NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1225/2010
ze dne 13. prosince 2010,
kterým se pro roky 2011 a 2012 stanoví rybolovná práva na některé populace ryb hlubinných druhů pro plavidla EU
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy má Rada na návrh Komise přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Podle nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1) mají být s přihlédnutím k dostupným vědeckým, technickým a hospodářským doporučením a zejména ke zprávám vypracovaným Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství, přijata opatření, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.
(3)
Radě přísluší přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv pro jednotlivé rybolovné oblasti nebo skupiny rybolovných oblastí, případně včetně určitých podmínek, které jsou s nimi funkčně spjaty. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo loviště, a s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (ES) č. 2371/2002.
(4)
Celkové přípustné odlovy (TAC) by měly být stanoveny na základě dostupných vědeckých doporučení, s ohledem na biologické a socioekonomické aspekty při zajištění spravedlivého zacházení pro všechna odvětví rybolovu, jakož i s ohledem na stanoviska vyjádřená v průběhu konzultací se zúčastněnými stranami, zejména stanoviska Poradního výboru pro rybolov a akvakulturu a dotčených regionálních poradních sborů.
(5)
Rybolovná práva by měla být v souladu s mezinárodními dohodami a zásadami, např. s dohodou Organizace spojených národů o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995 (2) a podrobnými zásadami řízení stanovenými v mezinárodních pokynech Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři z roku 2008, podle nichž by měl regulační orgán zejména zvýšit obezřetnost v případech, kdy jsou informace neurčité, nespolehlivé nebo nedostatečné. Nedostatek odpovídajících vědeckých informací by neměl být použit jako důvod k odložení nebo neprovádění ochranných a řídících opatření.
(6)
Nejnovější vědecká doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) (3) a Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (4) uvádějí, že většina populací hlubinných druhů je lovena neudržitelným způsobem a že rybolovná práva na tyto populace by měla být snížena, dokud vývoj stavu těchto populací nezačne vykazovat pozitivní trend, aby se zajistila jejich udržitelná úroveň. Rada ICES dále vydala doporučení, že by neměl být povolen žádný cílený rybolov červenice obecné.
(7)
Pokud jde o hlubinné druhy žraloků, hlavní komerční druhy jsou považovány za vyčerpané, a proto by neměl probíhat žádný cílený rybolov těchto druhů. Dokud nebude s pomocí projektů selektivity a dalších technických opatření stanovena výše nevyhnutelných vedlejších úlovků, neměla by být povolena vykládka žádných vedlejších úlovků.
(8)
O rybolovných právech pro hlubinné druhy vyjmenované v příloze I nařízení Rady (ES) č. 2347/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky (5), se rozhoduje jednou za dva roky. Výjimka se však uplatňuje u populací stříbrnice atlantské a hlavní rybolovné oblasti mníka modrého, v jejichž případě rybolovná práva závisí na výsledku každoročního vyjednávání s Norskem. Rybolovná práva pro tyto populace jsou proto stanovena v jiném příslušném každoročním nařízení, kterým se stanoví rybolovná práva.
(9)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót (6), je nezbytné určit, na které populace se vztahují jednotlivá opatření stanovená v uvedeném nařízení.
(10)
Za účelem zajištění obživy rybářů v Unii je důležité otevřít tato loviště ode dne 1. ledna 2011,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pro roky 2011 a 2012 roční rybolovná práva na populace ryb některých hlubinných druhů pro plavidla EU ve vodách EU a v některých vodách mimo vody EU, které podléhají omezením odlovů.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„plavidlem EU“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované v Unii;
b)
„vodami EU“ vody pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států s výjimkou vod přiléhajících k územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
c)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství, které může být každý rok uloveno z každé populace a může být provedena jeho vykládka;
d)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
e)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu.
2. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice oblastí:
a)
oblasti ICES jsou vymezeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 ze dne 11. března 2009 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v severovýchodním Atlantiku (přepracované znění) (7);
b)
oblasti CECAF (středovýchodní Atlantik nebo hlavní rybolovná oblast FAO 34) jsou vymezeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 ze dne 11. března 2009 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v některých oblastech mimo severní Atlantik (přepracované znění) (8).
Článek 3
Celkové přípustné odlovy a jejich rozdělení
Celkové přípustné odlovy pro hlubinné druhy ulovené plavidly EU ve vodách EU nebo v některých vodách mimo vody EU a rozdělení těchto celkových přípustných odlovů mezi členské státy a případně podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze.
Článek 4
Zvláštní ustanovení o rozdělení
Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy uvedeným v příloze nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (9) nebo podle čl. 10 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 ze dne 29. září 2008 o udělování oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným rybářskými plavidly Společenství mimo vody Společenství a o přístupu plavidel třetích zemí do vod Společenství (10);
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
d)
převedená množství podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96;
e)
odpočty provedené podle článků 105 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 5
Vztah k nařízení (ES) č. 847/96
Pro účely nařízení (ES) č. 847/96 se všechny kvóty v příloze tohoto nařízení považují za analytické kvóty.
Článek 6
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby z populací, na něž byla stanovena rybolovná práva tímto nařízením, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy, pouze pokud byly odloveny plavidly členského státu, který disponuje dosud nevyčerpanou kvótou.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2010.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1225/2010 AL CONSILIULUI
din 13 decembrie 2010
de stabilire, pentru 2011 și 2012, a posibilităților de pescuit pentru navele din UE în ceea ce privește stocurile de pește din anumite specii de adâncime
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (3),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din tratat, Consiliul adoptă, la propunerea Comisiei, măsurile de stabilire și repartizare a posibilităților de pescuit.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului (1) prevede stabilirea măsurilor aplicabile accesului la ape și resurse și exercitarea durabilă a activităților de pescuit, ținând seama de recomandările științifice, tehnice și economice disponibile și în special de rapoartele elaborate de Consiliul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP).
(3)
Consiliului îi revine obligația de a adopta măsurile privind stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit pe zonă de pescuit sau grup de zone de pescuit, inclusiv anumite condiții funcțional legate de acestea, după caz. Posibilitățile de pescuit trebuie distribuite între statele membre într-un mod care să asigure fiecărui stat membru o anumită stabilitate în activitățile de pescuit pentru fiecare stoc sau zonă de pescuit și ținându-se cont în mod adecvat de obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului, stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.
(4)
Capturile totale admisibile (TAC) ar trebui să fie stabilite pe baza recomandărilor științifice disponibile, ținându-se seama de anumite aspecte biologice și socio-economice și asigurând totodată un tratament echitabil al sectoarelor de pescuit, precum și de opiniile exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate, în special de cele ale Comitetului consultativ pentru pescuit și acvacultură și ale consiliilor consultative regionale implicate.
(5)
Posibilitățile de pescuit trebuie să fie conforme cu acordurile și principiile internaționale, cum ar fi Acordul cu privire la conservarea și gestionarea stocurilor transzonale și a stocurilor de pești cu migrare extinsă (2) din 1995 al Organizației Națiunilor Unite și principiile detaliate de gestionare prevăzute de Orientările internaționale din 2008 pentru gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă ale Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură, în care se prevede, de exemplu, că o autoritate de reglementare trebuie să fie mai precaută atunci când informațiile sunt incerte, nefiabile sau inadecvate. Absența informațiilor științifice adecvate nu ar trebui folosită ca motiv pentru amânarea sau neadoptarea măsurilor de conservare și gestionare.
(6)
Cele mai recente recomandări științifice emise de Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) (3) și de CSTEP (4) indică faptul că majoritatea stocurilor de adâncime nu sunt exploatate în mod durabil și că este necesar ca, pentru a se asigura durabilitatea lor, posibilitățile de pescuit pentru stocurile respective să se reducă până când dimensiunea lor va prezenta o tendință pozitivă. ICES a recomandat, de asemenea, interzicerea totală a pescuitului direcționat de pion portocaliu.
(7)
În ceea ce privește rechinii de adâncime, principalele specii cu valoare comercială din această familie sunt considerate ca fiind epuizate și, prin urmare, se interzice pescuitul direcționat din aceste specii. Până când se vor stabili, prin intermediul proiectelor de selectivitate și al altor măsuri tehnice, nivelurile capturilor accidentale inevitabile, se interzice debarcarea capturilor accidentale.
(8)
Posibilitățile de pescuit pentru speciile de adâncime, enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 al Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a cerințelor specifice de acces și a condițiilor asociate care se aplică pescuitului rezervelor de specii de adâncime (5) sunt stabilite la fiecare doi ani. Fac totuși excepție stocurile de argentina silus și principala zonă de pescuit de mihalț-de-mare albastru, pentru care posibilitățile de pescuit depind de rezultatul negocierilor anuale cu Norvegia. Posibilitățile de pescuit din aceste stocuri sunt prin urmare stabilite printr-un alt regulament anual relevant de stabilire a posibilităților de pescuit.
(9)
În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a capturilor totale admisibile (TAC) și a cotelor de pescuit (6), trebuie identificate stocurile cărora li se aplică diferitele măsuri menționate de respectivul regulament.
(10)
Pentru a asigura pescarilor din Uniune mijloace suficiente de subzistență, este important ca aceste zone de pescuit să fie deschise la 1 ianuarie 2011,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește, pentru 2011 și 2012, posibilitățile anuale de pescuit pentru navele din UE, pentru stocurile de pește din anumite specii de adâncime, în apele din UE și în anumite ape din afara UE unde sunt necesare limite ale capturilor.
Articolul 2
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„navă din UE” înseamnă o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru și care este înmatriculată în Uniune;
(b)
„ape din UE” înseamnă apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția statelor membre, cu excepția apelor adiacente teritoriilor prevăzute în anexa II la tratat;
(c)
„captură totală admisibilă” (TAC) înseamnă cantitatea care poate fi pescuită și debarcată din fiecare stoc în fiecare an;
(d)
„cotă” înseamnă o proporție din TAC repartizată Uniunii, unui stat membru sau unei țări terțe;
(e)
„ape internaționale” înseamnă apele care se găsesc în afara suveranității sau jurisdicției vreunui stat.
(2) În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții ale zonelor:
(a)
zonele ICES sunt cele definite în Regulamentul (CEE) nr. 218/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2009 privind comunicarea datelor statistice referitoare la capturile nominale de către statele membre care practică pescuitul în Atlanticul de Nord-Est (7);
(b)
zonele CECAF (Atlanticul Est-Central sau zona principală de pescuit FAO 34) sunt cele definite în Regulamentul (CE) nr. 216/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2009 privind transmiterea statisticilor cu privire la capturile nominale de către statele membre care pescuiesc în alte zone decât Atlanticul de Nord (8).
Articolul 3
Capturi totale admisibile (TAC) și alocări
TAC pentru speciile de adâncime capturate de navele din UE în apele din UE și în anumite ape din afara UE, alocarea acestor TAC statelor membre, precum și condițiile funcțional legate de acestea, după caz, sunt stabilite în anexă.
Articolul 4
Dispoziții speciale privind repartizările
Repartizarea posibilităților de pescuit între statele membre prevăzută în anexă nu aduce atingere:
(a)
schimburilor efectuate în temeiul articolului 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002;
(b)
deducerilor și realocărilor efectuate în temeiul articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului (9) sau al articolului 10 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 privind autorizațiile pentru activitățile de pescuit ale navelor de pescuit comunitare în afara apelor comunitare și accesul navelor țărilor terțe în apele comunitare (10);
(c)
debarcărilor suplimentare autorizate în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;
(d)
cantităților reținute în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;
(e)
deducerilor efectuate în conformitate cu articolele 105 și 107 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009.
Articolul 5
Raportul cu Regulamentul (CE) nr. 847/96
În sensul Regulamentului (CE) nr. 847/96, toate cotele din anexa la prezentul regulament sunt considerate cote analitice.
Articolul 6
Condiții de debarcare a capturilor și a capturilor accidentale
Peștele aparținând stocurilor pentru care prezentul regulament stabilește posibilități de pescuit poate fi reținut la bord sau debarcat numai în cazul în care a fost capturat de navele unui stat membru a cărui cotă nu este epuizată.
Articolul 7
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Regulamentul se aplică de la 1 ianuarie 2011.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 13 decembrie 2010.