NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1255/2011
ze dne 30. listopadu 2011
o zavedení programu na podporu dalšího rozvoje integrované námořní politiky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, článek 175, článek 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 o integrované námořní politice pro Evropskou unii (dále jen „sdělení Komise“)je hlavním cílem integrované námořní politiky Unie rozvíjet a uplatňovat integrované, koordinované, soudržné, transparentní a udržitelné rozhodování ve vztahu k oceánům, mořím, pobřežním, ostrovním a nejvzdálenějším regionům a v rámci námořních odvětví.
(2)
Akční plán připojený ke sdělení Komise stanoví řadu akcí, které Komise navrhuje uskutečnit jakožto první krok při provádění nové integrované námořní politiky Unie.
(3)
Zpráva Komise o pokroku v oblasti integrované námořní politiky EU ze dne 15. října 2009 shrnuje hlavní dosavadní výsledky integrované námořní politiky dosažené do uvedeného data a vytyčuje směr pro další fázi jejího provádění.
(4)
Rada ve svých závěrech ze dne 16. listopadu 2009 o integrované námořní politice zdůraznila význam financování pro další rozvoj a provádění integrované námořní politiky tím, že vyzvala Komisi, aby představila nezbytné návrhy na financování opatření v rámci integrované námořní politiky v rámci stávajícího finančního výhledu tak, aby vstoupily v platnost do roku 2011.
(5)
Ve svém usnesení ze dne 21. října 2010 o integrované námořní politice EU - hodnocení dosaženého pokroku a nové výzvy Evropský parlament výslovně podpořil záměr Komise „vyčlenit na financování integrované námořní politiky v příštích dvou letech částku 50 milionů EUR, aby bylo možné navázat na předešlé projekty v oblastech, politiky, správy, udržitelnosti a dohledu“.
(6)
Finanční krytí, které je v tomto nařízení pro integrovanou námořní politiku stanoveno, zohledňuje jak současný hospodářský útlum, tak i skutečnost, že se jedná o první operační program specificky zaměřený na provádění integrované námořní politiky.
(7)
Trvalé financování ze strany Unie je nutné k tomu, aby Unie mohla provádět a dále rozvíjet integrovanou námořní politiku v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 20. května 2008 o integrované námořní politice (4) a realizovat její zastřešující cíle vymezené ve sdělení Komise a potvrzené ve zprávě o pokroku z října 2009 a podpořené v závěrech Rady ze dne 16. listopadu 2009.
(8)
Jelikož jiné stávající nástroje Unie, jako je Fond soudržnosti, Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský rybářský fond, sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace, nástroj předvstupní pomoci či evropský nástroj sousedství a partnerství, nepokrývají všechny priority a cíle integrované námořní politiky, je nezbytné zavést program na podporu jejího dalšího rozvoje (dále jen „program“).
(9)
Aniž jsou dotčena nadcházející jednání o víceletém finančním rámci na období po roce 2013, bude třeba mít k dispozici dostatečné zdroje na zajištění toho, aby bylo možné rozvíjet a dosáhnout cílů integrované námořní politiky, aniž by byly ohroženy zdroje vyčleněné pro jiné politiky, a současně aby došlo k posílení udržitelného rozvoje námořních regionů Unie, včetně ostrovů a nejvzdálenějších regionů. Považuje se proto za zásadní, aby byla integrovaná námořní politika zařazena do víceletého finančního rámce na období po roce 2013. Kromě toho by měl být v případě potřeby vypracován návrh na prodloužení platnosti programu i po roce 2013 spolu s návrhem stanovujícím odpovídající finanční krytí.
(10)
Rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(11)
Financování ze strany Unie by mělo být určeno na podporu přípravné práce týkající se akcí zaměřených na prosazování strategických cílů integrované námořní politiky, přičemž je třeba na základě ekosystémového přístupu věnovat náležitou pozornost jejich kumulativnímu dopadu, udržitelnému „modrému“ hospodářskému růstu, zaměstnanosti, inovacím a konkurenceschopnosti v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech a podpoře mezinárodního rozměru integrované námořní politiky.
(12)
Mezi strategické cíle integrované námořní politiky patří integrovaná námořní správa na všech úrovních; další rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přizpůsobených zvláštním potřebám různých evropských mořských oblastí; další rozvoj průřezových nástrojů pro tvorbu integrované politiky zaměřených na zlepšení součinnosti a koordinace stávajících politik a nástrojů, a to i sdílením údajů a poznatků týkajících se námořních záležitostí:, větší zapojení zúčastněných stran do systémů integrované námořní správy; ochrana a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů; a vymezení hranic pro udržitelnost lidských činností a ochrana mořského a pobřežního prostředí a biologické rozmanitosti v kontextu rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (5), jež představuje environmentální pilíř integrované námořní politiky, jakož i v kontextu rámcové směrnice o vodě (6).
(13)
Je důležité, aby byl program provázán s dalšími politikami Unie, jež mohou zahrnovat námořní rozměr, zejména se strukturálními fondy, transevropskou dopravní sítí, společnou rybářskou politikou, politikou v oblasti cestovního ruchu, životního prostředí a změny klimatu, rámcovým programem pro výzkum a rozvoj a s energetickou politikou.
(14)
Za účelem zajištění soudržnosti jednotlivých aspektů programu je třeba stanovit jeho obecné cíle. U každého obecného cíle by měly být vymezeny podrobnější operativní cíle. Rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle na období let 2011 až 2013 je rámcově uvedeno v příloze. Toto rozdělení prostředků umožňuje flexibilně zvýšit/snížit finanční prostředky obecně přidělené pro jednotlivé cíle, aniž by došlo k překročení celkového finančního krytí.
(15)
Financování ze strany Unie by mělo umožňovat podporu rozvoje integrace dohledu nad mořským prostředím v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 21. října 2010 a se závěry Rady ze dne 17. listopadu 2009 o integrovaném námořním dohledu, a to při zohlednění plánu vytváření společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořním prostoru EU. Vyčleněné finanční prostředky by se však měly omezovat na rozvoj decentralizovaného systému pro výměnu informací,totiž na opatření včetně softwaru,za účelem zdokonalení rozhraní mezi systémy dohledu. Program by měl zohlednit výsledky dalších projektů týkajících se decentralizovaného systému námořního dohledu.
(16)
Provádění programu ve třetích zemích by mělo přispět k plnění rozvojových cílů přijímajících zemí a být v souladu s ostatními nástroji spolupráce Unie, včetně cílů a priorit příslušných politik Unie a unijního acquis a příslušných mezinárodních úmluv.
(17)
Program by měl doplňovat stávající a budoucí finanční nástroje, které na podporu ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží poskytuje Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, měl by být s těmito nástroji v souladu a měl by napomáhat podpoře účinnější spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony a zohledňovat priority a pokrok celostátních a místních projektů.
(18)
Akcemi stanovenými v programu by měly být doplněny další akce Unie, aby se zajistilo soudržné provádění právních aktů Unie týkajících se příslušných odvětvových politik a zároveň se zabránilo zdvojování činností.
(19)
Je také nutné stanovit pravidla upravující plánování opatření, způsobilost výdajů, úroveň finanční pomoci Unie, hlavní podmínky, za kterých by měla být poskytována, a celkový rozpočet programu.
(20)
Program by měl být prováděn v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7) (dále jen „finanční nařízení“), a s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8).
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí víceletého programu, které představuje pro rozpočtový orgán při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční hodnotou ve smyslu bodu 37 Interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (9).
(22)
Aby mohla Komise snadněji sledovat provádění tohoto nařízení, mělo by být možné financovat výdaje související se sledováním, kontrolami a hodnocením.
(23)
Roční pracovní programy sestavované pro provádění programu by měly být přijímány Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
(24)
V souvislosti s akcemi financovanými v rámci tohoto nařízení je nutné zajistit ochranu finančních zájmů Unie použitím nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (11), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (13).
(25)
Pro zajištění účelnosti financování ze strany Unie by měly být akce financované v rámci tohoto nařízení pravidelně vyhodnocovány.
(26)
Žádná z akcí stanovených v rámci programu by neměla vyžadovat použití dalšího právního základu.
(27)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akcí financovaných v rámci programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádí program na podporu opatření, která mají dále podporovat další rozvoj a provádění integrované námořní politiky Unie (dále jen „program“).
Integrovaná námořní politika Unie podporuje prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce koordinovaný a soudržný proces rozhodování s cílem maximalizovat udržitelný rozvoj, hospodářský růst a sociální soudržnost členských států, zejména s ohledem na pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony v Unii, jakož i nejrůznější námořní odvětví.
Program podporuje udržitelné využívání moří a oceánů a rozšiřování vědeckých poznatků.
Článek 2
Obecné cíle
Program má tyto obecné cíle:
a)
podporovat rozvoj a uplatňování integrované správy námořních a pobřežních záležitostí;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových nástrojů, konkrétně územního plánování námořních prostor, společného prostředí pro sdílení informací a poznatků v námořní oblasti týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů v Unii a hraničících s Unií, s cílem rozvíjet součinnost a podporovat politiky týkající se moří nebo pobřeží, zejména v oblasti hospodářského rozvoje, zaměstnanosti, ochrany životního prostředí, výzkumu, námořní bezpečnosti a energetiky, a přispívat k rozvoji ekologicky šetrných námořních technologií, a to při zohlednění stávajících nástrojů a iniciativ a s jejich využitím;
c)
podporovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a dále vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, jež mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v kontextu směrnice 2008/56/ES (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí);
d)
podporovat rozvoj a uplatňování strategií pro oblasti jednotlivých moří;
e)
zdokonalovat a posilovat vnější spolupráci a koordinaci ve vztahu k cílům integrované námořní politiky, a to na základě pokračování diskusí na mezinárodních fórech; v tomto ohledu je třeba naléhat na třetí země, aby ratifikovaly a prováděly Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu (dále jen „úmluva UNCLOS“);
f)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v námořních odvětvích a pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech v Unii.
Článek 3
Operativní cíle
1. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. a) (integrovaná námořní správa) program:
a)
podporuje akce, které podněcují členské státy a regiony EU k rozvoji, zavedení nebo provádění integrované námořní správy;
b)
podporuje platformy a sítě pro meziodvětvovou spolupráci, zahrnující zástupce veřejných orgánů, místních a regionálních orgánů, průmyslu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
c)
zvyšuje viditelnost integrovaného přístupu k námořním záležitostem a povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a veřejnosti o tomto přístupu.
2. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. b) (meziodvětvové nástroje) program podporuje rozvoj:
a)
společného prostředí pro sdílení informací v námořní oblasti Unie, které podporuje meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací o dohledu propojením všech skupin uživatelů v souladu se zásadami o integrovaném dohledu nad mořským prostředím, aby se posílilo bezpečné, zabezpečené a udržitelné využívání námořního prostoru, přičemž se zohlední příslušný vývoj odvětvových politik týkajících se dohledu a případně se přispěje k jejich nezbytnému rozvoji;
b)
územního plánování námořního prostoru a integrovaného řízení pobřežních zón, což jsou dva důležité nástroje pro udržitelný rozvoj námořních a pobřežních oblastí, které přispívají k dosažení cílů řízení založeného na ekosystémovém přístupu a k rozvoji spojení mezi pevninou a mořem a usnadňují spolupráci členských států, například pokud jde o tvorbu experimentálních a jiných opatření kombinujících výrobu energie z obnovitelných zdrojů a chov ryb;
c)
komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny údajů a znalostí o mořích, která při využití stávajících údajů usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů a zabraňuje zdvojování databází; za tímto účelem je třeba co nejlépe využít stávající programy Unie a členských států, včetně INSPIRE (14) a GMES (15).
3. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. c) (ochrana mořského prostředí) program:
a)
podporuje ochranu a zachování mořského a pobřežního prostředí a zabraňuje a omezuje znečišťování mořského prostředí, včetně odpadků v moři, s cílem postupně ukončit znečišťování;
b)
přispívá ke zdraví, biologické rozmanitosti a odolnosti mořských a pobřežních ekosystémů;
c)
usnadňuje koordinaci mezi členskými státy a dalšími aktéry při provádění ekosystémově založeného přístupu k řízení lidských činností a při uplatňování zásady předběžné opatrnosti;
d)
usnadňuje vývoj metod a standardů;
e)
podporuje akce zaměřené na zmírňování dopadů změny klimatu na mořské, pobřežní a ostrovní prostředí a na přizpůsobení se této změně, se zvláštním důrazem na oblasti, které jsou v tomto ohledu nejzranitelnější;
f)
podporuje rozvoj strategických přístupů k výzkumu za účelem posouzení současného stavu ekosystémů, a poskytuje tak základ pro ekosystémové řízení a plánování na regionální a celostátní úrovni.
4. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. d) (strategie pro mořské oblasti) program:
a)
podporuje rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přičemž zohledňuje vyvážený přístup ve všech mořských oblastech, jakož i specifické rysy mořských a podmořských oblastí, a případně příslušných makroregionálních strategií, zejména těch, v jejichž rámci již probíhá výměna informací a zkušeností mezi jednotlivými zeměmi a již jsou zavedeny operační mezinárodní struktury;
b)
prosazuje a usnadňuje využívání součinnosti mezi vnitrostátní a regionální úrovní a úrovní Unie, sdílení informací, mimo jiné o metodách a standardech, a výměnu osvědčených postupů v oblasti námořní politiky, včetně správy této politiky a odvětvových politik, které mají dopad na regionální moře a pobřežní regiony.
5. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. e) (mezinárodní rozměr) program:
a)
podporuje pokračující úzkou spolupráci s členskými státy týkající se integrovaného přístupu uplatňovaného se třetími zeměmi a s aktéry ve třetích zemích, kteří sdílejí mořskou oblast s členskými státy Unie, jakož i činnost týkající se ratifikace a provádění úmluvy UNCLOS;
b)
podporuje dialog se třetími zeměmi s ohledem na úmluvu UNCLOS a na příslušné platné mezinárodní úmluvy, které jsou na úmluvu UNCLOS založené;
c)
podporuje výměnu osvědčených postupů, které doplňují stávající iniciativy, s ohledem na rozvoj regionálních strategií na subregionální úrovni.
Tento operativní cíl je prováděn v souladu s nástroji spolupráce Unie, přičemž se zohlední cíle vnitrostátních a regionálních rozvojových strategií.
6. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. f) (růst, zaměstnanost a inovace) program:
a)
podporuje iniciativy zaměřené na růst a zaměstnanost v námořních odvětvích a v pobřežních a ostrovních regionech;
b)
podporuje odbornou přípravu, vzdělávání a pracovní příležitosti v rámci námořních profesí;
c)
podporuje rozvoj ekologických technologií, energie z obnovitelných mořských zdrojů, ekologické námořní dopravy a námořní dopravy na krátké vzdálenosti;
d)
podporuje rozvoj pobřežního, námořního a ostrovního cestovního ruchu.
Článek 4
Způsobilé akce
V rámci programu může být v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 poskytována finanční pomoc na následující typy akcí:
a)
projekty, včetně zkušebních projektů; studie; výzkumné a operační programy spolupráce, včetně programů vzdělávání, odborné přípravy a rekvalifikace;
b)
sdílení veřejných informací a osvědčených postupů, osvěta a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, a akcí a tvorby a správy internetových stránek a relevantních sociálních sítí a databází;
c)
konference, semináře, pracovní setkání a fóra zúčastněných stran;
d)
sdílení, sledování a vizualizace významného množství údajů, osvědčených postupů a databází týkajících se regionálních projektů financovaných Unií a zajištění veřejného přístupu k nim, případně též prostřednictvím sekretariátu zřízeného za jedním nebo několika z uvedených účelů, což usnadní přijímání společných jednotných standardů, pokud jde o sběr a zpracovávání údajů;
e)
akce související s průřezovými nástroji, včetně zkušebních projektů.
Článek 5
Druh finančního zásahu
1. Finanční pomoc Unie může mít tyto právní formy:
a)
granty, u nichž maximální míra spolufinancování jednotlivých akcí ze strany Unie činí 80 %;
b)
smlouvy na veřejné zakázky;
c)
správní ujednání se Společným výzkumným střediskem.
2. V rámci programu mohou být poskytovány jak granty na akce, tak provozní granty. Není-li ve finančním nařízení stanoveno jinak, vyberou se příjemci grantů nebo úspěšní uchazeči o veřejné zakázky na základě výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 6
Příjemci
1. Finanční pomoc v rámci programu lze prioritně poskytnout fyzickým nebo právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem některého z členských států nebo právem Unie.
2. Příjemci programu mohou být i třetí země, zúčastněné strany v třetích zemích sdílející mořskou oblast s členskými státy Unie a mezinárodní organizace nebo subjekty, které sledují jeden nebo více obecných a operativních cílů uvedených v článcích 2 a 3. Do opatření musí být vždy zapojeni účastníci z Unie.
3. Podmínky způsobilosti k účasti v řízení se stanoví v rámci příslušné výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 7
Zásady provádění
1. Akce financované v rámci programu nejsou způsobilé pro získání pomoci z jiných finančních nástrojů Unie. Usiluje se o součinnost a doplňkovost s dalšími nástroji Unie. Akce v rámci programu doplňují provádění příslušných odvětvových politik.
2. Komise zajistí, aby jí žadatelé o finanční pomoc v rámci programu a příjemci této pomoci poskytovali souhrnné informace o financování akcí. Finanční pomoc z programu bude poskytována pouze tehdy, pokud nebudou k dispozici jiné možnosti financování z Unie.
3. Činnosti podporované z programu musí odpovídat cílům a politikám Unie do roku 2020 a 2050. Využívat program mohou všechny členské státy, námořní odvětví a pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony a vytváří se skutečná evropská přidaná hodnota. Ve vztahu k financování akcí v jednotlivých oblastech moří je třeba usilovat o odpovídající regionální vyváženost.
4. Akce podporované v rámci programu musí podněcovat a posilovat dialog, spolupráci a koordinaci s členskými státy, regiony EU, zúčastněnými stranami, občany, organizacemi občanské společnosti a sociálními partnery a mezi nimi a současně zajišťovat naprostou transparentnost.
5. Akce podporované v rámci programu musí usnadňovat využívání součinnosti, sdílení informací a výměnu metod, standardů a osvědčených postupů.
6. Při provádění programu se uplatňují principy řádné správy a transparentnosti rozhodovacích procesů a program se snaží přispět k transparentnosti a řádné správě ve všech souvisejících odvětvových politikách na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni.
Článek 8
Prováděcí postupy
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Pro účely provádění programu v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 přijímá Komise roční pracovní programy postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 9
Rozpočtové zdroje
1. Finanční krytí pro provádění programu v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2013 se stanoví na 40 000 000 EUR.
2. Rozpočtové zdroje přidělované na program se zaznamenávají do ročních rozpočtových prostředků souhrnného rozpočtu Unie. Roční rozpočtové položky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
3. Rámcové rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle uvedené v článku 2 je uvedeno v příloze.
Článek 10
Technická pomoc
1. Až 1 % finančního krytí stanoveného v článku 9 může být použito také na úhradu nutných výdajů souvisejících s jakoukoli přípravnou akcí, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou přímo nezbytné pro účelné a účinné provádění způsobilých akcí podle tohoto nařízení a pro dosažení cílů, které jsou v něm stanoveny.
2. Činnosti uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat zejména studie, setkání odborníků, výdaje na nástroje, systémy a sítě v oblasti informatiky a jakoukoli další technickou, vědeckou a administrativní pomoc a odborné znalosti, které bude Komise potřebovat k provádění tohoto nařízení.
Článek 11
Sledování
1. Každý příjemce finanční pomoci Komisi předkládá technické a finanční zprávy o pokroku prací financovaných programem. Do tří měsíců od dokončení každého projektu se předloží rovněž závěrečná zpráva.
2. Aniž jsou dotčeny kontroly prováděné Účetním dvorem v součinnosti s příslušnými vnitrostátními orgány kontroly účetnictví nebo s příslušnými vnitrostátními místy podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“) nebo jakékoli inspekce prováděné podle čl. 322 odst. 1 písm. b) Smlouvy o fungování EU, provádějí úředníci a další zaměstnanci Komise u projektů a dalších opatření financovaných v rámci programu kontroly na místě včetně namátkových kontrol, zejména za účelem ověření souladu s cíli programu a způsobilosti akcí podle článků 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
3. Smlouvy a dohody uzavřené na při provádění tohoto nařízení obsahují zejména ustanovení o dohledu a finanční kontrole ze strany Komise nebo jakéhokoli Komisí pověřeného zástupce a o kontrolách Účetního dvora, v případě potřeby prováděných na místě.
4. Každý příjemce finanční pomoci uchovává veškeré podklady k výdajům na daný projekt po dobu pěti let od uskutečnění poslední platby týkající se každého projektu tak, aby byly k dispozici Komisi.
5. V případě potřeby Komise na základě výsledků zpráv a namátkových kontrol uvedených v odstavcích 1 a 2 upraví rozsah nebo podmínky přidělení původně schválené finanční pomoci, jakož i časový rozvrh plateb.
6. Komise ověří, zda jsou akce financované programem prováděny řádně, zda odpovídají opatřením v rámci jiných odvětvových politik a nástrojů a zda jsou v souladu s tímto nařízením a finančním nařízením.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby při provádění akcí financovaných programem byly chráněny finanční zájmy Unie prostřednictvím:
a)
uplatňování preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakémukoli jinému protiprávnímu jednání;
b)
účinných kontrol;
c)
zpětného získávání neoprávněně vyplacených částek a
d)
uplatňování účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v případě zjištění nesrovnalostí.
2. Pro účely odstavce 1 postupuje Komise v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením (ES) č. 1073/1999.
3. Komise sníží, pozastaví nebo získá zpět částku finanční pomoci poskytnutou na akci, jestliže shledá nesrovnalosti, včetně nesouladu s tímto nařízením nebo s jednotlivým rozhodnutím nebo smlouvou či dohodou, na jejichž základě byla finanční pomoc poskytnuta, nebo pokud vyjde najevo, že akce doznala změny, která je v rozporu s její povahou nebo podmínkami pro provádění, aniž by byla Komise předem požádána o schválení.
4. Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo pokud pokrok dosažený při provádění akce opodstatňuje pouze část přidělené finanční pomoci, požádá Komise příjemce pomoci, aby ve stanovené lhůtě předložil své vyjádření. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vrátí Komisi. K částkám, které nejsou vráceny včas a v souladu s podmínkami stanovenými ve finančním nařízení, se přičte úrok.
6. Pro účely tohoto článku se „nesrovnalostí“ rozumí jakékoli porušení právního předpisu Unie nebo nedodržení smluvního závazku, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu a v jehož důsledku je nebo by mohl být formou neoprávněného výdaje poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty Unií spravované.
Článek 13
Podávání zpráv, hodnocení a prodloužení
1. Komise o své práci pravidelně a bez prodlení informuje Evropský parlament a Radu.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
nejpozději 31. prosince 2012 zprávu o pokroku; tato zpráva o pokroku obsahuje hodnocení dopadu programu na další politiky Unie;
b)
nejpozději 31. prosince 2014 zprávu o hodnocení ex post.
3. Komise případně předloží legislativní návrh na prodloužení programu na období po roce 2013 spolu s odpovídajícím finančním krytím.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. listopadu 2011.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1255/2011 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 30 noiembrie 2011
de instituire a unui program de susținere a continuării dezvoltării unei politici maritime integrate
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), articolul 91 alineatul (1), articolul 100 alineatul (2), articolul 173 alineatul (3), articolele 175 și 188, articolul 192 alineatul (1), articolul 194 alineatul (2) și articolul 195 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1)
În conformitate cu Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor din 10 octombrie 2007 privind o politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană (denumită în continuare „comunicarea Comisiei”), principalul obiectiv al politicii maritime integrate (PMI) a Uniunii îl reprezintă elaborarea și punerea în aplicare a unui proces integrat, coordonat, coerent, transparent și durabil de luare a deciziilor privind oceanele, mările, regiunile de coastă, regiunile insulare și ultraperiferice, precum și sectoarele maritime.
(2)
Planul de acțiune care însoțește comunicarea Comisiei stabilește o serie de acțiuni pe care Comisia și-a propus să le întreprindă ca prim pas în punerea în aplicare a unei noi PMI pentru Uniune.
(3)
Raportul intermediar al Comisiei privind politica maritimă integrată a UE din 15 octombrie 2009 sintetizează principalele realizări ale PMI înregistrate până la data respectivă și trasează cursul următoarei faze de punere în aplicare a acesteia.
(4)
În concluziile sale din 16 noiembrie 2009 privind politica maritimă integrată, Consiliul a evidențiat importanța finanțării dezvoltării în continuare și punerii în aplicare a PMI, invitând Comisia să prezinte propunerile necesare pentru finanțarea acțiunilor politicii maritime integrate în cadrul Perspectivei financiare curente, în vederea intrării în vigoare a acestora până în anul 2011.
(5)
În Rezoluția sa din 21 octombrie 2010 referitoare la politica maritimă integrată (PMI) - Evaluarea progreselor înregistrate și noi provocări, Parlamentul European și-a manifestat în mod clar sprijinul „pentru intenția exprimată de Comisie de a finanța PMI cu 50 de milioane EUR în următorii doi ani, cu scopul de a consolida proiectele anterioare în domeniul politicii, guvernanței, sustenabilității și supravegherii”.
(6)
Pachetul financiar pentru PMI stabilit prin prezentul regulament ține seama atât de recesiunea economică actuală, cât și de faptul că acesta este primul program operațional consacrat în mod specific punerii în aplicare a PMI.
(7)
Este necesară finanțarea continuă din partea Uniunii, care să îi permită acesteia să implementeze și să dezvolte în continuare PMI în conformitate cu Rezoluția Parlamentului European din 20 mai 2008 privind o politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană (4), precum și să urmărească obiectivele sale principale stabilite în comunicarea Comisiei, astfel cum au fost confirmate în Raportul intermediar din octombrie 2009 și aprobate de Consiliu în concluziile sale din 16 noiembrie 2009.
(8)
Având în vedere că nu toate prioritățile și scopurile PMI sunt acoperite de instrumentele existente ale Uniunii, precum Fondul de coeziune, Fondul european de dezvoltare regională, Fondul european pentru pescuit, Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative, Instrumentul de asistență pentru preaderare și Instrumentul european de vecinătate și parteneriat, este necesară instituirea unui program de susținere a continuării dezvoltării PMI (denumit în continuare „programul”).
(9)
Fără a aduce atingere viitoarelor negocieri privind cadrul financiar multianual post-2013, va fi necesar să se pună la dispoziție resurse suficiente pentru a garanta dezvoltarea și realizarea obiectivelor PMI, fără a submina resursele alocate altor politici, stimulând dezvoltarea durabilă a regiunilor maritime ale Uniunii, inclusiv a insulelor, și a regiunilor ultraperiferice. În acest sens, se consideră esențială includerea PMI în cadrul financiar multianual post-2013. În plus, dacă este oportun, ar trebui elaborată o propunere de prelungire a programului pentru perioada de după 2013, însoțită de o propunere de stabilire a unui pachet financiar corespunzător.
(10)
Dezvoltarea sectorului maritim prin acordarea de sprijin financiar pentru acțiunile legate de PMI ar avea un impact semnificativ în ceea ce privește coeziunea economică, socială și teritorială.
(11)
Finanțarea din partea Uniunii ar trebui să fie concepută în sensul susținerii activităților de explorare legate de acțiunile care urmăresc promovarea obiectivelor strategice ale PMI, acordând impactului cumulativ al acestora atenția cuvenită, pe baza abordării ecosistemice, creșterii economice „albastre” durabile, ocupării forței de muncă, inovării și competitivității în regiunile de coastă, insulare și ultraperiferice, precum și promovării dimensiunii internaționale a PMI.
(12)
Printre obiectivele strategice ale PMI se numără guvernanța maritimă integrată la toate nivelurile; dezvoltarea în continuare și punerea în aplicare a strategiilor integrate pentru bazinele maritime, adaptate la nevoile specifice ale diferitelor bazine maritime ale Europei; dezvoltarea în continuare a unor instrumente transsectoriale pentru un proces integrat de elaborare a politicilor, vizând îmbunătățirea sinergiilor și a coordonării dintre politicile și instrumentele existente, inclusiv prin schimbul de cunoștințe și date referitoare la domeniul maritim; implicarea mai accentuată a părților interesate în sistemele integrate de guvernanță maritimă; protejarea și utilizarea durabilă a resurselor marine și de coastă; și definirea limitelor durabilității activităților umane, a protecției mediului marin și de coastă și a biodiversității în Directiva-cadru privind strategia pentru mediul marin (5), care constituie pilonul de mediu al PMI, precum și în Directiva-cadru privind apa (6).
(13)
Este important ca programul să fie coerent cu alte politici ale Uniunii care ar putea avea o dimensiune maritimă, în special cu fondurile structurale, rețeaua transeuropeană de transport, politica comună în domeniul pescuitului, turismul, mediul și schimbările climatice, programul-cadru pentru cercetare și dezvoltare și politica energetică.
(14)
Pentru a asigura coerența între diferitele aspecte ale programului, ar trebui stabilite obiectivele sale generale. Pentru fiecare obiectiv general, ar trebui stabilite obiective operaționale mai detaliate. Repartizarea fondurilor pentru obiectivele generale, pentru perioada 2011-2013, este indicată în anexă. Această repartizare oferă flexibilitate pentru creșterea/scăderea alocării financiare generale pe obiectiv fără a depăși pachetul financiar global.
(15)
Finanțarea din partea Uniunii ar trebui să permită sprijinirea dezvoltării integrării supravegherii maritime în conformitate cu rezoluția Parlamentului European din 21 octombrie 2010 și cu concluziile Consiliului din 17 noiembrie 2009 privind integrarea supravegherii maritime, ținând seama de foaia de parcurs privind stabilirea unui mediu comun în vederea schimbului de informații pentru domeniul maritim al UE (CISE). Această finanțare dedicată ar trebui, prin urmare, să fie limitată la dezvoltarea unui sistem decentralizat de schimb de informații, și anume măsuri care includ software, în vederea îmbunătățirii interacțiunii dintre sistemele de supraveghere. Programul ar trebui să țină seama de rezultatele altor proiecte privind sistemul decentralizat de supraveghere maritimă.
(16)
Punerea în aplicare a programului în țările terțe ar trebui să contribuie la îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare ale țării beneficiare și să concorde cu alte instrumente de cooperare ale Uniunii, inclusiv cu obiectivele și prioritățile politicilor Uniunii în domeniu, cu acquis-ul Uniunii și cu convențiile internaționale relevante din domeniu.
(17)
Programul ar trebui să fie complementar și coerent cu instrumentele financiare existente și viitoare, puse la dispoziție de Uniune și de statele membre, la nivel național și subnațional, pentru promovarea protecției și a utilizării durabile a oceanelor, mărilor și coastelor, contribuind la promovarea unei cooperări mai eficiente între statele membre și regiunile lor de coastă, insulare și ultraperiferice și luând în considerare ordinea priorităților și progresele realizate în cadrul proiectelor naționale și locale.
(18)
Acțiunile prevăzute în program ar trebui să vină în completarea altor acțiuni ale Uniunii, pentru a asigura punerea în aplicare coerentă a actelor juridice ale UE privind politicile sectoriale relevante, cu evitarea suprapunerilor.
(19)
Este necesar, de asemenea, să se stabilească normele care reglementează programarea măsurilor, eligibilitatea cheltuielilor, nivelul asistenței financiare din partea Uniunii, condițiile principale pentru acordarea acesteia și bugetul total al programului.
(20)
Programul ar trebui să fie pus în aplicare în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (7) (denumit în continuare „Regulamentul financiar”) și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (8).
(21)
Prezentul regulament stabilește pachetul financiar al programului multianual, care constituie, pentru autoritatea bugetară în cursul procedurii bugetare anuale, referința primară în sensul punctului 37 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (9).
(22)
Pentru a ajuta Comisia să monitorizeze punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să se prevadă posibilitatea finanțării cheltuielilor legate de monitorizare, controale și evaluare.
(23)
Programele de lucru anuale care vor fi stabilite pentru punerea în aplicare a programului ar trebui adoptate de Comisie în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (10).
(24)
În cazul acțiunilor finanțate în temeiul prezentului regulament, este necesară asigurarea protecției intereselor financiare ale Uniunii prin aplicarea Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (11), a Regulamentului (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (12), precum și a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (13).
(25)
Pentru a asigura eficacitatea finanțării din partea Uniunii, acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament trebuie evaluate cu regularitate.
(26)
Se înțelege că niciuna dintre acțiunile prevăzute în contextul programului nu necesită recurgerea la un temei juridic suplimentar.
(27)
Deoarece obiectivele prezentului regulament nu pot fi îndeplinite în măsură suficientă de către statele membre acționând individual și, în consecință, datorită amplorii și efectelor acțiunilor care urmează să fie finanțate în cadrul programului, pot fi mai bine îndeplinite la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul menționat, dispozițiile prezentului regulament nu depășesc ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor respective,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament instituie un program de susținere a măsurilor destinate să promoveze în continuare dezvoltarea și punerea în aplicare a politicii maritime integrate a Uniunii („programul”).
Politica maritimă integrată (PMI) a Uniunii promovează un proces decizional coordonat și coerent pentru maximizarea dezvoltării durabile, a creșterii economice și a coeziunii sociale a statelor membre, în special cu privire la regiunile de coastă, insulare și ultraperiferice din Uniune, precum și a sectoarelor maritime, prin politici coerente în domeniul maritim și printr-o cooperare internațională relevantă în acest domeniu.
Programul sprijină utilizarea durabilă a mărilor și oceanelor și lărgirea cunoștințelor științifice.
Articolul 2
Obiective generale
Programul are următoarele obiective generale:
(a)
să stimuleze dezvoltarea și implementarea guvernanței maritime integrate și costiere;
(b)
să contribuie la dezvoltarea instrumentelor transsectoriale, și anume amenajarea spațiului maritim, mediul comun pentru schimbul de informații (MCSI) și cunoștințele marine cu privire la oceane, mări și regiuni de coastă din interiorul Uniunii și limitrofe acesteia, pentru dezvoltarea de sinergii și pentru sprijinirea politicilor care privesc mările sau zonele de coastă, în special în domeniile dezvoltării economice, ocupării forței de muncă, protecției mediului, cercetării, siguranței maritime, energiei și dezvoltării tehnologiilor maritime ecologice, luând în considerare și consolidând instrumente și inițiative existente;
(c)
să promoveze protecția mediului marin, în special a biodiversității acestuia, și utilizarea durabilă a resurselor marine și costiere și să continue definirea limitelor durabilității activităților umane care au un impact asupra mediului marin, în special în cadrul Directivei 2008/56/CE (Directiva-cadru privind strategia pentru mediul marin);
(d)
să stimuleze dezvoltarea și punerea în aplicare a strategiilor pentru bazinele maritime;
(e)
să îmbunătățească și să intensifice cooperarea și coordonarea externe cu privire la obiectivele PMI, pe baza dezbaterii aprofundate în cadrul forumurilor internaționale; în acest sens, țările terțe sunt îndemnate să ratifice și să pună în aplicare Convenția Organizației Națiunilor Unite asupra Dreptului Mării (UNCLOS);
(f)
să sprijine creșterea economică durabilă, ocuparea forței de muncă, inovarea și noile tehnologii în sectoarele maritime și în regiunile de coastă, insulare și ultraperiferice din Uniune.
Articolul 3
Obiective operaționale
(1) În cadrul obiectivelor stabilite la articolul 2 litera (a) (guvernanța maritimă integrată), programul urmărește:
(a)
să promoveze acțiuni care încurajează statele membre și regiunile UE să elaboreze, să introducă sau să pună în aplicare guvernanța maritimă integrată;
(b)
să promoveze stabilirea de platforme și rețele de cooperare transsectorială, care să includă reprezentanți ai autorităților publice, reprezentanți ai autorităților regionale și locale, părțile interesate din industrie și cercetare, cetățeni, organizațiile societății civile și partenerii sociali;
(c)
să sporească vizibilitatea unei abordări integrate a afacerilor maritime și să sensibilizeze autoritățile publice, sectorul privat și publicul larg în privința acesteia.
(2) În cadrul obiectivului stabilit la articolul 2 litera (b) (instrumente transsectoriale), programul stimulează dezvoltarea:
(a)
unui mediu comun în vederea schimbul de informații pentru domeniul maritim al Uniunii, care să promoveze schimbul de informații privind supravegherea transsectorială și transfrontalieră prin care se creează legături între toate comunitățile de utilizatori, în conformitate cu principiile supravegherii maritime integrate, astfel încât să se consolideze utilizarea spațiului maritim în condiții de siguranță, securitate și durabilitate, ținând seama de evoluțiile relevante ale politicilor sectoriale în ceea ce privește supravegherea și contribuind, după caz, la evoluția necesară a acestora;
(b)
amenajării spațiului maritim și gestionării integrate a zonelor de coastă, ambele fiind instrumente importante pentru dezvoltarea durabilă a zonelor marine și de coastă și ambele contribuind la obiectivele gestionării bazate pe ecosistem și dezvoltării legăturilor între uscat și mare, facilitând de asemenea cooperarea statelor membre, de exemplu în ceea ce privește dezvoltarea unor măsuri experimentale și de alt tip care combină generarea surselor regenerabile de energie și piscicultura;
(c)
unei baze de date și cunoștințe de înaltă calitate privind mediul marin, cuprinzătoare și accesibilă publicului, care să faciliteze schimbul, reutilizarea și diseminarea acestor date și cunoștințe între diferitele grupuri de utilizatori care utilizează datele existente, evitând duplicarea bazelor de date; în acest scop, se valorifică la maximum programele existente ale Uniunii și ale statelor membre, inclusiv Inspire (14) și GMES (15).
(3) În cadrul obiectivului stabilit la articolul 2 litera (c) (protecția mediului marin), programul:
(a)
sprijină protecția și conservarea mediului marin și de coastă, previne și reduce aportul de elemente externe în mediul marin, inclusiv de deșeuri marine, în vederea eliminării treptate a poluării;
(b)
contribuie la sănătatea, biodiversitatea și rezistența ecosistemelor marine și de coastă;
(c)
facilitează coordonarea dintre statele membre și alți actori în punerea în aplicare a abordării ecosistemice a gestionării activităților umane și a principiului precauției;
(d)
facilitează elaborarea de metode și standarde;
(e)
promovează acțiuni pentru atenuarea efectelor schimbărilor climatice asupra mediului marin, de coastă și insular și adaptarea la acestea, acordând o atenție deosebită zonelor celor mai vulnerabile în această privință;
(f)
sprijină dezvoltarea unor abordări strategice ale cercetării în scopul evaluării situației actuale a ecosistemelor, oferind astfel o bază pentru gestionarea și planificarea ecosistemică la nivel regional și național.
(4) În cadrul obiectivului stabilit la articolul 2 litera (d) (strategiile pentru bazinele maritime), programul:
(a)
sprijină dezvoltarea și punerea în aplicare a strategiilor integrate pentru bazinele maritime, ținând seama de o abordare echilibrată în toate bazinele maritime, precum și de caracteristicile bazinelor maritime și submaritime și de strategiile macroregionale relevante, după caz, în special cele în care schimbul de informații și experiență între diferite țări este deja stabilit și în care există structuri multinaționale operaționale;
(b)
promovează și facilitează exploatarea sinergiilor dintre nivelul național, cel regional și cel al Uniunii, schimbul de informații, inclusiv cu privire la metode și standarde, și schimbul de bune practici cu privire la politica maritimă, inclusiv la guvernanța și la politicile sectoriale ale acesteia care au un impact asupra mărilor regionale și a regiunilor de coastă.
(5) În cadrul obiectivului stabilit la articolul 2 litera (e) (dimensiunea internațională), programul:
(a)
încurajează continuarea acțiunilor în strânsă cooperare cu statele membre cu privire la o abordare integrată cu țări terțe și actori din țări terțe care au un bazin maritim comun cu statele membre ale Uniunii, inclusiv cu privire la ratificarea și punerea în aplicare a UNCLOS;
(b)
încurajează dialogul cu țările terțe, ținând seama de UNCLOS și de convențiile internaționale relevante existente care se întemeiază pe aceasta din urmă;
(c)
încurajează schimbul de bune practici care să completeze inițiativele existente, ținând seama de dezvoltarea de strategii regionale la nivel subregional.
Acest obiectiv operațional este urmărit în conformitate cu instrumentele de cooperare ale Uniunii, ținând seama de obiectivele strategiilor naționale și regionale de dezvoltare.
(6) În cadrul obiectivului stabilit la articolul 2 litera (f) (creștere, ocuparea forței de muncă și inovare), programul:
(a)
promovează inițiative pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă în sectoarele maritime și în regiunile de coastă și insulare;
(b)
promovează formarea, educația și oportunitățile profesionale în profesiile din domeniul maritim;
(c)
promovează dezvoltarea tehnologiilor ecologice, a surselor marine regenerabile de energie, precum și a navigației și cabotajului ecologice;
(d)
promovează dezvoltarea turismului de coastă, maritim și insular.
Articolul 4
Acțiuni eligibile
Programul poate asigura asistență financiară pentru următoarele tipuri de acțiuni în conformitate cu obiectivele stabilite la articolele 2 și 3:
(a)
proiecte, inclusiv proiecte-pilot, studii, programe de cercetare și programe operaționale de cooperare, inclusiv programe de educație, formare profesională și recalificare;
(b)
informarea publicului și schimbul de bune practici, sensibilizarea și activitățile de comunicare și difuzare asociate, inclusiv campanii publicitare și evenimente, și dezvoltarea și întreținerea site-urilor web și a bazelor de date și rețelelor sociale relevante;
(c)
conferințe, seminare, workshop-uri și forumuri ale părților interesate;
(d)
punerea în comun, monitorizarea, vizualizarea și asigurarea accesului public la un volum semnificativ de date, bune practici și baze de date privind proiectele regionale finanțate de Uniune, inclusiv, dacă este cazul, prin intermediul unui secretariat înființat pentru unul sau mai multe dintre aceste scopuri, care să faciliteze adoptarea unor standarde uniforme comune pentru colectarea și prelucrarea datelor;
(e)
acțiuni referitoare la instrumentele transsectoriale, inclusiv proiecte-pilot.
Articolul 5
Tipul de intervenție financiară
(1) Asistența financiară din partea Uniunii poate lua următoarele forme juridice:
(a)
subvenții, pentru care rata maximă de cofinanțare a Uniunii este de 80 %;
(b)
contracte de achiziții publice;
(c)
acorduri administrative cu Centrul Comun de Cercetare.
(2) În cadrul programului pot fi acordate atât subvenții pentru acțiuni, cât și subvenții de funcționare. În afara cazului în care există dispoziții contrare în Regulamentul financiar, beneficiarii subvențiilor sau ai contractelor de achiziții publice se selectează în urma unei cereri de propuneri sau a unei cereri de oferte.
Articolul 6
Beneficiari
(1) Asistența financiară prevăzută în cadrul programului poate fi acordată, în mod prioritar, persoanelor fizice sau juridice care sunt subiecte de drept public sau privat al oricărui stat membru sau subiect de drept al Uniunii.
(2) Pot beneficia de asemenea de program țările terțe, părțile interesate din țări terțe care au un bazin maritim comun cu statele membre ale Uniunii, precum și organizațiile sau organismele internaționale care urmăresc îndeplinirea unuia sau a mai multora dintre obiectivele generale sau operaționale stabilite la articolele 2 și 3. Măsurile trebuie să implice în orice caz participanți din Uniune.
(3) Eligibilitatea pentru participare la o procedură se specifică în cererea de propuneri sau în cererea de oferte respectivă.
Articolul 7
Principii de punere în aplicare
(1) Acțiunile finanțate în temeiul programului nu beneficiază de asistență din partea altor instrumente financiare ale Uniunii. Se urmărește obținerea unor sinergii și a unei complementarități cu alte instrumente ale Uniunii. Acțiunile din cadrul programului sunt complementare cu punerea în aplicare a politicilor sectoriale relevante.
(2) Comisia se asigură că solicitanții de asistență financiară în temeiul prezentului program și beneficiarii unei astfel de asistențe îi furnizează informații cuprinzătoare cu privire la finanțarea acțiunilor. Asistența financiară din cadrul programului se furnizează numai în măsura în care nu sunt disponibile alte fonduri ale Uniunii.
(3) Acțiunile sprijinite de program corespund obiectivelor și politicilor Uniunii pentru 2020 și 2050. Toate statele membre, sectoarele maritime și regiunile de coastă, insulare și ultraperiferice pot beneficia de program, creându-se o veritabilă valoare adăugată europeană. Se asigură menținerea unui echilibru regional adecvat în ceea ce privește finanțarea măsurilor în diferite bazine maritime.
(4) Acțiunile sprijinite de program stimulează și consolidează dialogul, cooperarea și coordonarea cu și între statele membre, regiunile UE, părțile interesate, cetățenii, organizațiile societății civile și partenerii sociali, garantând o transparență deplină.
(5) Acțiunile sprijinite de program facilitează exploatarea sinergiilor, schimbul de informații și schimbul de metode, standarde și bune practici.
(6) În punerea în aplicare a programului se aplică principiile bunei guvernanței și transparenței, iar programul urmărește să contribuie la transparența și buna guvernare în toate politicile sectoriale conexe, la nivelul Uniunii și la nivel național și regional.
Articolul 8
Proceduri de implementare
(1) Comisia pune în aplicare programul în conformitate cu Regulamentul financiar.
(2) În vederea punerii în aplicare a programului, în conformitate cu obiectivele stabilite la articolele 2 și 3, Comisia adoptă programe de lucru anuale urmând procedura menționată la articolul 14 alineatul (2).
Articolul 9
Resurse bugetare
(1) Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului se stabilește la 40 000 000 EUR pentru perioada 1 ianuarie 2011-31 decembrie 2013.
(2) Resursele bugetare alocate programului se înscriu în creditele anuale de la bugetul general al Uniunii. Creditele anuale sunt autorizate de către autoritatea bugetară în limitele cadrului financiar.
(3) Repartizarea fondurilor pentru obiectivele generale, astfel cum se prevede la articolul 2, este indicată în anexă.
Articolul 10
Asistența tehnică
(1) Până la 1 % din pachetul financiar stabilit la articolul 9 poate acoperi, de asemenea, cheltuielile legate de orice acțiune pregătitoare, de monitorizare, de control, de audit sau de evaluare, care este direct necesară pentru punerea în aplicare eficace și eficientă de acțiuni eligibile în temeiul prezentului regulament și pentru îndeplinirea obiectivelor acestuia.
(2) Activitățile menționate la alineatul (1) pot include concret studii, reuniuni ale experților, cheltuieli pentru instrumente informatice, sisteme și rețele și orice altă asistență sau expertiză tehnică, științifică sau administrativă solicitată de Comisie pentru implementarea prezentului regulament.
Articolul 11
Monitorizare
(1) Fiecare beneficiar al asistenței financiare transmite Comisiei rapoarte tehnice și financiare intermediare privind evoluția activităților finanțate în temeiul programului. În termen de trei luni de la încheierea fiecărui proiect se transmite și un raport final.
(2) Fără a aduce atingere auditurilor efectuate în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) de către Curtea de Conturi în colaborare cu organismele sau serviciile naționale de audit competente sau inspecțiilor efectuate în temeiul articolului 322 alineatul (1) litera (b) din TFUE, funcționarii sau agenții Comisiei execută controale la fața locului, inclusiv prin sondaj, asupra proiectelor și a altor măsuri finanțate prin program, în special pentru a verifica respectarea obiectivelor programului și eligibilitatea acțiunilor, prevăzute la articolele 2, 3 și 4 din prezentul regulament.
(3) Contractele și acordurile care rezultă din punerea în aplicare a prezentului regulament prevăd, în special, efectuarea unei supravegheri și a unui control financiar de către Comisie sau de către orice reprezentant autorizat de Comisie, precum și audituri ale Curții de Conturi efectuate, dacă este necesar, la fața locului.
(4) Fiecare beneficiar al asistenței financiare păstrează la dispoziția Comisiei, pentru o perioadă de cinci ani după efectuarea ultimei plăți pentru un proiect, toate documentele justificative privind cheltuielile aferente proiectului respectiv.
(5) Pe baza rezultatelor rapoartelor și controalelor prin sondaj menționate la alineatele (1) și (2), Comisia adaptează, dacă este necesar, nivelul sau condițiile de alocare ale asistenței financiare aprobate inițial, precum și calendarul plăților.
(6) Comisia verifică dacă acțiunile finanțate în temeiul programului sunt efectuate corect, sunt în concordanță cu măsurile luate în temeiul altor politici și instrumente sectoriale și respectă prezentul regulament și Regulamentul financiar.
Articolul 12
Protejarea intereselor financiare ale Uniunii
(1) Comisia se asigură că, la implementarea acțiunilor finanțate în temeiul programului, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin:
(a)
aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale;
(b)
controale eficace;
(c)
recuperarea sumelor plătite necuvenit; și
(d)
aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și disuasive, dacă sunt descoperite nereguli.
(2) În sensul alineatului (1), Comisia acționează în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95, Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999.
(3) Comisia reduce, suspendă sau recuperează valoarea asistenței financiare acordate pentru o acțiune în cazul în care constată nereguli, inclusiv nerespectarea prezentului regulament sau a deciziei individuale sau a contractului sau acordului de acordare a asistenței financiare, sau dacă reiese faptul că, fără a fi fost solicitată aprobarea Comisiei, acțiunea a suferit o modificare care intră în conflict cu natura sa ori cu condițiile de implementare.
(4) Dacă termenele nu au fost respectate sau dacă numai o parte din asistența financiară alocată este justificată de progresul obținut în implementarea unei acțiuni, Comisia solicită beneficiarului să-și prezinte observațiile într-un termen specificat. Dacă beneficiarul nu furnizează un răspuns satisfăcător, Comisia poate anula restul asistenței financiare și poate solicita rambursarea sumelor deja plătite.
(5) Orice plată necuvenită se rambursează Comisiei. Se adaugă dobânzi sumelor nerambursate la termen în condițiile prevăzute de Regulamentul financiar.
(6) În sensul prezentului articol, prin „neregulă” se înțelege orice încălcare a unei dispoziții din legislația Uniunii sau orice nerespectare a unei obligații contractuale ca urmare a unei acțiuni sau a unei omisiuni a unui operator economic, care are sau ar avea ca efect prejudicierea bugetului general al Uniunii sau a bugetelor gestionate de Uniune, printr-o cheltuială nejustificată.
Articolul 13
Rapoarte, evaluare și prelungire
(1) Comisia informează cu regularitate și cu promptitudine Parlamentul European și Consiliul cu privire la activitatea sa.
(2) Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului:
(a)
un raport privind progresele înregistrate, cel târziu până la 31 decembrie 2012; raportul include evaluarea impactului programului asupra altor politici ale Uniunii;
(b)
un raport de evaluare ex post, cel târziu până la 31 decembrie 2014.
(3) Dacă este cazul, Comisia prezintă o propunere legislativă privind prelungirea programului după 2013, însoțită de un pachet financiar adecvat.
Articolul 14
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de un comitet. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 15
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 30 noiembrie 2011.