NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 223/2012
ze dne 14. března 2012,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I a IV technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1), a zejména na čl. 31 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví, že hnojivo, které patří k některému z typů hnojiv uvedených v příloze I daného nařízení a splňuje podmínky stanovené v uvedeném nařízení, může být označeno jako „hnojivo ES“.
(2)
Některé typy hnojiv uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003 mohou být prodávány pouze ve formě jemného prášku, jiné mohou být prodávány také ve formě suspenze. Hnojiva ve formě suspenze znamenají pro zdraví zemědělců nižší riziko, jestliže jsou používána za podmínek, za kterých by používání jemného prášku mohlo vést k inhalaci prachu. Aby byla snížena expozice zemědělců prachu, měla by být možnost používat suspenze rozšířena na typy manganových hnojiv se stopovými živinami a dále by mělo být zvýšeno množství povolených složek ve stávajících hnojivech ve formě suspenze na bázi boru a mědi.
(3)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 předpokládá používání komplexotvorných činidel jako složek hnojiv se stopovými živinami. Žádná taková hnojiva však nebyla označena jako hnojiva ES, protože v příloze I uvedeného nařízení nebyl zatím vytvořen seznam povolených komplexotvorných činidel a protože pro hnojiva obsahující komplexotvorná činidla neexistují označení typu. Vzhledem k tomu, že v současnosti jsou k dispozici vhodná komplexotvorná činidla (soli kyseliny lignosulfonové - dále jen „LS“), měla by tato činidla být doplněna na seznam povolených komplexotvorných činidel a měla by být vytvořena odpovídající označení typu. Stávající označení typu roztokových hnojiv by měla být rovněž upravena, aby umožnila používání komplexotvorných činidel, každý takový roztok by však měl obsahovat nejvýše jedno komplexotvorné činidlo za účelem usnadnění úředních kontrol.
(4)
Nová pravidla pro roztoky a suspenze se stopovými živinami vyžadují změny v označování takových typů hnojiv. Hnojiva označená podle starých pravidel však zůstanou ještě po nějakou dobu na skladech. Výrobcům by proto měla být poskytnuta dostatečná lhůta na přípravu nových označení a prodej stávajících zásob.
(5)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví soubor pravidel pro označování směsí hnojiv se stopovými živinami, ale v příloze I neuvádí odpovídající označení typu. Nařízení (EU) č. 137/2011 zavedlo do přílohy I oddílu E.2 nařízení (ES) č. 2003/2003 tabulku E.2.4, která obsahuje odpovídající označení typu a jasnější pravidla pro směsi hnojiv se stopovými živinami. Tabulka E.2.4 ale vyžaduje, aby při označování byly uváděny určité údaje, což by v některých případech nebylo ve shodě s ustanoveními čl. 6 odst. 6 a čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003. Tabulka E.2.4 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna. Hospodářským subjektům by mělo být poskytnuto přechodné období, aby měly možnost se přizpůsobit novým pravidlům a vyprodat svoje zásoby směsí hnojiv se stopovými živinami.
(6)
N,N'-di(2-hydroxybenzyl)ethylendiamin-N,N'-dioctová kyselina (dále jen „HBED“) je organické chelátotvorné činidlo pro stopové živiny. Železo chelátované pomocí HBED se používá k nápravě nedostatku železa a odstranění chlorózy u řady ovocných stromů. Odstranění chlorózy a jejích symptomů napomáhá rozvoji olistění, dobrému růstu a vývoji ovoce. Forma železa chelátovaná pomocí HBED byla povolena v Polsku, aniž by došlo k jakýmkoliv negativním vlivům na životní prostředí. HBED by proto měla být doplněna na seznam povolených organických chelátotvorných činidel pro stopové živiny v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003. Je nicméně vhodné stanovit přechodné období, aby HBED byla povolena po zveřejnění odpovídající normy EN.
(7)
Dikyandiamid/1,2,4-triazol (dále jen „DCD/TZ“) a 1,2,4-triazol/3-methylpyrazol (dále jen „TZ/MP“) jsou inhibitory nitrifikace, které jsou používány v kombinaci s hnojivy, která obsahují nutriční dusík v močovinové formě a/nebo ve formě amonných solí. Tyto inhibitory prodlužují dobu dostupnosti dusíku plodinám, omezují vyluhování dusičnanů a snižují emise oxidu dusného do atmosféry.
(8)
Triamid kyseliny N-(2-nitrofenyl)fosforečné (dále jen „2-NPT“) je inhibitor ureázy určený pro dusíkatá hnojiva s obsahem močoviny, který zvyšuje dostupnost dusíku pro rostliny a snižuje emise amoniaku do atmosféry.
(9)
DCD/TZ, TZ/MP a 2-NPT jsou používány v Německu a DCD/TZ a TZ/MP v České republice po mnoho let a zde se prokázalo, že jsou účinné a nepředstavují žádné riziko pro životní prostředí. DCD/TZ, TZ/MP a 2-NPT by proto měly být doplněny na seznam povolených inhibitorů nitrifikace a ureázy v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003, aby se tak zlepšila jejich dostupnost pro zemědělce v Unii.
(10)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 požaduje kontrolu hnojiv ES metodami odběru vzorků a analýzy popsanými v příloze IV uvedeného nařízení. Některé z těchto metod ale nejsou mezinárodně uznávány a měly by být nahrazeny normami EN, které byly nedávno vypracovány Evropským výborem pro normalizaci.
(11)
Normy EN jsou obvykle validovány pomocí mezilaboratorních srovnání, aby bylo možno kvantifikovat reprodukovatelnost a opakovatelnost analytických metod. Mělo by se proto rozlišovat mezi validovanými normami EN a nevalidovanými metodami, aby se určily normy EN, které prokázaly svoji statistickou spolehlivost.
(12)
V zájmu zjednodušení právních předpisů a usnadnění budoucích revizí je vhodné nahradit úplné znění analytických metod v příloze IV nařízení (ES) č. 2003/2003 odkazy na normy EN zveřejněné Evropským výborem pro normalizaci.
(13)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 32 nařízení (ES) č. 2003/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
1. Příloha I nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2. Příloha IV nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Bod 1 písm. a), písm. b) podbod i), písm. c) podbody i) a ii), písm. d) podbod i), písm. e) podbod i), písm. f) podbod i) a bod 2 přílohy I se použijí ode dne 4. dubna 2013.
Příloha I bod 3 položka 11 se použije se ode dne 4. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. března 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 223/2012 AL COMISIEI
din 14 martie 2012
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind îngrășămintele, în sensul adaptării anexelor I și IV la progresul tehnic
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 octombrie 2003 privind îngrășămintele (1), în special articolul 31 alineatele (1) și (3),
întrucât:
(1)
Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede că orice îngrășământ care aparține unuia dintre tipurile de îngrășăminte menționate în anexa I și care îndeplinește condițiile prevăzute de regulamentul respectiv poate avea mențiunea „îngrășământ CE”.
(2)
Tipurile de îngrășăminte enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 includ anumite tipuri care pot fi comercializate doar sub formă de pulberi fine, dar și alte tipuri care pot fi comercializate, de asemenea, sub formă de suspensii. Îngrășămintele în suspensie prezintă un risc mai redus pentru sănătatea agricultorilor atunci când sunt utilizate în condiții în care folosirea pulberilor fine ar avea ca rezultat inhalarea de prafuri. Pentru a reduce expunerea agricultori la prafuri, opțiunea utilizării îngrășămintelor în suspensie ar trebui să fie extinsă prin includerea tipurilor de îngrășăminte pe bază de oligoelemente cu mangan; gama de ingrediente autorizate în îngrășămintele în suspensie cu bor și cupru ar trebui, de asemenea, extinsă.
(3)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede utilizarea agenților de complexare ca ingrediente ale îngrășămintelor cu oligoelemente. Cu toate acestea, niciun îngrășământ de acest tip nu a fost clasificat drept „îngrășământ CE”, întrucât, pe de o parte, în anexa I la regulamentul menționat nu a fost încă prevăzută nicio listă a agenților de complexare autorizați și, pe de altă parte, deoarece nu există denumiri pentru tipurile de îngrășăminte care conțin agenți de complexare. Având în vedere că, în prezent, sunt disponibili agenți de complexare adecvați (săruri ale acidului lignosulfonic - denumite în continuare „SL”), aceștia ar trebui adăugați la lista agenților de complexare autorizați și ar trebui create denumirile corespunzătoare ale tipurilor de îngrășăminte. Denumirile existente pentru tipurile de soluții de îngrășăminte ar trebui, de asemenea, adaptate pentru a permite utilizarea agenților de complexare. Cu toate acestea, în vederea facilitării controalelor oficiale, fiecare asemenea soluție nu ar trebui să conțină mai mult de un agent de complexare.
(4)
Noile norme privind soluțiile și suspensiile de oligoelemente impun o nouă etichetare a acestor tipuri de îngrășăminte. Cu toate acestea, îngrășămintele etichetate în conformitate cu normele anterioare vor rămâne în stoc pentru o anumită perioadă de timp. Prin urmare, ar trebui să li se acorde timp suficient producătorilor pentru a pregăti noile etichete și pentru a lichida toate stocurile existente.
(5)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede o serie de norme aplicabile etichetării îngrășămintelor constituite din amestecuri de oligoelemente, însă nu prevede denumirile corespondente ale tipurilor de îngrășăminte în anexa I. Regulamentul (UE) nr. 137/2011 a introdus tabelul E.2.4 în cadrul secțiunii E.2 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 care conține denumirile de tip corespunzătoare și norme mai clare privind îngrășămintele formate din amestecuri de oligoelemente. Cu toate acestea, tabelul E.2.4 necesită unele informații privind etichetarea, care, în anumite cazuri, nu ar fi conforme cu prevederile articolului 6 alineatul (6) și articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. Prin urmare, tabelul E.2.4 ar trebui modificat în mod corespunzător. Ar trebui acordată o perioadă de tranziție pentru a permite operatorilor economici să se adapteze la noile norme și să vândă stocurile de îngrășăminte formate din amestecuri de oligoelemente.
(6)
Acidul etilendiamino-N,N’-di(2-hidroxibenzil) N,N'-diacetic (denumit în continuare „HBED”) este un agent chelator organic pentru oligoelemente. În special, fierul chelat cu HBED este folosit pentru corectarea deficitului de fier și eliminarea clorozei ferice pentru o mare varietate de pomi fructiferi. Eliminarea clorozei ferice și a simptomelor aferente asigură un frunziș verde, o bună creștere și dezvoltarea fructului. Forma chelată cu fier a HBED a fost autorizată în Polonia fără a avea efecte negative asupra mediului. Prin urmare, HBED ar trebui adăugat pe lista agenților chelatori autorizați pentru oligoelemente, în cadrul anexei I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. Cu toate acestea, este oportun să se prevadă o perioadă de tranziție, astfel încât HBED să fie autorizat după publicarea standardului EN aferent.
(7)
Diciandiamidă/1,2,4 triazol (denumită în continuare „DCD/TZ”) și 1,2,4 triazol/3-metilpirazol (denumit în continuare „TZ/MP”) sunt inhibitori de nitrificare care sunt utilizați în combinație cu îngrășămintele care conțin azot nutritiv sub formă de uree și/sau săruri de amoniu. Acești inhibitori prelungesc prezența azotului în culturi, reduc levigarea nitraților și reduc emisiile de protoxid de azot în atmosferă.
(8)
Triamida acidului N-(2-nitrofenil) fosforic (denumită în continuare „2-NPT”) este un inhibitor de urează menit să sporească concentrația azotului în plante, conceput pentru îngrășămintele azotate cu conținut de uree, și să reducă emisiile de amoniac în atmosferă.
(9)
DCD/TZ, TZ/MP și 2-NPT au fost folosite în Germania, iar DCD/TZ și TZ/MP în Republica Cehă pentru mulți ani, unde s-au dovedit eficiente și nu au prezentat riscuri pentru mediu. Prin urmare, DCD/TZ, TZ/MP și 2-NPT ar trebui adăugate la lista inhibitorilor de nitrificare și de urează autorizați din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003, pentru a-i face accesibili la scară mai largă pentru agricultorii de pe întreg teritoriul Uniunii.
(10)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 impune efectuarea controlului îngrășămintelor CE în conformitate cu metodele de eșantionare și de analiză descrise în anexa IV. Cu toate acestea, unele dintre aceste metode nu sunt recunoscute la nivel internațional și ar trebui înlocuite de standardele EN elaborate recent de Comitetul European de Standardizare.
(11)
De obicei, standardele EN sunt validate printr-o comparație interlaboratoare în vederea cuantificării reproductibilității și repetabilității metodelor analitice. Prin urmare, ar trebui să se facă distincție între standardele EN validate și metodele nevalidate în vederea identificării standardelor EN care s-au dovedit fiabile din punct de vedere statistic.
(12)
Pentru a simplifica legislația și a facilita revizuirile ulterioare, este oportună înlocuirea textului complet al metodelor analitice din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 cu trimiteri la standardele EN publicate de Comitetul European de Standardizare.
(13)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 ar trebui modificat în mod corespunzător.
(14)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 32 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificări
(1) Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
(2) Anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
Articolul 2
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Punctul 1 literele (a), (b) subpunctul (i), (c) subpunctul (i), (c) subpunctul (ii), (d) subpunctul (i), (e) subpunctul (i), (f) subpunctul (i) și punctul 2 din anexa I se aplică de la 4 aprilie 2013.
Anexa I punctul 3 mențiunea 11 se aplică de la 4 iulie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 14 martie 2012.