cu articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(14)
Comisia a trimis chestionare producătorilor-exportatori incluși în eșantion, precum și producătorilor-exportatori neincluși în eșantion care și-au exprimat intenția de a solicita examinarea individuală, reclamantului și celuilalt producător cunoscut din Uniune, importatorilor incluși în eșantion și tuturor utilizatorilor cunoscuți.
(15)
După ce a solicitat informații de la producători din țările analoage potențiale, și anume Brazilia, Israel și Statele Unite ale Americii (denumită în continuare „SUA”), au fost trimise chestionare și producătorilor care s-au oferit să coopereze în Brazilia și în Israel, în vederea stabilirii unei valori normale pentru societățile cărora nu li s-a putut acorda TEP (a se vedea considerentele 60-64 de mai jos).
(16)
Au fost primite răspunsuri complete la chestionar de la trei grupuri de producători-exportatori din RPC incluse în eșantion, de la un producător brazilian, de la un producător israelian, de la un producător din Uniune (cu o unitate de producție în Belgia și o alta în Danemarca), de la doi (din trei) importatori incluși în eșantion și de la patru utilizatori din UE. Un alt producător brazilian a trimis un răspuns incomplet.
(17)
În plus, cererile de examinare individuală (denumită în continuare „EI”) în temeiul articolului 17 alineatul (3) din regulamentul de bază au fost primite de la un producător-exportator neinclus în eșantion (denumit în continuare „solicitantul A”) și de la un grup de producători-exportatori afiliați neincluși în eșantion (denumiți în continuare împreună „solicitantul B”) (4). După analizarea informațiilor prezentate de către părțile incluse în eșantion, precum și a acestor solicitări, inclusiv a chestionarelor completate în mod corespunzător, s-a considerat că numărul de (grupuri de) producători-exportatori care urmează a fi anchetați numai în cadrul eșantionului era atât de mare încât niște EI suplimentare ar fi complicat și mai mult sarcina și ar fi împiedicat finalizarea la timp a anchetei. Prin urmare, solicitanții au fost informați că cererile lor de examinare individuală au fost respinse.
(18)
Solicitantul B a contestat această decizie de a nu i se lua în considerare cererea de EI. El a afirmat că acest refuz ar fi în contradicție cu articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază și cu articolul 6.10 din acordul antidumping (denumit în continuare „AAD”), astfel cum a fost interpretat recent de către Organul de soluționare a litigiilor din cadrul OMC în cazul „Elemente de fixare” (5). În al doilea rând, un astfel de refuz ar fi în contradicție cu principiul fundamental al proporționalității.
(19)
În ceea ce privește primul argument, articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază, precum și articolul 6.10 din AAD permit în mod explicit autorității responsabile cu ancheta să nu ia în considerare cererile de EI în cazul în care numărul exportatorilor și/sau producătorilor respectivi este atât de mare încât o astfel de determinare ar fi impracticabilă. Raportul organului de apel al OMC în cazul „Elemente de fixare” a precizat că cererile de EI introduse în timp util ar trebui „ca regulă generală” să fie acceptate, cu excepția cazului în care acest lucru „ar complica în mod nenecesar sarcina” (6). În acest caz, verificarea răspunsurilor la chestionar și a răspunsurilor la formularele de cerere de acordare a TEP ale solicitanților de EI ar implica anchete la fața locului într-o societate (solicitantul A) și în alte două societăți (cele care reprezintă o parte din solicitantul B). În timpul acestor anchete la fața locului, ar trebui verificată conformitatea cu dispozițiile articolului 2 alineatul (7) litera (c), precum și informațiile comunicate de toate aceste entități în ceea ce privește structura, costurile (inclusiv costurile de producție și achizițiile), vânzările și rentabilitatea lor. Având în vedere numărul mare de entități care fac deja obiectul unei anchete în cadrul eșantionului, faptul de a adăuga încă un solicitant ar fi complicat într-adevăr sarcina în mod inutil și ar fi pus serios în pericol încheierea anchetei în timp util. Prin urmare, decizia de a nu accepta aceste cereri de examinare individuală se justifică prin lege și nu încalcă principiul proporționalității.
(20)
După ce a fost informat că o EI ar complica prea mult sarcina, solicitantul B a propus ulterior să își retragă cererea de acordare a TEP dacă s-ar hotărî examinarea posibilității de a i se acorda TI. Deoarece a afirmat că nu a efectuat decât o singură tranzacție de export de amploare redusă pe parcursul PA și că nu mai solicită acordarea TEP, acesta a susținut că nu ar mai fi necesară realizarea de către Comisie a unei verificări la fața locului în RPC pentru a determina dumpingul și că ar fi suficient să se verifice acea tranzacție de export unică în același timp cu verificarea răspunsului la chestionar al reclamantului din UE. Pe această bază, exportatorul a susținut că acordarea examinării individuale nu ar mai fi împovărătoare.
(21)
Cu toate acestea, în cazul în care i s-ar acorda EI, ar fi necesară o verificare la fața locului a solicitantului B, întrucât fără o vizită de verificare la fața locului în RPC a ambilor producători din cadrul grupului, existența altor vânzări către UE în cursul PA nu ar putea fi exclusă. Având în vedere mărimea eșantionului, care este alcătuit din trei grupuri mari de societăți, o astfel de verificare ar fi complicat în mod inutil sarcina. Prin urmare, cererea a fost respinsă.
(22)
Decizia de a nu accepta cererile de acordare a tratamentului individual a fost menținută. Având în vedere motivele menționate mai sus, s-a decis în mod clar faptul că cererile de examinare individuală nu pot fi acceptate, întrucât ar complica în mod inutil ancheta și ar împiedica încheierea acesteia în timp util.
(23)
Comisia a cercetat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru determinarea dumpingului, a prejudiciului sau a riscului de prejudiciu care rezultă din acesta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
(a)
producători-exportatori din RPC:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. și societățile sale afiliate, Dezhou;
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. și societățile sale afiliate, Shenxian, Qingdao, Yucheng;
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. și societățile sale afiliate, Liaocheng, Qingdao;
(b)
producător din Uniune:
-
Solae Europe, cu unități de producție în:
-
Belgia, Ieper (Solae Belgium); și
-
Danemarca, Aarhus (Solae Denmark);
(c)
producători din țara analoagă:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio;
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. PERIOADA DE ANCHETĂ
(24)
Ancheta privind dumpingul și prejudiciul s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2010 și 31 decembrie 2010 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada începând din 2007 și până la sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
4. CONSTATĂRI ÎN ETAPA INTERMEDIARĂ
(25)
În etapa intermediară s-a considerat că instituirea unor măsuri provizorii nu ar fi adecvată, având în vedere, în special, necesitatea de a analiza mai în detaliu legătura de cauzalitate între importurile care fac obiectul unui dumping de anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia originare din RPC și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
5. PROCEDURA ULTERIOARĂ
(26)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale, pe baza cărora s-a decis să nu fie instituite măsuri provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor intermediare”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris opiniile cu privire la constatările din etapa intermediară. Părților care au solicitat acest lucru li s-a acordat posibilitatea de a fi audiate.
(27)
Comisia a continuat să caute informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale finale. În plus față de verificările menționate în considerentul 23 de mai sus, o verificare suplimentară a fost efectuată în incinta societății Kerry din Bristol, Regatul Unit, unul dintre importatorii și utilizatorii de proteine din soia care au cooperat în cadrul anchetei.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. PRODUSUL ÎN CAUZĂ
(28)
Produsul în cauză a fost definit în avizul de deschidere ca produse pe bază de concentrate de proteine din soia, cu un conținut de proteine de cel puțin 65 % din greutatea substanței uscate (N × 6,25), excluzându-se vitaminele, mineralele, aminoacizii și aditivii alimentari, originare din RPC (denumite în continuare „produsul în cauză”) și care se încadrează în prezent la codurile NC ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 de la 1 ianuarie 2012) și ex 3504 00 90.
(29)
Definiția produsului menționată anterior include două mari grupe de produse: (i) concentrate de proteine din soia (denumite în continuare „concentrate”, inclusiv concentratele simple/de bază și concentratele prelucrate ulterior), care au un conținut de proteine de peste 65 %, dar sub 90 %; și (ii) proteine din soia izolate (denumite în continuare „izolate”), care au un conținut de proteine de cel puțin 90 %.
(30)
S-a stabilit, de asemenea, că, în timp ce concentratul simplu este un produs destul de elementar cu valoare adăugată scăzută, izolatele și concentratele prelucrate ulterior necesită o prelucrare semnificativ mai complexă și sunt, prin urmare, produse cu o valoare adăugată mai ridicată.
(31)
Definiția produsului descris mai sus include, de asemenea, concentratele simple (neprelucrate ulterior) destinate hranei pentru animale. Acestea au fost produse în perioada luată în considerare în UE de una dintre instalațiile reclamantului, situată în Franța și de o altă societate, ADM, situată în Țările de Jos.
(32)
În urma comunicării constatărilor intermediare, reclamantul a solicitat o modificare a definiției produsului prin eliminarea concentratelor destinate hranei pentru animale. Reclamantul s-a opus abordării propuse în documentul intermediar și a susținut că excluderea datelor provenind de la instalația franceză care s-a închis în 2009 (adică în mijlocul perioadei luate în considerare) a avut ca rezultat o incoerență a restului de date (datele societății ADM fiind incluse). Prin urmare, vânzările și cota de piață a producătorilor din UE ale produsului care face obiectul anchetei au fost majorate artificial.
(33)
Reclamantul a susținut că, având în vedere stabilitatea relativă a cererii, o parte din producția instalației franceze a societății Solae până la închiderea ei în 2009 a fost preluată de concurentul său pe teritoriul UE, și anume de societatea ADM. În consecință, faptul de a nu ține cont de datele provenind de la instalația franceză a condus la o comparație înșelătoare între datele referitoare la anul 2008, când ADM deținea o cotă de piață mai scăzută în ceea ce privește concentratele destinate hranei pentru animale și datele referitoare la PA, pe parcursul căreia societatea respectivă deținea o cotă de piață mult mai mare în același domeniu.
(34)
În special, reclamantul a furnizat informații privind diferențele chimice și tehnice între concentratele destinate hranei pentru animale, pe de o parte, și alte concentrate și izolate pe de altă parte. De asemenea, pentru aceste subgrupuri sunt utilizate canale de distribuție diferite. În plus, concentratele destinate hranei pentru animale se încadrează la un cod NC diferit față de alte concentrate (pentru produse alimentare) și izolate.
(35)
În urma prezentării observațiilor reclamantului, un exportator nu a fost de acord cu cererea de a limita definiția produsului. Cu toate acestea, acest exportator înțelesese greșit cererea și considerase că cererea era aceea de a exclude toate concentratele de proteine din soia, în timp ce, în realitate, aceasta se referă numai la concentratele simple destinate hranei pentru animale. În plus, exportatorul nu a furnizat argumente factuale privind motivul pentru care cererea ar fi neîntemeiată.
(36)
Se observă, de asemenea, faptul că, pe baza informațiilor colectate în timpul anchetei, importurile de concentrate de proteine din soia destinate hranei pentru animale reprezintă sub 1 % din importurile totale din China în Uniune ale produsului care face obiectul anchetei (astfel cum a fost definit inițial).
(37)
Având în vedere cele menționate mai sus și, în special, diferențele clare din punct de vedere tehnic, chimic și comercial, se consideră oportună limitarea definiției produsului prin excluderea concentratelor de proteine din soia simple destinate hranei pentru animale. În consecință, produsul în cauză constă în produse pe bază de concentrate de proteine din soia, cu excepția celor destinate hranei pentru animale, cu un conținut de proteine de cel puțin 65 % din greutatea substanței uscate (N × 6,25), excluzându-se vitaminele, mineralele, aminoacizii și aditivii alimentari, originare din RPC (denumite în continuare „produsul în cauză”) și care se încadrează în prezent la codurile NC ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 și ex 3504 00 90.
(38)
Produsul în cauză este utilizat, în principal, în industria alimentară în produsele pe bază de carne și în înlocuitorii cărnii. Printre celelalte aplicații alimentare se numără sosurile pentru salate, supele, pulberile pentru băuturi, batoanele energetice, înlocuitorii laptelui, deserturile congelate, frișca vegetală, preparatele pentru sugari, pâinea, cerealele pentru micul dejun, pastele etc. Datorită funcționalităților sale, produsul în cauză are, de asemenea, anumite aplicații specifice precum aceea de a intra în compoziția adezivilor, asfalturilor, rășinilor, agenților de curățare, produselor cosmetice, cernelurilor, pieii, vopselelor, hârtiei, pesticidelor/fungicidelor, materialelor plastice, poliesterilor și fibrelor textile.
(39)
În pofida unor diferențe la nivelul aplicațiilor finale posibile, diferitele tipuri de produs în cauză, concentrate și izolate, au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază. Prin urmare, s-a considerat că acestea alcătuiesc un singur produs.
2. PRODUSUL SIMILAR
(40)
S-a constatat că produsul în cauză și anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia fabricate și vândute pe piața internă a RPC și pe piața internă a Braziliei, țară selectată drept țară analoagă, precum și anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia fabricate și vândute în Uniune de industria din Uniune prezintă aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice esențiale și au aceleași utilizări. Prin urmare, aceste produse sunt considerate similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. DUMPINGUL
1. RELAȚIA DINTRE GRUPUL SINOGLORY ȘI GRUPUL GUSHEN
(41)
Producătorii-exportatori incluși în eșantion au fost Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. și societățile afiliate (denumit în continuare „grupul Crown”), Gushen Biological Technology Group Co. Ltd. și societățile afiliate (denumit în continuare „grupul Gushen”) și Sinoglory Health Food Co. Ltd. și societățile afiliate (denumit în continuare „grupul Sinoglory”). Într-o fază inițială a anchetei, s-a considerat că ar putea fi necesar ca grupul Gushen și grupul Sinoglory să fie tratate ca exportatori afiliați. Cu toate acestea, în urma explicațiilor furnizate de exportatorii respectiv, s-a decis în final ca grupul Gushen și grupul Sinoglory să fie luate în considerare ca entități separate în sensul prezentei anchete.
2. TRATAMENTUL DE SOCIETATE CARE FUNCȚIONEAZĂ ÎN CONDIȚIILE UNEI ECONOMII DE PIAȚĂ (DENUMIT ÎN CONTINUARE „TEP”)
(42)
În temeiul articolului 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, în anchetele antidumping privind importurile originare din RPC, valoarea normală se determină în conformitate cu alineatele (1)-(6) din articolul menționat pentru acei producători despre care s-a constatat că îndeplinesc criteriile stabilite la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(43)
Pe scurt și numai în scopul unei consultări mai ușoare, aceste criterii sunt prezentate sintetizat în continuare:
1.
deciziile și costurile economice se stabilesc ca reacție la condițiile de piață și fără intervenția semnificativă a statului;
2.
evidențele contabile fac obiectul unui audit independent, în conformitate cu standardele de contabilitate internaționale și aplicate în toate situațiile;
3.
nu există denaturări importante determinate de vechiul sistem al economiei planificate;
4.
legislația privind falimentul și proprietatea asigură securitatea juridică și stabilitatea; și
5.
operațiunile de schimb se efectuează la cursul pieței.
(44)
TEP a fost solicitat atât de grupul Crown, cât și de grupul Sinoglory.
(45)
Pentru toți producătorii-exportatori sau grupurile de producători-exportatori incluse în eșantion menționate mai sus, Comisia a căutat toate informațiile considerate necesare și a verificat informațiile comunicate în cererile de acordare a TEP și toate celelalte informații considerate necesare la sediile societăților în cauză.
(46)
Ancheta a stabilit că doi producători-exportatori sau grupuri de producători-exportatori din RPC incluse în eșantion nu îndeplinesc cerințele criteriilor pentru acordarea TEP stabilite la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
(47)
În special, societățile din cele două grupuri nu au îndeplinit criteriile 1, 2, și 3.
(48)
În cazul unui grup, un producător din grup nu a îndeplinit criteriul 1 din cauza existenței unei obligații de a vinde toate produsele sale pe piața internațională. Deși societatea a susținut că această dispoziție nu este obligatorie, ea nu a efectuat niciodată vânzări pe piața internă (cu excepția unei vânzări minore în 2007). În ceea ce privește criteriul 2, s-au constatat mai multe probleme de contabilitate la ambii producători din grup. Mai mult, una dintre societățile din grup nu a prezentat niciun formular de cerere de acordare a TEP. În plus, o societate din grup a închiriat o parte din terenurile sale fără a înregistra în contabilitate veniturile provenite din chirii, întrucât nicio factură sau dovadă de plată nu a fost eliberată pentru aceste plăți. Atunci când aceasta s-a mutat într-o nouă unitate de producție și o parte din echipamentele sale au fost scoase din funcțiune, nu a fost efectuat niciun test de depreciere. În cele din urmă, în momentul în care una dintre societățile grupului a achiziționat un nou teren, aceasta a primit un transfer din partea administrației publice pentru a fi folosit drept compensare pentru locuitorii localității respective care au trebuit să se mute. Cu toate acestea, această plată nu a fost folosită în acest sens, ci pentru a reduce costul dreptului de folosire a terenului. În ceea ce privește criteriul 3, cei doi producători din grup fac schimb de materii prime obținute de la un furnizor comun fără ca niciun document corespunzător să țină evidența acestei operațiuni, pe baza unor înțelegeri informale și fără nicio ajustare pentru a ține cont de diferența de preț sau de taxe: ceea ce constituie o formă de barter. În plus, un producător a putut utiliza timp de mai mulți ani terenul care aparținea acționarului său majoritar fără a efectua niciun fel de plată. Conform societății respective, acest lucru a fost posibil deoarece drepturile conexe de folosire a terenului au fost dobândite la un preț foarte mic de către societatea-mamă în contextul privatizării acesteia.
(49)
După comunicarea constatărilor detaliate privind TEP și comunicarea constatărilor intermediare, grupul a reiterat argumentele formulate anterior potrivit cărora unul dintre cei doi producători nu ar trebui să fie considerat ca fiind afiliat din punct de vedere juridic la restul grupului. Cu toate acestea, în ceea ce privește acest argument, s-a constatat că cei doi producători urmau o strategie comercială și industrială coordonată cu restul grupului, inclusiv prin practicile comerciale de tip barter menționate în considerentul 48 de mai sus. Prin urmare, argumentul este respins.
(50)
Grupul a afirmat, de asemenea, că restricționarea vânzărilor pentru unul dintre producătorii săi a fost menționată numai în statut și nu în licența comercială sau certificatul de aprobare. Prin urmare, potrivit societății, restricționarea nu era obligatorie. În plus, s-a afirmat că societatea care nu a prezentat niciun formular de cerere de acordare a TEP nu era o societate de producție sau comercială, ci, mai degrabă, un agent de plată și că grupul a făcut tot posibilul pentru a furniza toate informațiile disponibile.
(51)
Cu toate acestea, după cum s-a menționat anterior, producătorul în cauză respecta în mod clar restricționarea vânzărilor. În plus, statutul face parte din documentele care sunt depuse în vederea aprobării de către autorități atunci când societatea este înființată și, prin urmare, este clar că conținutul acestor documente constituie baza pentru operațiunile efective ale societății. În sfârșit, în ceea ce privește societatea care nu a prezentat un formular de cerere de acordare a TEP, s-a constatat că aceasta era implicată în anumite aspecte legate de vânzările la export ale produsului în cauză și, prin urmare, ar fi trebuit să depună un formular de cerere de acordare a TEP. Prin urmare, cele două argumente sunt respinse.
(52)
În cazul celuilalt grup, unul dintre producătorii-exportatori a fost, de asemenea, supus unei restricționări a vânzărilor, conform căreia 70 % din producția sa trebuia să fie vândută la export și, prin urmare, nu a îndeplinit criteriul 1. În ceea ce privește criteriul 2, au fost constatate o serie de probleme referitoare la amortizarea activelor și modificări ale politicilor contabile. Referitor la criteriul 3, valoarea atribuită pentru două parcele de teren în contabilitatea uneia dintre societăți diferă în mod semnificativ și se consideră că prin achiziționarea unei parcele la un preț situat în mod clar sub valoarea de piață, societatea a primit o subvenție mascată. În plus, o altă societate din grup a beneficiat de închirierea gratuită a unui teren timp de un an și a obținut drepturi de folosire a terenului la un preț mai mic decât valoarea de piață. În cele din urmă, o serie de garanții intragrup nu erau indicate în anexele la registrele contabile, ceea ce constituie o încălcare a standardului internațional de contabilitate 24.
(53)
După comunicarea constatărilor detaliate privind TEP și comunicarea constatărilor intermediare, grupul a susținut că vânzările de facto ale celor doi producători nu au făcut obiectul unei restricționări a vânzărilor. Conform societăților, faptul că volumele de export ale acestora au fost în conformitate cu restricțiile prevăzute în statutul lor se datora doar echilibrului între cerere și ofertă privind piața de proteine din soia. Societățile au subliniat faptul că aceste dispoziții de restricționare au fost eliminate din textele respective la puțin timp după PA. Mai mult, în ceea ce privește criteriul 2, grupul a susținut că, cu excepția unor erori de contabilitate minore, a îndeplinit integral principiile contabile general acceptate în China pe care este obligat să le aplice cu prioritate față de standardele internaționale de contabilitate. În ceea ce privește drepturile de folosire a terenurilor, grupul a afirmat că diferența de valoare a celor două parcele de teren a fost cauzată de costurile de nivelare a uneia dintre cele două parcele. În sfârșit, a fost subliniat faptul că închirierea gratuită a unei alte parcele de teren s-a datorat unor întârzieri administrative înainte de achiziționarea efectivă a dreptului de folosire a terenului și că, în orice caz, valoarea exonerării a fost minoră în comparație cu veniturile societății provenite din exploatare.
(54)
În ceea ce privește criteriul 1, statutul face parte din documentele care sunt prezentate autorităților și aprobate în momentul în care societatea este înființată. Se consideră că faptul că societatea a respectat restricțiile referitoare la vânzări se datorează unei obligații în acest sens și este clar că conținutul acestor documente constituie baza pentru activitățile efective ale societății. În plus, se subliniază faptul că eliminarea restricțiilor din statut a avut loc după PA și, prin urmare, este irelevant pentru această anchetă. În ceea ce privește criteriul 2, era clar că precizia și fiabilitatea registrelor nu au putut fi confirmate. În plus, registrele contabile ale societății ar trebui să facă obiectul unui audit în conformitate cu standardele internaționale de contabilitate, lucru care nu a putut fi confirmat în cursul verificării. Referitor la criteriul 3, pe durata verificării la fața locului nu au putut fi prezentate dovezi care să vină în sprijinul costurilor de nivelare pentru parcela respectivă. În sfârșit, indiferent de explicațiile prezentate, este evident că una dintre societăți și-a închiriat terenul gratuit pentru o anumită perioadă de timp și, prin urmare, a beneficiat de o subvenție. Prin urmare, observațiile primite nu au fost în măsură să modifice constatările referitoare la acordarea TEP. Prin urmare, se confirmă constatările menționate.
3. TRATAMENTUL INDIVIDUAL (DENUMIT ÎN CONTINUARE „TI”)
(55)
În temeiul articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, se stabilește o taxă la nivel de țară, după caz, pentru țările care intră sub incidența articolului menționat, cu excepția cazurilor în care societățile pot să demonstreze că îndeplinesc toate criteriile stabilite la articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază. Pe scurt și numai în scopul unei consultări mai ușoare, aceste criterii sunt descrise în continuare:
-
în cazul unor întreprinderi controlate total sau parțial de străini sau în cazul asociațiilor în participațiune, exportatorii sunt liberi să repatrieze capitalurile și profiturile;
-
prețurile de export, cantitățile exportate și modalitățile de vânzare se stabilesc în mod liber;
-
majoritatea acțiunilor aparține unor persoane private. Funcționarii publici care fac parte din consiliul de administrație sau care dețin funcții cheie de conducere sunt în minoritate sau trebuie demonstrat că întreprinderea este cu toate acestea suficient de independentă de intervenția statului;
-
operațiunile de schimb valutar se efectuează la cursul de schimb al pieței; și
-
intervenția statului nu este de natură să permită eludarea măsurilor, în cazul în care exportatorii individuali beneficiază de niveluri individuale de taxe.
(56)
Grupul Gushen a solicitat doar TI. Această cerere a fost examinată și s-a constatat că nu există niciun element care să indice că societatea nu a respectat criteriile menționate anterior. Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că grupului Gushen i se poate acorda TI.
(57)
O evaluare a fost făcută și pentru grupul Crown și grupul Sinoglory, întrucât acestor societăți nu le-a fost acordat TEP. În ambele cazuri, s-a constatat că nu există niciun element care să indice că societățile nu au respectat criteriile menționate anterior. Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că ambelor grupuri li se poate acorda TI.
(58)
În urma comunicării constatărilor finale, reclamantul și-a exprimat dezacordul față de acordarea TI grupurilor de exportatori incluși în eșantion. Cu toate acestea, având în vedere faptul că nu au fost instituite măsuri, nu a fost necesară examinarea mai detaliată a acestui aspect.
4. VALOAREA NORMALĂ
(59)
Astfel cum se explică în considerentul 46, nu a fost acordat TEP celor două grupuri incluse în eșantion care au solicitat acest lucru. Al treilea grup inclus în eșantion nu a solicitat acordarea TEP. Prin urmare. în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, valoarea normală pentru toate societățile a fost stabilită pe baza prețurilor sau a valorii construite într-o țară analoagă.
(a) Țara analoagă
(60)
În avizul de deschidere, Comisia și-a exprimat intenția de a folosi SUA ca țară analoagă corespunzătoare în vederea stabilirii valorii normale pentru RPC și a invitat părțile interesate să formuleze observații în legătură cu aceasta.
(61)
O serie de observații au fost primite și alte țări au fost propuse ca alternativă, în special Brazilia și Israel. Principalul argument adus împotriva SUA ca țară analoagă a fost acela că în SUA produsul în cauză ar fi obținut din boabe de soia modificate genetic, ceea ce nu se întâmplă în cazul RPC. Utilizarea boabelor de soia modificate genetic ar putea duce la utilizarea produsului de către utilizatori și/sau industrii de prelucrare diferite. Un producător-exportator a menționat, de asemenea, că filiala din SUA a reclamantului ar avea o poziție dominantă pe piața SUA, ceea ce ar conduce la prețuri de vânzare pe piața internă majorate în mod nejustificat.
(62)
Având în vedere observațiile primite, Comisia a solicitat cooperarea tuturor producătorilor cunoscuți ai respectivelor produse pe bază de concentrate de proteine din soia din Brazilia, Israel și SUA, adresându-le o serie de întrebări-cheie cu privire la producție, vânzări și piețele locale și întrebându-i dacă ar fi dispuși să ofere informații mai detaliate cu privire la costurile și prețurile lor, în cazul în care țara lor ar fi selectată ca țară analoagă. Doar un producător din SUA și doi producători din Brazilia au comunicat informațiile solicitate și s-au oferit să coopereze ulterior. Într-o etapă ulterioară, un producător israelian a prezentat, de asemenea, un răspuns complet la chestionar. De asemenea, Comisia a depus eforturi pentru a obține informații privind piețele menționate mai sus și alte piețe potențiale prin alte mijloace.
(63)
Informațiile astfel colectate au fost analizate cu atenție. S-a confirmat că produsul din SUA a fost fabricat în mod predominant din boabe de soia modificate genetic, spre deosebire de produsele pe bază de concentrate de proteine din soia din RPC, Brazilia sau Israel. Cu toate acestea, nu s-a putut trage nicio concluzie cu privire la impactul acestei diferențe de materii prime principale asupra caracteristicilor, utilizărilor, costului sau prețului produselor. Mai mult, cu toate că piața braziliană aplica o taxă la import de 14 %, volume semnificative de produse pe bază de concentrate de proteine din soia importate în Brazilia intrau în concurență cu produsul fabricat pe plan local. De fapt, cei doi producători brazilieni, care s-au oferit să coopereze, reprezentau aproximativ ¾ din consumul din Brazilia, în timp ce piața americană părea să fie clar dominată de doi producători naționali foarte mari, dintre care doar unul s-a oferit să coopereze. Prin urmare, deși volumul total al pieței americane era mai mare, păreau să existe condiții de concurență mai puternice în Brazilia, unde se detașau doi mari producători pe piața internă și unde volumele de importuri erau semnificative. Mai mult, în ansamblu, volumul de vânzări interne ale producătorilor brazilieni care au cooperat s-a dovedit a avea aceeași amploare ca volumul de vânzări către UE realizate de către producătorii chinezi incluși în eșantion, iar gamele de produse s-au dovedit a fi comparabile. În cele din urmă, s-a constatat că piața internă din Brazilia era semnificativ mai mare decât cea din Israel.
(64)
Pe baza celor de mai sus, Brazilia a fost selectată ca țară analoagă. Se confirmă această selecție.
(b) Stabilirea valorii normale
(65)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală pentru producătorii-exportatori a fost stabilită pe baza informațiilor verificate primite de la producătorii din țara analoagă. În cazul în care tipurile de produs de pe piața internă a țării analoage nu au fost realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale sau în cazul în care niciun tip similar nu a fost vândut, valoarea normală a fost stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatele (3) și (6) din regulamentul de bază.
(66)
În urma comunicării constatărilor intermediare, calculele au fost perfecționate pentru a lua în considerare, de asemenea, observațiile prezentate de către părți.
5. PREȚUL DE EXPORT
(67)
Producătorii-exportatori au efectuat vânzări la export în Uniune fie direct către clienții neafiliați, fie prin intermediul unor societăți comerciale afiliate stabilite în RPC. Prin urmare, prețul de export a fost stabilit, în toate cazurile, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor de export efectiv plătite sau care urmează a fi plătite.
(68)
În urma comunicării constatărilor intermediare, calculele au fost perfecționate pentru a lua în considerare, de asemenea, observațiile prezentate de către părți.
6. COMPARAȚIE
(69)
Valoarea normală și prețurile de export au fost comparate în condiții franco fabrică. În scopul asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-au făcut ajustări corespunzătoare ale diferențelor care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. S-au efectuat ajustări corespunzătoare pentru a ține cont de diferențele existente la nivelul reducerilor, al cheltuielilor de transport, de asigurare, de manipulare, de încărcare și al costurilor auxiliare, precum și al costurilor de ambalare, al costurilor de credit și al impozitării indirecte, în toate cazurile în care acestea au părut a fi rezonabile, precise și susținute de dovezi verificate.
7. MARJE DE DUMPING
(70)
Marjele de dumping definitive au fost exprimate ca procentaj din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire.
(71)
Pentru fiecare dintre cele trei grupuri de producători-exportatori cooperanți incluși în eșantion, a fost stabilită o marjă de dumping pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată în țara analoagă și prețul de export mediu ponderat, în conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază.
(72)
Pentru societățile cooperante neincluse în eșantion, marja de dumping a fost calculată ca medie a celor trei grupuri de societăți incluse în eșantion.
(73)
Având în vedere nivelul ridicat al cooperării în cadrul anchetei, societățile cooperante reprezentând aproximativ 90 % din toate importurile din RPC în decursul PA, pentru fiecare dintre societățile care nu cooperează, marja națională a fost stabilită folosind cea mai mare dintre marjele constatate pentru societățile sau grupurile de societăți incluse în eșantion.
(74)
Pe această bază, nivelurile definitive de dumping stabilite sunt următoarele:
Societatea
Marja de dumping
Grupul Crown
59,4 %
Grupul Gushen
55,8 %
Grupul Sinoglory
67,0 %
Societăți cooperante neincluse în eșantion
61,3 %
Alte societăți
67,0 %
D. PREJUDICIUL
1. OBSERVAȚII INTRODUCTIVE
(75)
În urma revizuirii definiției produsului (prin excluderea concentratelor destinate hranei pentru animale), o societate - ADM din Țările de Jos, a cărei producție este limitată la concentrate destinate hranei pentru animale - nu mai este considerată ca făcând parte din industria din Uniune. În consecință, numai reclamantul (Solae) a fabricat produsul similar în Uniune în cursul perioadei de anchetă. Solae are în prezent două unități de producție în UE - unul în Belgia care produce izolate de proteine din soia și altul în Danemarca care produce concentrate de proteine din soia (concentrate de proteine din soia de bază și concentrate cu valoare ridicată prelucrate ulterior pentru care concentratul de proteine din soia de bază servește drept produs intermediar). Altă unitate de producție a Solae, situată în Boudreaux, Franța, care fabrica și comercializa numai concentrate simple destinate hranei pentru animale s-a închis la începutul anului 2009.
(76)
În ceea ce privește producția din UE, ancheta a arătat că procesul de fabricație al societății Solae se bazează exclusiv pe un contract de procesare în regim de subcontractare (tolling) încheiat cu societatea-mamă elvețiană, Solae Europe. În temeiul acestui acord, Solae Belgium și Solae Denmark prelucrează materia primă furnizată de Solae Europe contra unei taxe pentru servicii. Pe parcursul procesului, Solae Europe rămâne singurul proprietar al materiilor prime, al oricăror produse intermediare și al produselor finite.
(77)
Având în vedere faptul că dreptul de proprietate asupra materiilor prime și a produselor finite rămâne al părții principale, contractele de procesare în regim de subcontractare sunt diferite din punct de vedere juridic de alte acorduri de producție. Cu toate acestea, în cazul de față, valoarea adăugată de aceste societăți din UE se ridică la peste 50 % din costul de fabricație. Procentul valorii adăugate reflectă, de asemenea, investițiile tehnologice și investițiile de capital realizate în Uniune. Valoarea netă a acestor investiții în UE este semnificativă, iar industria are un număr important de angajați în Uniune.
(78)
Ar trebui să se observe, de asemenea, că operațiunile de procesare în regim de subcontractare din UE ar constitui „ultima transformare substanțială” și că, în această calitate, conferă produselor originea UE.
(79)
Prin urmare, având în vedere cele menționate mai sus, s-a concluzionat că o activitate economică asemănătoare celei realizate de Solae Belgium și Solae Denmark în UE ar putea fi amenințată de practicile de dumping și, în consecință, ar putea beneficia de protecție, indiferent de natura juridică a acestei activități (contract de procesare în regim de contractare sau alt acord de producție). Ținând seama de cele de mai sus, s-a hotărât ca Solae Belgium și Solae Denmark să fie considerați producători din Uniune care fac parte din industria din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(80)
În urma comunicării constatărilor intermediare, un exportator a afirmat că societățile care se ocupă cu procesarea în regim de subcontractare nu se califică drept producători din Uniune și nu au un statut în cadrul anchetelor antidumping. Exportatorul a susținut că, având în vedere faptul că dreptul de proprietate asupra materiilor prime și produselor finite a rămas al societății Solae Europe înregistrată în Elveția (adică în afara UE), Solae Belgium și Solae Denmark nu ar putea fi luate în considerare ca producători din Uniune și nu ar putea beneficia de protecție împotriva practicilor de dumping.
(81)
Exportatorul a subliniat faptul că, în cazurile anterioare, precum cel privind importurile de saci și pungi din materiale plastice originare din RPC (7), instituțiile au decis să excludă dintr-un eșantion de producători-exportatori două societăți din China deoarece nu erau producătorii unei cantități mari de produse exportate declarate, ci doar le prelucraseră pentru alți producători-exportatori.
(82)
Se observă că situația din cazul invocat de exportator nu este comparabilă cu cea din cazul de față. În primul rând, societățile chineze din cazul menționat mai sus privind sacii și pungile din materiale plastice aveau propria lor producție (nu încheiaseră acorduri de procesare în regim de subcontractare), dar volumul de vânzări de produse din propria producție era prea mic pentru ca societățile să fie incluse în eșantion, în timp ce, în situația de față, Solae Belgium și Solae Denmark lucrează exclusiv printr-un acord de procesare în regim de subcontractare.
(83)
În plus, deși Solae Belgium și Solae Denmark sunt deținute în întregime de societatea Solae Europe, ancheta asupra societăților chineze excluse din eșantion nu a stabilit nicio relație de proprietate cu ceilalți producători-exportatori pentru care prelucrau produsele.
(84)
În cadrul declarației sale, exportatorul s-a referit, de asemenea, la o altă anchetă anterioară, și anume la cea legată de importurile de glicină originară din RPC (8), în care Comisia a tratat anumite societăți chineze drept comercianți mai degrabă decât producători, întrucât s-a constatat că activitatea desfășurată de acestea nu putea fi considerată ca activitate de producție.
(85)
Se observă în această privință că nici respectivul caz privind glicina nu susține argumentul exportatorului, întrucât în cazul respectiv societățile chineze exportatoare au efectuat doar anumite operațiuni de prelucrare care nu au modificat compoziția chimică sau caracteristicile fizice ale produsului în cauză. Este o situație cu totul diferită în comparație cu situația de față în care operațiunile efectuate de societățile din UE constau în transformarea boabelor de soia sau a fulgilor de soia în proteine din soia și nu doar modifică compoziția chimică sau caracteristicile fizice ale materialului, ci, de asemenea, adaugă o valoare semnificativă produsului final.
(86)
Exportatorul a afirmat, de asemenea, că procesul decizional pentru întreaga producție în regim de subcontractare din cadrul Uniunii este centralizat într-o societate din afara UE și că soarta societăților care se ocupă cu procesarea în regim de subcontractare depinde complet și exclusiv de societatea-mamă elvețiană. Exportatorul a adăugat că, într-un alt caz cu privire la importurile de acetat de vinil originar din SUA (9), Comisia a exclus un producător din UE din definiția industriei din Uniune din cauza relației acestuia cu o societate aflată într-o țară vizată.
(87)
O altă parte a sugerat, de asemenea, că în examinarea chestiunii referitoare la contratele de procesare în regim de subcontractare și a posibilității de a le considera ca făcând parte din producție, aspecte precum localizarea sediului central, centrul de interes și angajamentul pe piața UE ar trebui să facă obiectul unei analize similare cu analiza societăților afiliate efectuată în scopul definirii industriei din Uniune.
(88)
Într-adevăr, societatea Solae, ca grup, are legături la nivel de structură cu societatea-mamă elvețiană și legături la nivel de societate cu societățile americane. Nu este o noutate că, în cadrul procedurilor antidumping, societățile cu prezență puternică în UE au astfel de legături la nivel de structură, capital sau societate cu societăți din afara UE. Cu toate acestea, astfel de legături la nivel de structură și societate în afara UE nu pot modifica concluzia potrivit căreia reclamanții pot fi considerați producători ai UE.
(89)
Este de remarcat faptul că aceste argumente ar fi relevante în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază și al definiției industriei din Uniune doar în cazul în care Solae Europe ar fi o societate stabilită într-o țară vizată, în acest caz RPC. Acest lucru nu este, cu siguranță, valabil în acest caz și, în consecință, argumentul exportatorului este irelevant.
(90)
În plus, se reamintește faptul că dreptul de proprietate asupra materialul utilizat și/sau a produsului finit nu este criteriul decisiv pentru a defini un producător din Uniune. Deși contractul de procesare în regim de subcontractare diferă din punct de vedere juridic de alte acorduri de producție, societățile care produc în cadrul unui astfel de contract pot fi considerate producători din Uniune.
(91)
Această abordare este în conformitate cu practica anterioară a instituțiilor, ca de exemplu în cazul reexaminării în perspectiva expirării măsurilor privind importurile de alcool furfurilic originare din Republica Populară Chineză (10).
(92)
Se reamintește faptul că, în cazul de față, valoarea adăugată de societățile din UE se ridică la peste 50 % din costul de fabricație. Procentul valorii adăugate reflectă investițiile tehnologice și investițiile de capital realizate în Uniune. Valoarea netă a acestor investiții în UE este semnificativă, iar industria are un număr important de angajați în Uniune.
(93)
În concluzie, Solae Belgium și Solae Denmark sunt considerate producători din Uniune care fac parte din industria din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază și vor fi în continuare denumite „industria din Uniune”.
(94)
Producția totală din Uniune, în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază, a fost stabilită pe baza răspunsului reclamantului la chestionar.
(95)
Având în vedere faptul că industria din Uniune include numai un singur producător, datele de mai jos sunt prezentate sub formă de indici, pentru a menține caracterul confidențial al acestora, în conformitate cu articolul 19 din regulamentul de bază.
2. CONSUMUL LA NIVELUL UNIUNII
(96)
Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit pe baza volumelor de vânzări ale industriei din Uniune în ceea ce privește produsele provenite din contractele de procesare în regim de subcontractare și destinate pieței Uniunii, a volumului de importuri pe piața Uniunii, obținut de la Eurostat și pe baza estimărilor reclamantului.
(97)
Codurile NC care încadrează anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia acoperă o gamă mai largă de produse, nu doar produsul care face obiectul anchetei. Bazându-se pe o vastă cercetare și pe cunoștințele sale despre piață, reclamantul a prezentat estimări ale valorii și volumului de importuri ale produsului care face obiectul anchetei în Uniune. Aceste estimări au fost examinate în cursul anchetei și sunt considerate a fi fiabile. Serviciile Comisiei nu au primit niciun comentariu cu o altă propunere care să fi pus sub semnul întrebării utilizarea acestor estimări în cadrul prezentei anchete.
(98)
O parte a susținut că metodologia de calcul a importurilor nu a fost suficient explicată. Aceste critici nu au fost totuși justificate ulterior. Partea a criticat abordarea Comisiei, fără a sugera totuși o alternativă mai adecvată sau mai fiabilă. Aceste critici au vizat în principal faptul că partea interesată nu a putut să prezinte observații. Se reamintește că versiunea neconfidențială a plângerii, în care se prezenta metodologia de excludere, a fost disponibilă în dosarul neconfidențial încă din momentul inițierii procedurii.
(99)
Se reamintește faptul că serviciile Comisiei au contraverificat datele furnizate în plângere și au constatat că nu există niciun factor care ar putea submina caracterul rezonabil al metodei alese. În plus, având în vedere faptul că părțile nu au propus o metodă alternativă de excludere, observațiile acestora au fost considerate neîntemeiate.
(100)
Pe parcursul perioadei luate în considerare cererea de pe piața Uniunii a scăzut cu 8 %. Mai precis, consumul la nivelul Uniunii a rămas stabil între 2007 și 2008, a scăzut cu 8 % în 2009 și a rămas stabil în PA.
Tabelul 1
Consumul la nivelul Uniunii
2007
2008
2009
PA
Volum (în tone)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
100
92
92
Sursă:
Răspunsurile industriei din Uniune la chestionar și estimările reclamantului pe baza datelor Eurostat.
3. IMPORTURILE PROVENITE DIN ȚARA ÎN CAUZĂ
(a) Volum
(101)
Volumul de importuri ale produsului în cauză a crescut cu 15 % în cursul perioadei luate în considerare și s-a ridicat la 20 117 tone în timpul PA. Mai precis, importurile din RPC au rămas stabile între 2007 și 2008, crescând apoi cu 26 de puncte procentuale în 2009 și atingând astfel nivelul lor maxim. Este de remarcat faptul că importurile din RPC au scăzut cu aproximativ 9 puncte procentuale în timpul PA.
Tabelul 2
2007
2008
2009
PA
Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză (tone)
17 495
17 557
22 017
20 117
Indice (2007 = 100)
100
100
126
115
Cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping originare din țara în cauză - indexată
100
100
136
125
Sursă:
Estimările reclamantului pe baza datelor Eurostat.
(b) Cota de piață a importurilor în cauză
(102)
Indicele care reflectă evoluția cotei de piață deținute de importurile care fac obiectul unui dumping originare din RPC a crescut cu 25 % în cursul perioadei luate în considerare. Acesta a rămas stabil între 2007 și 2008, dar a crescut cu 36 % în 2009. În cursul PA, acesta a scăzut cu 11 puncte procentuale.
(c) Prețuri
(i) Evoluția prețurilor
(103)
Prețul mediu al importurilor a crescut în total cu 37 % în cursul perioadei luate în considerare. Mai precis, a crescut inițial cu 48 % între 2007 și 2008, apoi a scăzut cu 11 puncte procentuale în 2009 și a rămas la nivelul respectiv în cursul PA. În timpul PA, prețul mediu al importurilor din RPC a fost de 1 569 EUR/tonă.
Tabelul 3
2007
2008
2009
PA
Prețul CIF al importurilor originare din RPC (EUR/tonă)
1 149
1 704
1 570
1 569
Indice (2007 = 100)
100
148
137
137
Sursă:
Estimările reclamantului pe baza datelor Eurostat.
(ii) Subcotarea prețurilor
(104)
Pentru a analiza subcotarea prețurilor, prețurile de vânzare medii ponderate ale producătorului din Uniune pentru clienții neafiliați de pe piața Uniunii, ajustate, în special, pentru a ține cont de costurile de credit, costurile de livrare, de ambalare și comisioane, la nivel franco fabrică, au fost comparate cu prețurile CIF medii ponderate corespunzătoare ale exportatorilor cooperanți din RPC pentru primul client neafiliat de pe piața Uniunii, ajustate pentru a acoperi toate costurile legate de vămuire, adică tariful vamal și costurile ulterioare importului (prețul final la cumpărător).
(105)
Comparația a arătat că, în cursul PA, importurile de produs în cauză au subcotat prețurile industriei din Uniune cu aproximativ 12 %.
Societatea
Subcotarea
Grupul Crown
11,1 %
Grupul Gushen
9,6 %
Grupul Sinoglory
15,0 %
(106)
Una dintre părți a afirmat că, bineînțeles, nivelul subcotării prețurilor a fost calculat numai pentru PA și că nivelurile anterioare de subcotare nu sunt cunoscute. Cu toate acestea, partea a sugerat că, dat fiind faptul că între 2007 și PA prețurile importurilor chineze au crescut cu mult mai mult decât cele ale industriei din Uniune, s-ar putea deduce că subcotarea prețurilor a fost în scădere.
(107)
Într-adevăr, se recunoaște faptul că, în timp ce între 2007 și PA, prețurile importurilor chineze au crescut cu 37 %, prețurile practicate de industria din Uniune au crescut cu numai 15 % (a se vedea considerentul 119 de mai jos). Prin urmare, este clar că, în ceea ce privește prețurile medii, diferența dintre prețurile chineze și prețurile UE s-a redus între 2007 și perioada de anchetă.
4. SITUAȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE
(108)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor care au făcut obiectul unui dumping asupra industriei din Uniune a inclus evaluarea tuturor factorilor și indicilor economici care au influențat situația industriei din Uniune în cursul perioadei luate în considerare.
(109)
În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți pe baza informațiilor colectate din răspunsul complet și verificat în mod corespunzător al reclamantului la chestionar.
(a) Producția
(110)
Producția din Uniune a scăzut cu 14 % între 2007 și PA. Mai precis, a scăzut cu 8 % în 2008, după care a scăzut cu încă 15 puncte procentuale în 2009. Cu toate acestea, s-a observat o îmbunătățire clară între 2009 și PA, când producția a crescut cu 9 puncte procentuale.
Tabelul 4
2007
2008
2009
PA
Producție (tone)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
92
77
86
Sursă:
Răspunsuri la chestionar.
(b) Capacitatea de producție și utilizarea capacității
(111)
Capacitatea de producție a producătorului din Uniune a rămas stabilă în cursul perioadei luate în considerare.
Tabelul 5
2007
2008
2009
PA
Capacitate de producție (tone)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
100
100
100
Gradul de utilizare a capacității de producție
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
92
77
86
Sursă:
Răspunsuri la chestionar.
(112)
Indicele care reflectă evoluția gradului de utilizare a capacității de producție a scăzut cu 14 % în cursul perioadei luate în considerare. Între 2007 și 2008 a înregistrat o scădere de 8 %, iar în 2009 o scădere cu încă 15 puncte procentuale. El a crescut cu 9 puncte procentuale în cursul PA. Evoluția gradului de utilizare a capacității de producție reflectă evoluția producției în perioada luată în considerare, având în vedere faptul că respectiva capacitate de producție a rămas stabilă.
(113)
Se precizează că, în ciuda unei scăderi globale, gradul de utilizare a capacității de producție a rămas relativ ridicat, iar în cursul PA a depășit 80 %.
(c) Volumul de vânzări
(114)
Volumul de vânzări ale industriei din Uniune către clienți neafiliați de pe piața UE a scăzut cu 8 % în perioada luată în considerare. Vânzările au scăzut cu 9 % între 2007 și 2008 și cu încă 5 puncte procentuale în 2009. Cu toate acestea, s-a observat o îmbunătățire clară între 2009 și PA, când vânzările au crescut cu aproximativ 6 puncte procentuale.
Tabelul 6
2007
2008
2009
PA
Vânzările UE (tone)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
91
86
92
Sursă:
Răspunsuri la chestionar.
(d) Cota de piață
(115)
În ansamblu, pe parcursul perioadei luate în considerare industria din Uniune și-a menținut cota de piață. Mai exact, indicele a scăzut cu 9 % între 2007 și 2008, însă în 2009 a crescut cu 1 punct procentual, iar în PA a crescut cu alte 7 puncte procentuale.
Tabelul 7
2007
2008
2009
PA
Cota de piață a industriei din Uniune
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
91
92
99
Sursă:
Răspunsurile industriei din Uniune la chestionar și estimările reclamantului pe baza datelor Eurostat.
(e) Creșterea
(116)
Între 2007 și PA, în timp ce consumul din Uniune a scăzut cu 8 %, volumul de vânzări a scăzut, de asemenea, cu 8 %, iar cota de piață a industriei din Uniune a rămas stabilă.
(f) Ocuparea forței de muncă
(117)
Ocuparea forței de muncă a scăzut cu 7 % între 2007 și PA, a înregistrat o ușoară creștere între 2007 și 2008 după care, în 2009, a scăzut drastic cu 10 puncte procentuale. Cu toate acestea, ocuparea forței de muncă a crescut din nou cu 2 puncte procentuale în cursul PA.
Tabelul 8
2007
2008
2009
PA
Ocuparea forței de muncă (persoane)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
101
91
93
Sursă:
Răspunsuri la chestionar.
(g) Productivitatea
(118)
Productivitatea, măsurată ca producție (tone) pe salariat pe an, a scăzut cu 7 % în perioada luată în considerare. Această scădere reflectă faptul că producția a scăzut într-un ritm mai rapid decât ocuparea forței de muncă. Totuși, se observă că între 2009 și PA, productivitatea a crescut cu 8 puncte procentuale, reflectând creșterea producției într-un ritm și mai accelerat decât creșterea ocupării forței de muncă.
Tabelul 9
2007
2008
2009
PA
Productivitatea (tone pe salariat)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
91
85
93
Sursă:
Răspunsuri la chestionar.
(h) Factorii care influențează prețurile de vânzare
(119)
Prețurile de vânzare medii ale producătorilor din Uniune a crescut cu aproximativ 15 % în cursul perioadei luate în considerare. Prețul mediu a crescut în 2008 și 2009 (cu 8 % și, respectiv, cu 10 puncte procentuale), după care a scăzut ușor în PA cu 3 puncte procentuale. În general, prețurile produselor pe bază de concentrate de proteine din soia în cauză depind foarte mult de costurile principalelor materii prime (de exemplu, boabe de soia sau fulgi de soia) și ale energiei. Împreună, acestea reprezintă o parte majoră a costului de fabricație. Se remarcă faptul că piața boabelor de soia este volatilă și se caracterizează prin fluctuații semnificative anuale sau chiar lunare.
(120)
Având în vedere variațiile semnificative ale prețurilor de vânzare între diferitele tipuri de produs care fac obiectul anchetei, evoluția prețurilor de vânzare medii ar trebui analizată cu atenție, întrucât orice modificare a prețului mediu este influențată în mod puternic de orice schimbare a gamei de produse.
Tabelul 10
2007
2008
2009
PA
Preț unitar pe piața UE (EUR/tonă)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
108
118
115
Sursă:
Răspuns la chestionar.
(i) Amploarea marjei de dumping
(121)
Având în vedere volumul, cota de piață și prețurile importurilor originare din RPC, impactul marjelor de dumping efective asupra industriei din Uniune nu poate fi considerat neglijabil.
(j) Stocurile
(122)
Nivelul stocurilor la sfârșitul exercițiului financiar a rămas stabil, în ansamblu, între 2007 și PA. Se remarcă faptul că stocurile reprezintă o parte destul de mică din producția anuală și, prin urmare, relevanța acestui indicator pentru analiza prejudiciului este limitată.
Tabelul 11
2007
2008
2009
PA
Stocuri la sfârșitul exercițiului financiar (tone)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
90
110
99
Sursă:
Răspuns la chestionar.
(k) Salariile
(123)
Costul anual al forței de muncă a crescut cu 7 % între 2007 și PA. Între 2007 și 2008 a crescut cu 5 %, după care a scăzut cu 2 puncte procentuale în 2009, iar ulterior în cursul PA a crescut cu 4 puncte procentuale.
Tabelul 12
2007
2008
2009
PA
Costul anual al forței de muncă (EUR)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
105
103
107
Sursă:
Răspuns la chestionar.
(l) Rentabilitatea și randamentul investițiilor
(124)
Pe parcursul perioadei luate în considerare, rentabilitatea vânzărilor de produs similar către clienți neafiliați de pe piața Uniunii, exprimată ca procentaj din vânzările nete, a fluctuat considerabil. În timp ce în 2007 și 2009 industria din Uniune a obținut profit, în 2008 și în cursul PA a înregistrat pierderi. Această rentabilitate instabilă poate reflecta fluctuațiile înregistrate pe piața boabelor de soia.
Tabelul 13
2007
2008
2009
PA
Rentabilitatea la nivelul UE (în % din vânzările nete)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
-89
10
-45
RI (profit în % din valoarea contabilă netă a investițiilor)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Sursă:
Răspuns la chestionar.
(125)
Randamentul investițiilor (denumit în continuare „RI”), exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat, în linii mari, evoluția rentabilității.
(m) Fluxul de lichidități și capacitatea de a mobiliza capital
(126)
Fluxul net de lichidități rezultat din activitățile de exploatare a fluctuat semnificativ pe parcursul perioadei luate în considerare. Începând cu o cifră pozitivă în 2007, s-a deteriorat în 2008, când a devenit negativ, dar s-a îmbunătățit din nou în 2009, doar pentru a redeveni negativ încă o dată în cursul PA. În ansamblu, fluxul de lichidități a urmat, în linii mari, evoluția rentabilității.
(127)
Nu există niciun indiciu potrivit căruia industria din Uniune ar fi întâmpinat dificultăți în ceea ce privește mobilizarea de capital, în special pentru că face parte dintr-un grup mai mare.
Tabelul 14
2007
2008
2009
PA
Flux de lichidități (EUR)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Sursă:
Răspuns la chestionar.
(n) Investițiile
(128)
Investițiile anuale în producția de produs similar au crescut cu 4 % între 2007 și 2008, după care au crescut și mai mult, cu 29 de puncte procentuale, în 2009. Pe parcursul PA, s-a înregistrat o ușoară scădere cu 5 puncte procentuale. În ansamblu, investițiile au crescut cu 28 % în perioada luată în considerare.
Tabelul 15
2007
2008
2009
PA
Investiții nete (EUR)
Date comerciale confidențiale
Indice (2007 = 100)
100
104
133
128
Sursă:
Răspuns la chestionar.
5. CONCLUZIE PRIVIND PREJUDICIUL
(129)
Analiza datelor arată că, în general, industria din Uniune și-a redus producția, gradul de utilizare a capacității de producție, vânzările, ocuparea forței de muncă și productivitatea în cursul perioadei luate în considerare. De asemenea, costurile salariale au crescut.
(130)
În același timp, această imagine negativă este atenuată de faptul că majoritatea acestor indicatori au înregistrat o dezvoltare pozitivă între 2009 și PA (2010). În special între 2009 și 2010 (PA) producția și gradul de utilizare a capacității de producție au crescut cu 9 puncte procentuale; Vânzările în UE și cota de piață au crescut cu 6 și respectiv 7 puncte procentuale; ocuparea forței de muncă a crescut cu 2 puncte procentuale, în timp ce productivitatea a crescut cu 8 puncte procentuale.
(131)
De asemenea, cota de piață a industriei din Uniune în ansamblu a rămas stabilă în perioada luată în considerare. Deși aceasta a scăzut în 2008, ea a crescut în 2009. În 2010 a atins un nivel foarte apropiat de cel din 2007.
(132)
Rentabilitatea, precum și randamentul investițiilor și fluxul de lichidități (ambele strâns legate de rentabilitate), reflectă împreună o imagine eterogenă a situației economice a industriei din Uniune. Deși în ansamblu (între 2007 și PA) acestea au scăzut, ele variază, de asemenea, în mod semnificativ și arată caracterul volatil al pieței.
(133)
Investițiile nete au fost în mod evident în creștere între 2007 și 2009 (cu 33 %) și au înregistrat doar o ușoară scădere (cu 5 puncte procentuale) în 2010 (PA).
(134)
De asemenea, nivelul real al pierderilor suferite de industria din Uniune în cursul PA este relativ moderat.
(135)
Având în vedere cele de mai sus, s-a concluzionat că industria din Uniune a suferit un anumit prejudiciu. Cu toate acestea, având în vedere nivelul relativ nesemnificativ al pierderilor reale suferite de industria din Uniune în cursul PA, precum și semnele de redresare spre sfârșitul perioadei luate în considerare, prejudiciul respectiv nu poate fi caracterizat ca fiind un prejudiciu material în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(136)
În urma comunicării constatărilor finale, reclamantul a susținut că prejudiciul în acest caz ar trebui să fie considerat material, deoarece în alte cazuri cu circumstanțe presupuse a fi similare (de exemplu, evoluția pozitivă observată spre sfârșitul perioadei luate în considerare) (11) constatările au fost diferite. De asemenea, reclamantul a declarat că examinarea ultimei părți a perioadei luate în considerare și concluzionarea pe baza semnelor de redresare din perioada respectivă sunt incompatibile cu normele OMC (12).
(137)
Se observă în această privință că fiecare caz trebuie să fie evaluat în funcție de propriile sale date. În acest caz particular, ancheta nu a stabilit numai semne clare de redresare a industriei din Uniune spre sfârșitul perioadei luate în considerare, ci și faptul că amploarea tendințelor negative a fost relativ limitată. De exemplu, cota de piață a industriei din Uniune a rămas stabilă și la un nivel relativ ridicat în ansamblu, gradul de utilizare a capacității de producție a scăzut ușor dar s-a menținut la un nivel de peste 80 %, iar investițiile au crescut. În schimb, în cazul acidului oxalic (13) a existat, de exemplu, o scădere de 9 % a cotei de piață a industriei din Uniune în cursul PA, comparativ cu primul an al perioadei de examinare a prejudiciului (14). În cazul acidului citric (15) s-a înregistrat o scădere similară a cotei de piață și o scădere a investițiilor (16).
(138)
În ceea ce privește la obligațiile OMC, raportul grupului menționat se referă la o situație complet diferită în care autoritatea însărcinată cu ancheta a analizat numai datele parțiale pentru numai 6 luni din fiecare din cei trei ani consecutivi și și-a bazat constatările pe această analiză incompletă. Situația în cazul de față este, în mod evident, diferită, deoarece analiza prejudiciului cuprinde datele anuale complete din patru ani consecutivi și, în plus, se accentuează faptul că la sfârșitul acestei perioade de patru ani s-a înregistrat o evoluție pozitivă a multora dintre tendințele analizate comparativ cu anul anterior PA.
(139)
Având în vedere cele de mai sus, s-a concluzionat definitiv că orice prejudiciu suferit de industria din Uniune nu este caracterizat ca fiind prejudiciu material în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. INTRODUCERE
(140)
Fără a aduce atingere determinării cu privire la absența prejudiciului material și în ipoteza că prejudiciul suferit de către industria din Uniune ar fi putut fi considerat drept material, Comisia a examinat posibila legătură de cauzalitate.
(141)
În conformitate cu articolul 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă vreunul din prejudiciile suferite de industria din Uniune a fost cauzat de importurile care au făcut obiectul unui dumping din țara în cauză. Mai mult, au fost analizați factorii cunoscuți, diferiți de importurile care fac obiectul unui dumping, care ar fi putut aduce prejudicii industriei din Uniune, pentru asigurarea faptului că niciun prejudiciu cauzat de acești factori nu este atribuit importurilor care fac obiectul unui dumping.
2. EFECTELE IMPORTURILOR CARE FAC OBIECTUL UNUI DUMPING
(142)
Importurile produsului în cauză au crescut, în total, cu 15 % între 2007 și PA, iar cota de piață corespunzătoare acestora a crescut cu 25 % în pofida cererii în scădere pe piața Uniunii. Aceste evoluții au coincis, în general, cu situația economică deteriorată a industriei din Uniune. În timp ce industria din Uniune a reușit să își păstreze cota sa de piață, importurile din China au câștigat peste 5 puncte procentuale.
(143)
Pe această bază, ar părea, la prima vedere, că există o legătură de cauzalitate între importurile din RPC și orice prejudiciu suferit de industria din Uniune.
(144)
Cu toate acestea, o analiză mai detaliată a efectelor importurilor care fac obiectul unui dumping asupra situației industriei din Uniune nu pare să indice o corelație clară. De exemplu, în timp ce importurile din RPC au crescut foarte puțin între 2007 și 2008 (considerentul 101) și prețul CIF la import a crescut cu 48 de puncte procentuale (considerentul 103), cu toate acestea, industria din Uniune a suferit pierderi semnificative în 2008 și a pierdut o anumită cotă de piață. În schimb, în timp ce importurile din RPC au crescut cu 26 % între 2008 și 2009 și prețul CIF la import a scăzut cu 11 puncte procentuale, industria din Uniune a menținut cota sa de piață și s-a redresat după pierderile din 2008. De asemenea, între 2009 și PA, în timp ce importurile din RPC și-au menținut prezența pe piața Uniunii, situația industriei din Uniune s-a îmbunătățit în mod vizibil, astfel cum s-a menționat anterior în cadrul analizei prejudiciului.
(145)
Această lipsă de corelație între importurile din RPC și tendințele indicatorilor de prejudiciu sugerează în mod ferm faptul că alți factori au contribuit și, eventual, au cauzat prejudiciul suferit de industria din Uniune. Această problemă va fi examinată în detaliu mai jos.
3. EFECTELE ALTOR FACTORI
(146)
Ceilalți factori care au fost examinați în contextul legăturii de cauzalitate sunt: (i) reducerea cererii din Uniune, probabil parțial legată de criza financiară și economică în anii 2008/2009; și (ii) volatilitatea pieței de boabe de soia.
(i) Reducerea cererii din Uniune, probabil parțial legată de criza financiară și economică din 2008/2009
(147)
O scădere a consumului din Uniune a putut fi observată în perioada luată în considerare, și anume cu 8 %, dacă ar fi să comparăm 2007 cu 2010 (PA). Mulți dintre factorii de prejudiciu au evoluat în mare parte în conformitate cu acest factor. De exemplu, volumul vânzărilor din industria din UE a scăzut, de asemenea, cu 8 %, dacă ar fi să comparăm cele două perioade. Alte exemple sunt ocuparea forței de muncă cu 7 % mai mică în 2010 decât în 2007 - și productivitatea - tot cu 7 % mai mică în 2010 decât în 2007. Prin urmare, este clar că reducerea cererii, indiferent de cauza principală a acesteia, a fost un factor major în evoluția stării industriei din Uniune.
(148)
Deși motivul reducerii cererii nu este în mod direct relevant pentru analiza legăturii de cauzalitate, este posibil ca aceasta să fi fost cauzată, cel puțin parțial, de criza financiară și economică. În acest context, trebuie menționat faptul că cererea a scăzut în special între 2008 și 2009. Din cauza coincidenței temporale, scăderea de 8 puncte procentuale între 2008 și 2009 a fost, după toate probabilitățile, legată de criza economică. Prin urmare, se poate susține că prejudiciul suferit de industria din Uniune a fost cauzat de criza economică și de scăderea cererii care a decurs din aceasta.
(149)
Se observă, de asemenea, faptul că Solae Belgium recunoaște în raportul său anual din 2009 că veniturile mai mici din active financiare provocate de criza financiară au avut un impact negativ asupra situației financiare a societății.
(150)
Se reafirmă, de asemenea, faptul că industria din Uniune și-a îmbunătățit situația economică între 2009 și PA. Această creștere coincide în mod evident cu redresarea generală a economiei europene.
(151)
Ținând cont de cele de mai sus, se consideră că reducerea cererii, probabil parțial cauzată de criza economică, a fost o cauză majoră a oricărui prejudiciu suferit de industria din Uniune.
(152)
Ca urmare a comunicării constatărilor finale, reclamantul a susținut că prejudiciul nu a fost provocat de criza financiară și economică, dar nu a furnizat niciun argument convingător în această privință, menționând doar o serie de alte cazuri (17) în care constatările au fost diferite.
(153)
În această privință, se reamintește că fiecare caz trebuie să fie evaluat în funcție de propriile sale date. În acest caz particular este evident că, deși există o lipsă de corelație clară între importurile care fac obiectul unui dumping și situația industriei din Uniune, reducerea cererii, probabil parțial cauzată de criza economică, a contribuit la situația precară a industriei din Uniune. De fapt, cel puțin într-o anumită măsură, astfel cum s-a explicat mai sus, acest lucru a fost recunoscut explicit în raportul anual al Solae Belgium din 2009.
(154)
Cu toate acestea, pot fi observate diferențe semnificative între cazurile menționate de reclamant și cazul de față. Mai multe astfel de diferențe sunt amintite în considerentele de mai jos.
(155)
În cazul acidului oxalic (18), deși anumiți indicatori au semnalat, într-adevăr, o evoluție pozitivă între 2009 și PA, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut, în timp ce, în cazul în speță, aceasta a crescut aproape de nivelul din 2007 (19). În plus, cazul acidului oxalic nu arată o absență anuală a corelării între importurile care fac obiectului unui dumping din țările în cauză și evoluția indicatorilor de prejudiciu, ceea ce este caracteristic pentru cazul în speță. De asemenea, evoluția rentabilității este diferită. În cazul în speță, în special, rentabilitatea fluctuează considerabil. În ultimul rând, în cazul în speță, piața este foarte volatilă.
(156)
În cazul țesăturilor cu ochiuri deschise din fibră de sticlă (20), cota de piață a industriei din Uniune a scăzut în fiecare an și, în general, cu 12 puncte procentuale (21). În același timp, cota de piață a importurilor chineze a crescut în mod constant de la an la an și, în ansamblu, cu 12,4 puncte procentuale (22). În cazul în speță, cota de piață a importurilor din China a crescut până în 2009 pentru a scădea apoi între 2009 și PA. În același timp, cota de piață a industriei din Uniune scăzuse deja în 2008 pentru a se redresa apoi, ajungând aproape de nivelul din 2007.
(157)
În cazul fibrei de sticlă (23), cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping a crescut în mod constant de la an la an și, în ansamblu, cu 6,3 puncte procentuale (24).
(158)
În cazul dalelor ceramice (25), cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping era în creștere constantă (26). Mai mult, evoluția stocurilor a fost foarte diferită. În cazul dalelor ceramice, creșterea stocurilor a fost un factor de prejudiciu semnificativ (27). În cele din urmă, ancheta a arătat că, în cazul dalelor ceramice, în pofida redresării manifestate în sectorul construcțiilor, indicatorii industriei din Uniune au continuat să aibă o tendință de scădere (28).
(159)
În sfârșit, în cazul alcoolilor grași (29), evoluția indicatorilor de prejudiciu între 2009 și PA era diferită de cea din cazul în speță (de exemplu, ocuparea forței de muncă a scăzut) (30), iar volumul și cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping au crescut între 2009 și PA (31).
(160)
Prin urmare, afirmația reclamantului trebuie să fie respinsă.
(ii) Volatilitatea pieței de boabe de soia
(161)
S-a demonstrat mai sus că rentabilitatea industriei din Uniune oscilează în mod semnificativ și indică un caracter volatil al pieței.
(162)
Această volatilitate este strâns legată de fluctuațiile înregistrate pe piața materiilor prime. Piața spot pentru principala materie primă - boabele de soia - este tradițional caracterizată prin importante fluctuații lunare și anuale (32), în timp ce prețurile pentru produsul final - produse pe bază de concentrate de proteine din soia - tind să fie relativ stabile (în măsura în care se bazează pe contracte pe termen lung). În consecință, nivelul de rentabilitate pentru produsul care face obiectul anchetei este puternic dependent de situația predominantă pe piața boabelor de soia.
(163)
În acest context, se precizează că, într-adevăr, a existat o creștere semnificativă a prețului boabelor de soia în 2008, care a avut un impact important asupra rentabilității și, în general, a situației industriei din Uniune. Reclamantul a recunoscut el însuși că această creștere a prețului boabelor de soia a contribuit la situația precară din 2008.
(164)
Având în vedere cele de mai sus, este clar că volatilitatea pieței de boabe de soia a fost, de asemenea, o cauză majoră a oricărui prejudiciu suferit de industria din Uniune.
(165)
În urma comunicării constatărilor finale, reclamantul a susținut că volatilitatea prețurilor boabelor de soia nu a putut rupe legătura de cauzalitate și a fost relevantă numai pentru pierderile din 2008. Cu toate acestea, nu au fost prezentate dovezi temeinice în acest sens.
(166)
Se observă faptul că majorarea prețului boabelor soia coincide cu rezultatele financiare slabe ale industriei din Uniune și, având în vedere faptul că aceasta a fost considerată a fi principala cauză a pierderilor din anul 2008, nu există niciun motiv anume pentru a trata în mod diferit pierderile din 2010, care coincid cu o altă majorare a prețurilor boabelor de soia.
(167)
Prin urmare, afirmația reclamantului trebuie să fie respinsă.
4. CONCLUZIE PRIVIND LEGĂTURA DE CAUZALITATE
(168)
Alți factori, în special scăderea cererii (probabil parțial cauzată de criza economică din 2008/2009) și caracterul volatil al pieței principalei materii prime au fost cauze importante ale oricărui prejudiciu suferit de către industria din Uniune.
(169)
Prin urmare, chiar în ipoteza că industria din Uniune a suferit un prejudiciu material, deoarece acești alți factori rup legătura de cauzalitate, nu se poate concluziona faptul că orice prejudiciu a fost cauzat de importurile care fac obiectul unui dumping din RPC.
F. INTERESUL UNIUNII
(170)
Deoarece s-a constatat anterior că industria din Uniune nu a suferit un prejudiciu care poate fi calificat drept prejudiciu material și că, în orice caz, alți factori rup legătura de cauzalitate între importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciul respectiv, nu este necesar să se analizeze interesul Uniunii.
G. ÎNCHEIEREA PROCEDURII
(171)
Având în vedere concluziile la care s-a ajuns cu privire la absența unui prejudiciu material suferit de industria din Uniune și absența legăturii de cauzalitate, în conformitate cu articolul 9 din regulamentul de bază, procedura ar trebui încheiată fără instituirea de măsuri.
(172)
Toate părțile în cauză au fost informate cu privire la constatările finale și în legătură cu intenția de a încheia procedura și au avut posibilitatea de a prezenta observații. Observațiile acestora au fost luate în considerare, dar nu au modificat concluziile de mai sus,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Procedura antidumping privind importurile de anumite produse pe bază de concentrate de proteine din soia originare din Republica Populară Chineză, se încheie.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 27 iunie 2012.