PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2011
ze dne 12. září 2011,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 258/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „Čína“).
(2)
Dne 31. května 2011 byla zveřejněna oprava (3) za účelem odstranění určitých tiskových chyb, zejména názvů některých čínských vyvážejících výrobců, které byly v příloze I prozatímního nařízení uvedeny nesprávně.
(3)
Po ověření určitých tvrzení, která byla obdržena po zveřejnění opravy, u nichž bylo zjištěno, že jsou oprávněná, bylo zaznamenáno, že nesprávně byly uvedeny určité jiné názvy. Správné názvy všech společností, na něž se vztahuje vážené průměrné clo, jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(4)
Připomíná se, že řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo Sdružení výrobců evropských keramických obkládaček (European Ceramic Tile Manufacturers‘ Federation, CET) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 30 %, celkové výroby keramických obkládaček v Unii. Jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Co se týká trendů významných pro posouzení újmy, Komise analyzovala údaje týkající se období od 1. ledna 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(5)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení a na žádost dvou zúčastněných stran byla uspořádána slyšení s úředníkem pro slyšení.
(6)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(7)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny a s konečnou platností vybrat částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(8)
Ústní a písemné připomínky zúčastněných stran byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Strany dotčené řízením
3.1 Výběr vzorku čínských vyvážejících výrobců
(9)
Při výběru vzorku vyvážejících výrobců byla do vzorku zařazena jedna žádající „skupina“ společností vzhledem ke skutečnosti, že společný objem vývozu dvou výrobců patřících do údajné skupiny znamenal, že se podle objemu jednalo o třetího největšího vývozce na trh Unie. Tyto společnosti udávaly spojení na základě čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), v němž je stanoveno, že za osoby ve spojení se považují osoby, které „jsou právně uznanými obchodními společníky“. Šetřením bylo následně zjištěno, že tyto společnosti nebyly ve spojení v tomto smyslu, a (jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) tito dva výrobci se považovali za samostatné subjekty.
(10)
Několik vyvážejících výrobců předložilo podání, v nichž se uvádělo, že by tyto společnosti měly být ze vzorku vyloučeny kvůli poskytnutí nepravdivých či zavádějících informací. Tito výrobci dále uvedli, že by vážený průměr dumpingových rozpětí měl být vypočítán bez přihlédnutí k těmto dvěma společnostem zařazeným do vzorku.
(11)
V tomto ohledu se podotýká, že informace, které tyto strany poskytly před výběrem vzorku, se pokládaly za dostatečné, aby je bylo možno považovat za strany ve spojení, a vzhledem k společnému objemu vývozu na trh Unie byly zařazeny do vzorku. Při inspekci na místě v prostorách těchto dvou společností byla otázka jejich spojení podrobně přezkoumána. Byly ověřeny informace, které společnosti poskytly k doložení svého tvrzení, že jsou ve spojení, bylo však zjištěno, že jsou nedostatečné, aby bylo možno tyto společnosti pokládat za společnosti ve spojení, na rozdíl od názoru dotčených společností na tuto záležitost. Byl proto vyvozen závěr, že tyto společnosti nelze pokládat za strany ve spojení ve smyslu čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93. Jelikož společnosti při šetření spolupracovaly a poskytly informace ohledně svého údajného spojení, usuzuje se, že není důvod pro jejich vyloučení ze vzorku. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(12)
I za předpokladu, že by výběr jiných společností do vzorku během šetření vedl k podstatně většímu objemu vývozu na trh Unie během období šetření, bylo by obtížné v době, která byla k dispozici, prošetřit společnosti nově zařazené do vzorku. Navzdory skutečnosti, že se ukázalo, že tyto společnosti nejsou ve spojení, vyhovuje vzorek i nadále kritériím stanoveným v základním nařízení. Poukazuje se rovněž na skutečnost, že nebyly předloženy žádné důkazy prokazující, že by společnosti úmyslně tvrdily, že jsou ve spojení, aby byly zařazeny do vzorku.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 5. a 6. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Po uložení prozatímních opatření jedna ze stran tvrdila, že žádný z výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, neposkytl odpověď na formulář pro výběr vzorku, a proto by se mělo mít za to, že tito výrobci při řízení nespolupracovali. Toto tvrzení zůstalo nezměněno i po poskytnutí konečných informací.
(15)
Co se týká tvrzení, že neposkytnutí odpovědí na formulář pro výběr vzorku naznačuje, že výrobci v Unii, kteří podpořili podnět, nespolupracovali, připomíná se, že právním zástupcem všech žádajících společností bylo sdružení CET. Jak bylo vyžadováno, poskytlo sdružení CET jménem žadatelů také dodatečné informace týkající se údajů za období šetření. Jak je podrobně uvedeno v oznámení o zahájení, informace související s výběrem vzorku se požadovaly pouze od společností, které dosud neposkytly všechny potřebné informace. Z toho vyplývá, že žádající výrobci plně spolupracovali, jelikož ve fázi podání podnětu poskytli všechny potřebné informace a jejich právní zástupce v průběhu šetření jejich jménem předložil nezbytné aktualizace údajů týkajících se období šetření.
(16)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že rozdělení výrobního odvětví Unie na jednotlivé segmenty a zeměpisné pokrytí vzorku znamená, že tento vzorek není statisticky reprezentativní. V tomto ohledu se připomíná, že odvětví výroby keramických obkládaček v Unii je velmi roztříštěné a zahrnuje více než 500 výrobců. Rovněž bylo zjištěno, že výrobci jsou zastoupeni ve všech třech segmentech výrobního odvětví (tj. velké, střední a malé společnosti). K tomu, aby bylo zajištěno, že v analýze újmy nepřevládají výsledky velkých společností, nýbrž že byla náležitě zohledněna situace malých společností, na něž společně připadá největší podíl výroby v Unii, usuzovalo se, že by ve vzorku měly být zastoupeny všechny segmenty, tj. malé, střední a velké společnosti. V rámci každého segmentu byly vybrány největší společnosti za předpokladu, že bylo možno zajistit reprezentativnost ze zeměpisného hlediska.
(17)
Jedna zúčastněná strana rovněž uvedla, že Komise neprokázala, že vzorek je reprezentativní i po odstoupení polského výrobce, a že vzorek byl každopádně nedostatečně reprezentativní, pokud jde o objem prodeje na trhu Unie.
(18)
Je pravdou, že se jeden polský výrobce rozhodl ukončit spolupráci, a musel být proto ze vzorku vyloučen. Není však nezbytně nutné, aby vzorek zohledňoval přesné zeměpisné rozložení a váhu vyrábějících členských států, aby byl reprezentativní. Vzhledem ke skutečnosti, že zeměpisné rozložení je pouze jedním z činitelů, které je nutno vzít v úvahu, aby byla zajištěna reprezentativnost, takovýto přístup by nebyl z administrativního hlediska možný. Spíše postačuje, aby vzorek do značné míry odrážel podíly hlavních dotčených vyrábějících zemí. Na základě tohoto kritéria bylo zjištěno, že odstoupení polské společnosti neovlivnilo celkovou reprezentativnost vzorku. Potvrzuje se proto, že vzorek výrobců v Unii byl dostatečně reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(19)
Pokud jde o tvrzení týkající se celkové reprezentativnosti vzorku, připomíná se, že vzhledem ke skutečnosti, že výrobní odvětví Unie je velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, aby společnosti ve vzorku představovaly relativně malou část celkové výroby v Unii. V článku 17 základního nařízení je každopádně stanoveno, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být přiměřeně přezkoumán, aniž by však byla uvedena konkrétní kvantitativní prahová hodnota, pokud jde o výši takovéhoto reprezentativního objemu. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje, že vybraný vzorek je reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(20)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise nezařadila do vzorku výrobce v Unii, kteří nabízejí nízké prodejní ceny a kteří jsou usazeni v zemích, jako Polsko a Česká republika; takto získaný vzorek prý proto není reprezentativní, pokud jde o průměrné prodejní ceny výrobců v Unii.
(21)
Pokud jde o výše uvedené tvrzení, Komise zjistila, že průměrné prodejní ceny vzorku výrobního odvětví Unie byly ve stejném rozmezí jako průměrné prodejní ceny ve veřejně dostupných statistikách. V každém případě, a jak je vysvětleno ve 125. bodě odůvodnění, se šetřením prokázalo, že i při zohlednění veřejně dostupných cen v případě těchto zemí by se konečná zjištění významně nezměnila.
(22)
Řada stran podala připomínky k metodice použité při výběru vzorku výrobního odvětví Unie v porovnání s výběrem vzorku čínských vývozců, který byl založen výhradně na objemu vývozu.
(23)
Co se týká různých metodik použitých při výběru vzorku výrobců v Unii na straně jedné a čínských vyvážejících výrobců na straně druhé, je nutno podotknout, že metodiky byly použity v souladu s cíli výběru vzorku. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, Komise musela posoudit situaci celého výrobního odvětví, a proto byla zvolena kritéria, která zajistí co nejreprezentativnější představu o celém odvětví. Pokud jde o čínské vývozce, považovalo se za vhodné vybrat vzorek na základě největšího objemu vývozu dotčeného výrobku, a proto byli do vzorku zařazeni největší vývozci. Podotýká se rovněž, že v článku 17 základního nařízení není stanovena povinnost vybrat oba vzorky na základě stejných kritérií. V tomto případě bylo mimoto před dokončením výběru vzorku čínských vyvážejících výrobců spolupracujícím stranám v Číně a rovněž čínským orgánům umožněno, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřily. S ohledem na složení vzorku byly obdrženy připomínky, nikoli však v souvislosti s jeho reprezentativností.
(24)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo jedno sdružení dovozců, že podle článku 17 základního nařízení by měly být vzorky výrobců v Unii a vyvážejících výrobců vybrány na základě stejných kritérií. Několik čínských stran po poskytnutí konečných informací nadále tvrdilo, že se při výběru příslušných vzorků jednalo o diskriminaci mezi zacházením s čínskými vyvážejícími výrobci a výrobci v Unii.
(25)
V reakci na tvrzení, jež následovalo po poskytnutí konečných informací, že při výběru vzorků výrobců v Unii a vyvážejících výrobců by měla být použita stejná kritéria, se má z důvodů uvedených v 23. bodě odůvodnění za to, že vzorky mohou být vybrány na základě různých kritérií. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(26)
Pokud jde o skutečnost, že, jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění, nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se reprezentativnosti vzorku, tyto strany tvrdí, že v době výběru vzorků nebyly čínské strany informovány o tom, že se pro výběr vzorků použijí různá kritéria, a proto tuto skutečnost nemohly připomínkovat.
(27)
Co se týká skutečnosti, že čínské strany nebyly o použití různých kritérií pro výběr vzorků informovány, je třeba uvést, že v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení je běžnou praxí konzultovat se stranami složení navrhovaných vzorků v případě jejich vlastní kategorie, tj. vyvážející výrobci jsou konzultováni pouze v souvislosti s navrhovaným vzorkem vyvážejících výrobců. Za těchto okolností se k tvrzení stran o nemožnosti připomínkovat použití různých kritérií pro výběr různých vzorků v době jejich výběru nepřihlédne.
(28)
Po poskytnutí konečných informací uvedla jedna ze zúčastněných stran, že tím, že Komise při výběru vzorku přihlédla k různým segmentům, byl porušen čl. 4 odst. 1 základního nařízení, podle kterého je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností.
(29)
Tvrzení, že rozdělení vzorku do tří segmentů je porušením čl. 4 odst. 1 základního nařízení, nelze uznat. Z 23. bodu odůvodnění lze vyvodit, že vybraný vzorek představoval celé výrobní odvětví Unie a nikoli pouze určitou skupinu společností, jak tvrdí dotčená strana. Kromě toho čl. 17 odst. 1 základního nařízení výslovně umožňuje použít ke zjištění újmy výběr vzorku. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo odmítnuto.
(30)
Po poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž zúčastněná strana skutečnost, že při výběru vzorku bylo zohledněno zeměpisné rozložení, přičemž tvrdila, že Unie je jednotným trhem a že podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení může být vzorek vybrán pouze na základě největšího reprezentativního objemu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se použití kritéria zeměpisného rozložení, je možné konstatovat, že se jedná o roztříštěné výrobní odvětví a že zeměpisné rozložení výrobců v členských státech slouží při posuzování reprezentativnosti společností zařazených do vzorku k tomu, aby byly zohledněny rozličné podmínky, které se mohou v Unii vyskytovat. Vzorek zahrnuje členské státy, v nichž se vyrábí přibližně 90 % výroby v Unii. Po odstoupení polské společnosti zůstala tato úroveň stále vysoká, a to přibližně na 80 %. Metodika, již Komise použila, tedy zajistila, že vzorek reprezentoval výrobu v Unii jako celek a byl v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(32)
Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že do vzorku výrobců v Unii byly vybrány pouze střední a malé společnosti, které měly údajně vyšší náklady a ceny než velké čínské společnosti.
(33)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti ze všech segmentů. Kromě toho mohou být náklady ovlivněny i jinými činiteli, než je velikost společnosti, jako jsou náklady na suroviny, odpisy nebo využití kapacity.
4. Práva stran
4.1 Důvěrná povaha jmen žadatelů a názvů společností podporujících podnět
(34)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že neposkytnutí informací o totožnosti žadatele neumožňuje zúčastněným stranám uplatnit plně právo na obhajobu. Uvádělo se rovněž, že vzhledem ke skutečnosti, že někteří výrobci nepožádali o nezveřejnění svých jmen, nebyla žádost o anonymitu oprávněná.
(35)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že neexistovaly důvody pro zachování důvěrnosti jmen většiny žádajících výrobců ani zastánců podnětu. Zejména tvrdila, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nejsou uvedeny žádné důkazy na podporu žádostí o důvěrný způsob zacházení. Dále tvrdila, že nedostatek informací o totožnosti společností zařazených do vzorku znamenal, že ostatní zúčastněné společnosti nemohly podat připomínky ke správnosti posouzení mikroukazatelů.
(36)
V reakci na poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž strana to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník.
(37)
Připomíná se, že článek 19 základního nařízení připouští ochranu důvěrných údajů v případech, kdy by jejich prozrazení znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenta nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele informace nebo osobu, od níž byly tyto informace získány. Velká většina žadatelů si přála, aby jejich totožnost nebyla zveřejněna, a poskytla dostatečné důkazy, které prokazovaly, že skutečně existuje značná možnost odvetných opatření, mimo jiné ve formě ušlých tržeb u výrobců, kteří zveřejní svá jména. Žádost těchto společností proto útvary Komise akceptovaly.
(38)
Pokud jde o tvrzení, že někteří výrobci nepožádali o důvěrný způsob zacházení se svými jmény, je nutno podotknout, že touto skutečností není dotčeno právo ostatních společností požádat o tento důvěrný způsob zacházení, jsou-li uvedeny dostatečné důvody. Tyto žádosti byly posouzeny jednotlivě, a proto bylo tvrzení odmítnuto.
(39)
Pokud jde o to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník, je třeba poznamenat, že nedostatek odpovědí od výrobce v Unii ve spojení by v zásadě nezbytně nebránil Komisi v tom, aby došla ke spolehlivým závěrům o újmě za předpokladu, že předložené odpovědi na dotazník mohou být ověřeny. To by platilo především v případě, kdy jsou společnosti ve spojení samostatnými právnickými osobami se samostatným účetnictvím.
5. Předmět šetření: zahrnutí dovozu z Turecka
(40)
Jedna strana zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že se toto šetření mělo vztahovat i na dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(41)
Co se týká nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je nutno uvést, že v době zahájení šetření nebyly z této země k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se tohoto dovozu. Tvrzení, že Turecko mělo být zahrnuto do šetření, je proto odmítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(42)
Po uložení prozatímních opatření jedna zúčastněná strana uvedla, že v kódech KN zahrnujících dotčených výrobek, které byly uvedeny v nařízení o uložení prozatímních opatření, došlo v porovnání s oznámením o zahájení ke změnám, a dotázala se na důvody těchto rozdílů a na to, zda znamenají změnu definice výrobku.
(43)
V této souvislosti se zdůrazňuje, že rozdíly mezi kódy KN uvedenými v nařízení o uložení prozatímních opatření a kódy zmíněnými v oznámení o zahájení nesouvisí se změnou definice výrobku ani předmětu šetření. Změny nemění typy obkládaček, na něž se vztahuje šetření, nýbrž souvisí jednoduše s nutností zohlednit obecné změny v kombinované nomenklatuře, které byly stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 861/2010, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 2011 (5).
(44)
Jedna ze zúčastněných stran požadovala, aby z definice výrobku byly vyloučeny některé keramické mozaiky. Strana tvrdila, že pokud by opatření byla uložena, ztratila by tato kategorie dotčeného výrobku na konkurenceschopnosti vůči ostatním výrobkům, s nimiž je nahraditelná, a že v tomto konkrétním segmentu v žádném případě nedochází k dumpingu.
(45)
Pokud jde o toto tvrzení, odhalilo šetření, že vzhledem k tomu, že keramické mozaiky a ostatní typy keramických obkládaček mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, není revize definice výrobku odůvodněná. Co se týká tvrzení o neexistenci dumpingu v tomto segmentu, které nebylo podloženo žádnými důkazy, musí analýza dumpingu a újmy odrážet situaci pro dotčený výrobek jako celek. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(46)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci dalších připomínek týkajících se dotčeného a obdobného výrobku se potvrzuje 25. až 32. bod odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(47)
Jelikož ohledně zacházení jako v tržním hospodářství nebyly předloženy žádné další připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 33. až 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Individuální zacházení
(48)
Co se týká rozhodnutí o přiznání či nepřiznání individuálního zacházení jednotlivým společnostem, nebyly obdrženy žádné připomínky.
(49)
Dva dovozci však zpochybnili platnost celé analýzy Komise týkající se individuálního zacházení a tvrdili, že Unie prostřednictvím programu strukturálních fondů každoročně poskytuje subvence.
(50)
V této souvislosti se podotýká, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení stanoví podmínky, které je nutno splnit, aby bylo možno využít statusu individuálního zacházení. Údajná existence subvencí v Unii není pro účely tohoto posouzení důležitá. Toto tvrzení je proto odmítnuto a jsou zachovány závěry uvedené v 41. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osm spolupracujících vyvážejících výrobců. Bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování bude provedeno u jednoho vyvážejícího výrobce, skupiny Kito, jelikož jeho provedení neznamenalo příliš velké zatížení. Na tuto skupinu připadal zdaleka největší objem vývozu z osmi výrobců žádajících o individuální zjišťování.
(52)
Tato skupina požádala o individuální zacházení. Po přezkoumání této žádosti bylo nejprve navrženo, že skupině Kito bude přiznáno individuální zacházení, jelikož nebyly zjištěny žádné důvody, proč by této skupině nemělo být individuální zacházení přiznáno.
(53)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že čl. 17 odst. 3 základního nařízení neumožňuje, aby v případě, kdy byly obdrženy četné žádosti, byl počet žádostí o individuální zjišťování omezen. Žadatel tvrdil, že tento názor je podložen celou řadou předchozích antidumpingových šetření. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že srovnávacím kritériem v čl. 17 odst. 3 základního nařízení pro posouzení žádosti o individuální zjišťování je, zda by tato zjišťování znamenala příliš velké zatížení a bránila by včasnému ukončení šetření. V tomto šetření, a jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění, neznamenalo provedení individuálního zjišťování u jedné z osmi žádostí příliš velké zatížení. Pokud jde o předchozí šetření, která zahrnovala žádosti o individuální zacházení, je třeba poznamenat, že rozsah zatížení u těchto žádostí a potřeba včasného ukončení šetření musí být posouzeny individuálně. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se tvrzení žadatele odmítají.
(54)
Po poskytnutí konečných informací byly předloženy informace a důkazy o tom, že skupina Kito nemusela zveřejnit všechny společnosti ve spojení se skupinou, s tím závěrem, že zjištění týkající se skupiny mohou být neúplná. Skupina dostala příležitost, aby se k těmto informacím vyjádřila, a byla informována o tom, že může být uplatněn článek 18 základního nařízení. Ve své odpovědi skupina potvrdila, že v odpovědi na antidumpingový dotazník skutečně nezveřejnila dvě společnosti ve spojení, avšak uvedla, že vzhledem k tomu, že se jednalo o pouhé nedopatření bez jakýchkoliv důsledků, jelikož se tyto společnosti nepodílely na výrobě ani obchodním využití dotčeného výrobku, by tato skutečnost neměla zjištění nikterak ovlivnit. Nicméně skutečnost, že existence těchto dvou společností nebyla zveřejněna, neumožnila řádné posouzení a ověření činností skupiny v souvislosti s dotčeným výrobkem. Za těchto okolností je vyvozen závěr, že skupina neposkytla nezbytné informace v příslušné lhůtě, a zjištění týkající se společnosti tedy vycházejí z dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
4. Běžná hodnota
4.1 Volba srovnatelné země
(55)
Dva dovozci vznesli námitku proti volbě Spojených států amerických (dále jen „USA“) jako srovnatelné země a uvedli, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí kvůli nevýznamné vlastní výrobě a nekonkurenceschopnosti na světovém trhu. Tito dovozci dále uvedli, že USA byly vybrány nepřiměřeně, a tvrdili, že neexistence alternativních srovnatelných zemí byla zapříčiněna nepatřičným tlakem, jenž sdružení výrobců v Unii vyvíjelo na výrobce z jiných možných srovnatelných zemí s cílem odradit je od případné spolupráce. Dva dovozci tvrdili, že Komise nevzala v úvahu informace z řady možných spolupracujících zemí a že nebyly posouzeny veřejně dostupné údaje vnitrostátních či nadnárodních sdružení výrobců ve třetích zemích.
(56)
Pokud jde o poslední tvrzení, připomíná se, že k provedení šetření týkajícího se úrovně dumpingu jsou zapotřebí informace konkrétních společností. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(57)
Co se týká tvrzení ohledně nepatřičného tlaku ze strany sdružení výrobců v Unii s cílem odradit od spolupráce, podotýká se, že nebyly předloženy žádné důkazy. Tyto připomínky nebylo proto možno vzít v potaz.
(58)
Tito dovozci dále tvrdili, že roční objem výroby keramických obkládaček v USA činil přibližně 60 milionů m2 ročně, a nikoli 600 milionů m2, jak bylo uvedeno v 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato informace byla ověřena a bylo zjištěno, že je správná.
(59)
Co se týká vhodnosti USA jako srovnatelné země na základě podstatně nižšího objemu výroby, je nutno zdůraznit, že trh v USA je vysoce konkurenční - existuje řada místních výrobních podniků a dovážené množství je značné. Jak je mimoto zmíněno v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistují žádné důkazy o necelních překážkách, které by významně bránily hospodářské soutěži na trhu. Za této situace se navzdory nižšímu objemu výroby nezměnil celkový závěr, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí.
(60)
Dva dovozci tvrdili, že jednotkové prodejní ceny obkládaček vyráběných v USA na domácím trhu USA jsou mnohem vyšší než na trhu Unie a při srovnání s vývozními cenami to znamená existenci dumpingu. Bylo zjištěno, že toto tvrzení není pro účely tohoto řízení relevantní, jelikož jakákoli taková tvrzení za předpokladu, že pro ně existují důkazy prima facie, mohou být důkladně posouzena pouze ve zvláštním antidumpingovém řízení týkajícím se USA. Toto tvrzení se proto nebralo v úvahu.
(61)
Tito dovozci dále uvedli, že spolupracující výrobce v USA je ve vlastnictví výrobců v Unii či je k nim přidružen, a šetření bylo tudíž chybné, jelikož získané údaje nebyly nezávislé.
(62)
Připomíná se, že údaje, které poskytl spolupracující výrobce v USA, byly ověřeny na místě. Bylo tudíž shledáno, že toto tvrzení je neopodstatněné, a nebylo k němu přihlédnuto.
(63)
Tito dovozci mimoto uvedli, že objem vývozu z USA byl omezený. Toto tvrzení se pro účely výběru srovnatelné země pokládalo za nepodstatné, jelikož se údaje ze srovnatelné země používají k určení běžné hodnoty, a nikoli vývozních cen. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(64)
Titíž dovozci rovněž tvrdili, že nezveřejnění údajů o totožnosti, objemu, hodnotě a jakosti výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi není opodstatněné. Připomíná se, že spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi požádal o důvěrný způsob zacházení kvůli obavě z odvetných obchodních opatření a bylo shledáno, že tato žádost je opodstatněná. Mimoto nelze vyloučit, že by poskytnutí údajů, které požadovali dovozci, a to i formou rozpětí, mohlo vést k zjištění totožnosti výrobce ve srovnatelné zemi. Žádosti dovozců nebylo proto vyhověno.
(65)
Po poskytnutí konečných informací zopakovali dva výše uvedení dovozci řadu svých výše uvedených tvrzení, aniž by však předložili další důkazy. Za těchto okolností se jejich tvrzení znovu odmítají.
(66)
Mimoto tito dva dovozci také tvrdili, že vzhledem k tomu, že spolupracující výrobce v USA je údajně ovládán výrobcem v Unii, je výběr této společnosti z USA coby vhodného výrobce ve srovnatelné zemi chybný. Zejména pak tvrdili, že společnost z USA není ekonomicky nezávislá, a nemůže tedy sloužit jako srovnávací kritérium pro dumping. Jako opodstatnění svého tvrzení citují dovozci čl. 2 odst. 1 třetí a čtvrtý pododstavec základního nařízení. V reakci na toto tvrzení je především třeba konstatovat, že (jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v níže uvedeném 69. bodě odůvodnění) spolupracující výrobce v USA požádal o anonymitu a této jeho žádosti bylo vyhověno. Za těchto okolností nelze potvrdit ani popřít, zda mezi společností z USA a výrobcem v Unii existuje spojení. Je však třeba poznamenat, že výše uvedená ustanovení základního nařízení se týkají toho, jak mají být posuzovány ceny společnosti, které se týká šetření, při prodeji straně ve spojení. Tato ustanovení se netýkají otázky možného spojení mezi výrobcem ve srovnatelné zemi a výrobcem v Unii. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(67)
Po poskytnutí konečných informací předložilo sdružení dovozců několik tvrzení. Za prvé sdružení tvrdilo, že údajně malý objem prodeje výrobců v USA na jejich domácím trhu v porovnání s čínským vývozem do Unie znamená, že USA nejsou vhodným trhem srovnatelné země. V tomto ohledu se při posuzování možných srovnatelných zemí mimo jiné coby jeden z prvků posuzovala úroveň hospodářské soutěže v těchto zemích. Podobné úrovně domácího prodeje domácího výrobního odvětví a dovozu ze země, které se týká šetření, není předpokladem pro to, aby byla země považována za vhodnou srovnatelnou zemi. V souvislosti s těmito tvrzeními byl pro účely tohoto šetření, a jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, trh USA shledán dostatečně konkurenčním, aby byl vhodnou volbou. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(68)
Sdružení dovozců rovněž tvrdilo, že nemělo za to, že by skutečnost, že dovoz na trh USA je významný, byla pro volbu USA jako srovnatelné země důležitá. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že úroveň dovozu je skutečně jedním z důležitých činitelů posuzovaných při výběru vhodné srovnatelné země. Kombinace domácí výroby a velkého objemu dovozu přispívá ke konkurenčnímu trhu, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(69)
Sdružení dovozců se rovněž dotazovalo, jaké důkazy byly předloženy spolupracujícím výrobcem ve srovnatelné zemi k doložení rizika odvetných obchodních opatření, jak je uvedeno v 64. bodě odůvodnění. V tomto ohledu poukázala společnost z USA na to, že na trhu USA soutěží o stejné odběratele s celou řadou čínských vyvážejících výrobců keramických obkládaček. Společnost z USA uvedla, že v případě odhalení její totožnosti by se za těchto okolností obávala odvetných obchodních opatření. V souvislosti s důkazy předloženými za účelem doložení rizika odvetných obchodních opatření je třeba poznamenat, že možné riziko vyplývající ze skutečnosti, že společnost USA a čínští vyvážející výrobci působící na trhu USA spolu soutěží o stejné odběratele, bylo shledáno věrohodným. Za těchto okolností byla žádost společnosti o anonymitu přijata.
(70)
Sdružení rovněž uvedlo, že vzhledem k tomu, že průměrná domácí prodejní cena keramických obkládaček vyráběných na domácím trhu byla v USA údajně několikrát vyšší než cena dovozu z Unie do Číny, není výrobek z USA „obdobným výrobkem“ k dováženému výrobku z Číny. V tomto ohledu není skutečnost, že se tyto dvě ceny liší, důvodem se domnívat, že výrobek z USA není obdobným výrobkem k dotčenému výrobku. Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo shledáno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v USA mají mimo jiné stejné základní fyzické a technické vlastnosti a také stejná základní použití. Za těchto okolností se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Tvrzení sdružení se proto odmítá.
(71)
Sdružení také vzneslo otázku, proč v situaci, kdy jiné třetí země kromě USA nespolupracovaly, nebyla za vhodnou srovnatelnou zemi vybrána Unie. V tomto ohledu se poznamenává, že vzhledem k tomu, že USA byly shledány vhodnou srovnatelnou zemí, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, nebylo zapotřebí posuzovat jiné možné vhodné trhy. Toto tvrzení sdružení je proto odmítnuto.
(72)
Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se, že volba USA jako srovnatelné země byla vhodná a přiměřená v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, a je potvrzen 45. až 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Určení běžné hodnoty
(73)
Dva dovozci uvedli, že bez informací o objemu výroby výrobce v USA nemohou zúčastněné strany ověřit, zda by kvůli úsporám z rozsahu mohl existovat významný rozdíl ve výrobních nákladech výrobce v USA v porovnání s náklady čínských výrobců zařazených do vzorku, kteří vyrábějí ročně více než 10 milionů m2 keramických obkládaček. Tito dovozci dále tvrdili, že objem výroby výrobce ve srovnatelné zemi a objem výroby čínských výrobců není srovnatelný vzhledem k nižšímu objemu výroby výrobce ve srovnatelné zemi či ve srovnatelné zemi. Připomíná se, že objem výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi je důvěrným údajem, a nelze jej tedy zveřejnit. Taktéž se připomíná, že čínské výrobní odvětví je vysoce roztříštěné a skládá se převážně z malých a středních podniků. Tato tvrzení se proto považovala za neopodstatněná.
(74)
Tito dovozci uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že se v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci základního nařízení vyžaduje, aby byla běžná hodnota určena na základě cen „jiných prodejců nebo výrobců“, bylo určení běžné hodnoty na základě údajů jediné společnosti chybné.
(75)
V této souvislosti se připomíná, že se toto řízení týká dovozu ze země bez tržního hospodářství, pro niž je nutno běžnou hodnotu určit v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(76)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo sdružení dovozců, že mělo za to, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi nemůže být založena na údajích poskytnutých jedinou společností. Toto tvrzení však bylo z důvodů uvedených v 75. bodě odůvodnění odmítnuto.
(77)
Tito dovozci taktéž tvrdili, že výrobek výrobce ze srovnatelné země není reprezentativní, jelikož je určen výhradně pro segment trhu s drahými výrobky. Jelikož bylo vyhověno žádosti o důvěrný způsob zacházení s údaji výrobce ve srovnatelné zemi, není toto tvrzení popřeno ani odmítnuto. I kdyby bylo toto tvrzení pravdivé, byly (jak je objasněno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) provedeny úpravy početně zjištěné běžné hodnoty, pokud byly odůvodněné, s cílem zohlednit všechny typy obkládaček, včetně označení při dalším prodeji. Bylo proto zjištěno, že toto tvrzení není opodstatněné, a bylo tudíž odmítnuto.
4.3 Vývozní cena
(78)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že prodej některých typů keramických obkládaček do Unie během období šetření byl útvary Komise chybně zařazen a že dumpingové rozpětí společnosti by mělo být odpovídajícím způsobem opraveno. V tomto ohledu bylo při inspekci v prostorách společnosti zjištěno, že společnost špatně zařadila některé keramické obkládačky, a společnost o tom byla informována. Tyto obkládačky byly následně správně zařazeny pro účely provedení přesného výpočtu dumpingu. Za těchto okolností se tvrzení společnosti odmítá.
(79)
Po poskytnutí konečných informací tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že některé vývozní prodejní transakce do Unie během období šetření nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí společnosti zohledněny. V tomto ohledu bylo zjištěno, že tyto transakce nebyly zohledněny, jelikož na faktuře bylo uvedeno pozdější datum než konec období šetření. Za těchto okolností bylo tvrzení společnosti odmítnuto.
(80)
Jelikož s ohledem na vývozní ceny nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.4 Srovnání
(81)
Byly předloženy připomínky týkající se srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou.
(82)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF měla být zohledněna skutečnost, že se vývoz uskutečňoval prostřednictvím obchodníků, kteří nejsou ve spojení. Bylo shledáno, že toto tvrzení je oprávněné, a následně byly hodnoty CIF pro tohoto vývozce přepočítány. Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že tento přepočet vývozních cen neměl být proveden, jelikož informace poskytnuté obchodníky, kteří nejsou ve spojení, nebyly spolehlivé vzhledem k tomu, že informace předložilo údajně pouze několik obchodníků, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce. V tomto ohledu bylo zjištěno, že všichni obchodníci, kteří nejsou ve spojení, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce, předložili informace o cenách. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(83)
Další vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF nebyly náležitě zohledněny náklady na pojištění. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF u tohoto vývozce byly odpovídajícím způsobem opraveny.
(84)
Jedna skupina vyvážejících společností tvrdila, že náklady na pojištění zahrnuté v jejích hodnotách CIF byly vypočítány chybně. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF byly proto přepočítány. Mimoto bylo zjištěno, že u jedné společnosti ve skupině nebyly při určování hodnoty ze závodu zohledněny náklady na manipulaci. Toto bylo rovněž napraveno.
(85)
Dva dovozci uvedli, že výpočet vývozních cen měl zohledňovat vývoj směnného kurzu USD v období šetření. Připomíná se však, že podle běžné praxe Komise se při přepočtu měny v průběhu období šetření použily měsíční směnné kurzy, takže vývoj směnného kurzu během období šetření byl zohledněn.
(86)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že jelikož byla běžná hodnota založena na údajích od jediného výrobce ve srovnatelné zemi, a následně nemohly být z důvodů zachování důvěrnosti zveřejněny přesné údaje, je nezbytné zajistit, aby byly ve vhodných případech provedeny úpravy k zajištění srovnatelnosti výrobku pro účely výpočtů dumpingu. V tomto ohledu byly, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě potřeby provedeny úpravy, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.
(87)
Po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vývozci, že spolupracující výrobce v USA zásobuje výlučně sektor s drahými keramickými obkládačkami, zatímco čínští vyvážející výrobci zásobují sektor s nízkými cenami. V rámci zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou tito dovozci tvrdili, že jim nebyly poskytnuty údaje o nezbytných úpravách podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že úpravy, které byly provedeny za účelem zajištění spravedlivého srovnání, jsou vysvětleny v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.5 Dumpingová rozpětí u spolupracujících vývozců zařazených do vzorku
(88)
Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením u spolupracujících výrobců zařazených do vzorku s přihlédnutím ke všem výše uvedeným připomínkám činí:
Název společnosti/skupiny
Konečné dumpingové rozpětí
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Skupina Xinruncheng
29,3 %
Skupina Wonderful
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Dumpingová rozpětí u všech ostatních spolupracujících vyvážejících výrobců
(89)
V důsledku změn ve výpočtu dumpingových rozpětí (jak je uvedeno v 88. bodě odůvodnění) činí vážený průměr dumpingových rozpětí výrobců zařazených do vzorku, který je založen na dumpingových rozpětích u čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, 30,6 %. V této souvislosti se podotýká, že pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, které nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, bylo dumpingové rozpětí vypočteno způsobem popsaným v 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 6 první větou základního nařízení bylo toto dumpingové rozpětí použito k výpočtu váženého průměru dumpingových rozpětí stran zařazených do vzorku uplatněného na spolupracující vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Mimoto vzhledem ke skutečnosti, že společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a že bylo zjištěno, že její rozhodnutí o vývozním prodeji podléhají výrazným státním zásahům, mělo by být clo uložené na dovozy společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd stejné jako clo použitelné na dovozy spolupracujících vývozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(90)
Pokud jde o způsob výpočtu dumpingového rozpětí pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, která byla, jak bylo zmíněno, spolupracujícím vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku, jemuž však nebylo přiznáno individuální zacházení, jak je uvedeno v 65. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odkaz ve zmíněném bodě odůvodnění na 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení by se měl vztahovat na 62. bod odůvodnění.
4.7 Dumpingové rozpětí u společnosti žádající o individuální zjišťování
(91)
U společnosti uvedené v 51. až 54. bodě odůvodnění, u níž bylo provedeno individuální zjišťování, se použije s ohledem na použití článku 18 základního nařízení celostátní dumpingové rozpětí.
4.8 Dumpingová rozpětí u všech ostatních nespolupracujících vyvážejících výrobců
(92)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí pro všechny ostatní vyvážející výrobce nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 66. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(93)
S přihlédnutím k připomínkám, které byly uvedeny v 81. až 85. bodě odůvodnění, bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 69,7 %.
4.9 Podání týkající se seznamu spolupracujících vývozců
(94)
Byla obdržena řada tvrzení, že se v případě 13 vyvážejících výrobců využívajících vážené prozatímní clo podle prozatímního nařízení, uvedených v jeho příloze, jedná pouze o obchodníky, a nikoli výrobce, a proto by v této příloze neměli být uvedeni.
(95)
Po dalším zkoumání bylo zjištěno, že tato tvrzení jsou pravdivá v případě pěti společností. Tyto společnosti byly informovány o záměru vyškrtnout je z příslušné přílohy a bylo jim umožněno se k tomu vyjádřit. Tři z těchto společností nepodaly žádné další připomínky, zatímco dvě společnosti předložily v této záležitosti další tvrzení. Tato další tvrzení neobsahovala dostatečné důkazy, které by prokazovaly, že tyto společnosti jsou ve skutečnosti vyvážejícími výrobci dotčeného výrobku, a byla proto odmítnuta. Těchto pět společností bylo vyškrtnuto ze seznamu společností využívajících vážené průměrné konečné clo.
4.10 Události, které nastaly po období šetření
(96)
Po zveřejnění prozatímních zjištění se kvůli změnám ve vlastnické struktuře údajně přerušil vztah dvou spolupracujících vyvážejících výrobců v rámci skupiny. Jedna z těchto společností proto požádala o individuální clo nezávislé na clu druhé společnosti.
(97)
Podle poskytnutých informací se zdá, že se po období šetření vztahy těchto dvou společností přerušily. Dopad tohoto údajného rozdělení ve struktuře skupiny a rovněž žádost jedné ze společností o individuální celní sazbu bude nutno podrobně přezkoumat. Pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v příhodném čase v souladu se základním nařízením. Za této situace je žádost společnosti o stanovení individuálního cla v tomto šetření odmítnuta.
(98)
Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že pro jednoho z vyvážejících výrobců ve spojení uvedených v 97. bodu odůvodnění by mělo platit individuální clo, které by bylo vypočtené pro něj, jelikož existovaly důkazy o tom, že jeho dumping byl na vyšší úrovni než u druhého vyvážejícího výrobce. V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že pro vyvážející výrobce, kteří byli během období šetření ve spojení, by nevypočtení jednoho váženého průměru dumpingových rozpětí a cla pro tyto společnosti ponechalo prostor pro obcházení cel ze strany vyvážejícího výrobce, na něhož se vztahuje vyšší clo. Vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že oba vyvážející výrobci dotčení tímto šetřením byli během období šetření ve spojení, neexistují důvody pro stanovení individuálních cel pro každého z nich. Jak je uvedeno v 97. bodě odůvodnění, pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v souladu se základním nařízením. Za těchto okolností se tvrzení žadatele odmítá.
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Jelikož ohledně výroby v Unii a výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani nová zjištění, potvrzují se závěry v 68. až 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.1 Spotřeba Unie
(100)
Jelikož ohledně spotřeby Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry v 71. a 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz z Číny
(101)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila analýzu dovozu a tvrdila, že v podnětu i v prozatímním nařízení chyběly údaje o objemu dovozu a že míra v m2 je jednotkou plochy, a nikoli objemu.
(102)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že vývoj ceny a objemu dovozu z Číny jednoduše ukazuje běžné výkyvy v obchodu, a nemůže být proto náznakem chování čínských vývozců, pokud jde o dumping.
(103)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila spolehlivost statistických údajů Eurostatu a uvedla, že skutečné čínské dovozní ceny jsou vyšší, a jsou tudíž srovnatelné s dovozními cenami z ostatních třetích zemí. Dále tvrdila, že tato skutečnost by měla dopad na zjištěná dumpingová rozpětí.
(104)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že se její analýza statistik Eurostatu s ohledem na podíl na trhu a dovozní cenu mírně lišila od analýz uvedených v prozatímním nařízení a že by tato zjištění měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(105)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že útvary Komise nezohlednily zvýšení cen čínského dovozu po období šetření, v roce 2010.
(106)
Pokud jde o tvrzení týkající se použité měrné jednotky k určení objemu dovozu, výraz „objem“ v čl. 3 odst. 2 základního nařízení se vztahuje na „množství“, nikoli na „krychlový objem“. Pro každý výrobek je nutno použít nejreprezentativnější měrnou jednotku. Pokud jde o dotčený výrobek, hospodářské subjekty na světovém trhu používají důsledně metry čtvereční (m2). Tato jednotka byla proto považována za nejvhodnější pro účely tohoto šetření a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(107)
Co se týká vývoje ceny a objemu dovozu z Číny, je pravdou, že rozdíly jsou omezené, vezmou-li se v úvahu absolutní hodnoty. Čínský dovoz se v posuzovaném období snížil o 3 %. Závěr ohledně objemu čínského dovozu je však nutno posoudit v kontextu celkového poklesu spotřeby na trhu Unie. Skutečnost, že čínský dovoz v tomto období klesl pouze o 3 %, zatímco se celková spotřeba snížila o 29 %, měla jednoznačně dopad na jeho přítomnost na trhu Unie. Udržení stálého dovozu tudíž čínskému dovozu umožnilo získat podíl na trhu v době, kdy ostatní hospodářské subjekty ztrácely.
(108)
Pokud jde o vývoj čínských cen, průměrné dovozní ceny uvedené v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházely ze statistických údajů Eurostatu. Byly vzneseny dotazy týkající se přesnosti průměrných dovozních cen do některých členských států, avšak nebyly potvrzeny žádné změny úředních statistik. V každém případě se připomíná, že údaje Eurostatu byly použity pouze ke stanovení obecných trendů a že i kdyby čínské dovozní ceny měly být upraveny směrem nahoru, celkový obraz o újmě by zůstal nezměněn, tj. s vysokými rozpětími pro cenové podbízení a prodej pod cenou. V těchto souvislostech je třeba poznamenat, že pro výpočet rozpětí újmy a dumpingových rozpětí nebyly údaje Eurostatu použity. K určení úrovně rozpětí byly použity pouze ověřené údaje od navštívených společností. I kdyby tedy byly zjištěny nesrovnalosti ve statistických údajích, nemělo by to žádný dopad na úroveň rozpětí, která byla zveřejněna.
(109)
Pokud jde o tvrzení, že útvary Komise nezohlednily údaje Eurostatu z roku 2010, nelze toto tvrzení uznat, jelikož hodnota za období šetření zahrnovala první čtvrtletí roku 2010. V souvislosti s druhým až čtvrtým čtvrtletím roku 2010 je třeba poznamenat, že tyto údaje se týkají období po období šetření, k němuž by se nemělo přihlížet. Kromě toho, i kdyby tyto údaje zohledněny byly, z dovozních statistik vyplývá, že se zvýšily také dovozní ceny ze třetích zemí, což poukazuje na to, že se jednalo o obecný trend a nikoli o jev týkající se pouze čínského dovozu.
3. Cenové podbízení
(110)
Připomíná se, že v prozatímní fázi bylo (jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) cenové podbízení stanoveno jako vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnané podle typu výrobku s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Číny prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla, náklady po dovozu a obchodní úroveň.
(111)
Jedna strana tvrdila, že výpočty vývozní ceny, které byly stranám poskytnuty, neodpovídají vysvětlení podanému v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po ověření se potvrzuje, že se v daném bodě odůvodnění jednalo o chybu v textu. V prozatímní fázi byla úprava o obchodní úroveň provedena u prodejních cen ze závodu účtovaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a ve výpočtu průměrné vývozní ceny nebyla provedena úprava o náklady po dovozu. V konečné fázi byly ceny CIF vyvážejících výrobců z dotčené země na hranice Unie upraveny o stávající cla a náklady po dovozu (náklady vzniklé v přístavu Unie s ohledem na dovoz, dopravu a uskladnění před dalším prodejem dovozci), a to na základě informací, které poskytli spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(112)
Jiná strana tvrdila, že by po úpravě směrem dolů k zohlednění nákladů na distribuci/marketing měly být ceny podobné cenám čínského vývozu. Prozatímní výpočet však již zahrnoval tyto úpravy. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo proto odmítnuto.
(113)
Šetření zjistilo úrovně cenového podbízení v rozmezí od 43,2 % do 55,7 %, což se mírně liší od úrovní zjištěných v prozatímní fázi (viz 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Důvodem změny je výpočet nové hodnoty CIF pro vyvážejícího výrobce, jak je uvedeno v 83. až 85. bodě odůvodnění, a výpočet individuální vývozní ceny CIF pro vyvážejícího výrobce, skupinu Kito, jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění.
4. Dovoz ze třetích zemí s výjimkou Číny
(114)
Jelikož ohledně dovozu ze třetích zemí s výjimkou Číny nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 78. až 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Situace výrobního odvětví Unie
5.1 Makroekonomické ukazatele
5.1.1 Výroba, výrobní kapacita a vytížení kapacity
(115)
Jelikož ohledně výroby, výrobní kapacity a vytížení kapacity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(116)
Jelikož ohledně objemu prodeje a podílu na trhu nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 86. a 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.3 Zaměstnanost a produktivita
(117)
Jelikož ohledně zaměstnanosti a produktivity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 88. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.4 Rozsah dumpingového rozpětí
(118)
Dumpingová rozpětí jsou upřesněna v 88. až 93 bodě odůvodnění. Potvrzuje se, že veškerá zjištěná rozpětí jsou podstatně vyšší než minimální úroveň. Vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu se proto potvrzuje, že dopad skutečného dumpingového rozpětí nelze považovat za zanedbatelný.
5.2 Mikroekonomické ukazatele
5.2.1 Zásoby
(119)
Jedna strana zpochybnila správnost údajů uvedených v 93. až 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že hodnota zásob jako procento výroby byla během celého posuzovaného období podstatně nižší, než jak bylo uvedeno v tabulce 10 téhož nařízení. Tyto výpočty byly přezkoumány a bylo zjištěno, že chybně vypočteny byly pouze procentní údaje pro rok 2009 a období šetření a že v těchto obdobích bylo procento zásob ve skutečnosti mírně vyšší, než bylo uvedeno dříve. Správná verze tohoto výpočtu je uvedena v tabulce 1 tohoto nařízení.
(120)
Tatáž strana uvedla, že pokud by bylo výrobní odvětví Unie přinuceno zvýšit úroveň zásob až na šest měsíců výroby, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, představovalo by procento zásob 50 % celkové výroby místo 59 %, jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení.
(121)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že analýzy uvedené v 93. a 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se doplňovaly, nebyly však totožné. První analýza ukazovala procento zásob společností zařazených do vzorku (vyjádřených v metrech čtverečních) v porovnání s výrobou společností zařazených do vzorku (rovněž vyjádřenou v metrech čtverečních) (v období šetření 61 %). Druhá analýza, která se rovněž týkala společností zařazených do vzorku, ukazovala počet měsíců výroby uložené na skladě ve vztahu k dvanácti měsícům v roce (v období šetření 50 %).
(122)
Další analýza umožnila zpřesnit posouzení vývoje počtu měsíců výroby, která je uložena na skladě. V roce 2007 měli výrobci zařazení do vzorku na skladě výrobu přibližně za pět měsíců (43 %), tlak dumpingového dovozu je však v období šetření přinutil zásoby zvýšit na více než sedm měsíců výroby (což odpovídá 61 % celkové roční výroby). V tabulce 1 je uveden objem zásob rovněž ve formě počtu měsíců z celkové roční výroby.
(123)
Tabulka 1
Zásoby
2007
2008
2009
OŠ
Zásoby (v tis. m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Zásoby jako procento výroby
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Počet měsíců výroby na skladě v porovnání s celkovou roční výrobou
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Procento měsíců výroby na skladě (základ 12 měsíců)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Potvrzuje se proto závěr, že tendence zaznamenaná u stavu zásob prokazuje, že dochází k újmě.
5.2.2 Prodejní ceny
(125)
Jedna zúčastněná strana (jak již bylo zmíněno v 20. bodě odůvodnění) zpochybnila zjištění uvedená v 96. až 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, a tvrdila, že Komise do určení jednotkové ceny v Unii nezahrnula výrobce v Polsku a České republice a že se tyto údaje neshodují se skutečnými veřejně dostupnými údaji.
(126)
Pokud jde o toto tvrzení, byla provedena simulace s použitím prodejních cen zaznamenaných v Polsku, na něž připadá přibližně 10 % celkové výroby v Unii. Pro Českou republiku, jejíž výroba představuje méně než 3 % celkové výroby v Unii, nebyla simulace provedena. Tato simulace prokázala, že i při zohlednění polských cen se konečná zjištění významně nezmění. V souladu se svou metodikou vypočítala Komise prodejní ceny výrobního odvětví Unie po provedení příslušných úprav s cílem získat ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli, aby byla zajištěna srovnatelnost s čínskými prodejními cenami.
(127)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že argumentace v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení objasňující, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno prodávat menší množství a širší sortiment, nebyla správná, jelikož výrobní odvětví Unie by v tomto případě údajně přišlo o mnohem větší podíl na trhu než jen o 2 %.
(128)
Je třeba poznamenat, že zaměření se na prodej menších sérií neznamená nutně úbytek většího podílu na trhu. Za prvé, výrobní odvětví Unie nebylo zcela vytěsněno z trhu pro větší, homogenní série výrobku, a to i přesto, že tlak levného čínského dovozu je v tomto odvětví obzvláště silný. Za druhé, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zachovat přítomnost na celém trhu stlačením prodejních cen a výrobou dražší sortimentní skladby, což vedlo k poklesu ziskovosti, jak je uvedeno v 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nepřišlo o větší podíl na trhu, proto vysvětluje rozhodnutí zachovat přítomnost na trhu navzdory cenovému tlaku ze strany Číny.
5.2.3 Ziskovost, peněžní tok, návratnosti investic a mzdy
(129)
Jedna strana tvrdila, že mezi velkými a malými společnostmi existují velké rozdíly v ziskovosti. Uvádělo se proto, že se průměrný zisk musí považovat za nereprezentativní, jelikož vzorek obsahoval údaje pouze jedné velké společnosti.
(130)
Jiná strana uvedla, že finanční situace velkých výrobců v Unii je dobrá. Tatáž strana tvrdila, že jelikož neexistují žádné ztráty, a to ani v případě, že se k průměrnému ziskovému rozpětí výrobního odvětví Unie připočítají malé společnosti, jak je uvedeno v 101. bodě odůvodnění a tabulce 12 prozatímního nařízení, nelze prokázat celkovou újmu.
(131)
Je nutno uvést, že aby byla zajištěna konzistentnost zjištění s reprezentativností vzorku, byly všechny ukazatele újmy (včetně zisku) zváženy na základě podílu každého segmentu na celkové výrobě Unie. Na druhou stranu se potvrzuje reprezentativnost velké společnosti, pokud jde o segment větších podniků. Celkové ukazatele odvozené z analýzy společností zařazených do vzorku jsou proto reprezentativní s ohledem na situaci celého výrobního odvětví Unie, a výše uvedené tvrzení bylo nutno odmítnout.
(132)
S ohledem na tvrzení, že velkým podnikům nebyla způsobena žádná újma, je třeba uvést, že podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností. Jak již bylo zmíněno ve 130. bodě odůvodnění, skutečnost, že v období šetření nebyly zaznamenány žádné ztráty, sama o sobě neznamená, že nedošlo k újmě.
5.2.4 Výrobní náklady
(133)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr, že v důsledku navýšení zásob a změny sortimentní skladby se výrobní náklady výrobního odvětví Unie zvýšily o 14 %. Podle této strany není tento závěr pravdivý, jelikož výše zásob ani sortimentní skladba nejsou součástí výrobních nákladů.
(134)
Toto tvrzení je nutno odmítnout, jelikož vysoké úrovně zásob představují značné finanční náklady, které jsou zahrnuty v analýze výrobních nákladů. Opakovaná změna sortimentní skladby znamená na druhou stranu dodatečné výrobní náklady, jelikož výrobce musí často výrobní proces revidovat: tato operace může být nákladná, jelikož znamená prostoje a neoptimální využití strojního zařízení.
6. Závěr o újmě
(135)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr uvedený v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že negativní dopad na výrobní odvětví Unie mělo snížení spotřeby. Podle této strany nemůže existovat újma v důsledku snížení spotřeby, jelikož celkový podíl na trhu zůstal stejný.
(136)
Pokud jde o připomínku týkající se stálého podílu výrobního odvětví Unie na trhu navzdory klesající spotřebě, je nutno zmínit, že podíl na trhu není jediným důležitým ukazatelem újmy. Výrobcům v Unii se podařilo zachovat jejich podíl na trhu Unie pouze na úkor ziskovosti, která se v posuzovaném období snížila. Nelze proto vyvodit závěr, že stálý podíl výrobců v Unii na trhu vylučuje existenci újmy.
(137)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují závěry ohledně újmy uvedené v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(138)
Komise obdržela připomínky k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinných souvislostí. Tyto připomínky byly zopakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení v 128. až 132. bodě odůvodnění týkajícím se újmy, kterou si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie. Nebyly předloženy žádné další důkazy, které by změnily prozatímní závěry. Potvrzují se proto závěry uvedené v 135. a 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1. Dopad dovozu z Číny
(139)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo v prozatímní fázi ověřeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(140)
Některé strany tvrdily, že snížení výroby a prodeje výrobního odvětví Unie bylo důsledkem snižující se spotřeby. Uvádělo se rovněž, že dopad čínského dovozu musel být omezený, jelikož podíl Číny na trhu se zvýšil pouze o 1,6 %, přičemž s podílem výrobního odvětví Unie na trhu mohlo souviset nejvýše 1 %.
(141)
V této souvislosti se připomíná, že při šetření byla zjištěna časová shoda mezi vyšším podílem čínského dovozu na trhu a poklesem zisku výrobního odvětví Unie a navýšením jeho zásob. Na výrobní odvětví Unie mimoto nevyvíjel tlak pouze vyšší podíl na trhu, nýbrž ještě více cenové chování čínských vyvážejících výrobců a vysoké úrovně jejich cenového podbízení.
(142)
Jak bylo připomenuto v 113. bodě odůvodnění, šetřením byly zjištěny značné úrovně cenového podbízení. Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie a dovozci prodávali své výrobky velkou měrou stejným odběratelům, což znamená, že výrobní odvětví Unie s dumpingovým dovozem přímo soutěžilo o objednávky.
(143)
To celkově prokazuje, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie a zhoršení většiny ukazatelů újmy nezpůsobil jen objem dovozu, nýbrž i cenový tlak.
2. Neexistence hospodářské soutěže mezi obkládačkami vyráběnými v Unii a dumpingovými obkládačkami dováženými z Číny
(144)
Řada zúčastněných stran uvedla, že dovoz keramických obkládaček z Číny nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož tyto výrobky nejsou srovnatelné. V této souvislosti se uvádělo, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh s homogenními výrobky, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí obkládačky na objednávku, v menších sériích. Rovněž se uvádělo, že čínští výrobci a výrobní odvětví Unie spolu vzájemně nesoutěží kvůli skutečnosti, že čínští výrobci působí v segmentu levných až středně drahých výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie působí v segmentu středně drahých až drahých výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byl předložen malý úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(145)
Ačkoliv na podporu výše uvedených tvrzení nebyly předloženy žádné podstatné důkazy, bylo nicméně pečlivě posouzeno, zda čínský dovoz skutečně soutěžil s obkládačkami vyráběnými v Unii.
(146)
V této souvislosti je nutno zmínit, že Komise provedla velmi podrobná srovnání, která rozlišovala mezi stovkami různých typů obkládaček. V tomto případě šetření prokázalo značnou úroveň shody mezi typy vyráběnými výrobním odvětvím Unie a vývozci. To jednoznačně prokazuje, že výrobní odvětví Unie a čínský dovoz vzájemně soutěží, pokud jde o jednotlivé typy výrobku. Připomíná se rovněž, že při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie a vyvážející výrobci spolu přímo soutěží, jelikož mají stejnou zákaznickou základnu.
(147)
Pokud jde o tvrzení, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh homogenních výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí na objednávku, v menších sériích, připomíná se (viz 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že to byl právě tlak ze strany čínského dovozu, který výrobní odvětví Unie přinutil přejít na menší série a širší škálu výrobků z hlediska barev a rozměrů. Výrobní odvětví Unie je dosud zastoupeno ve všech segmentech trhu a na rozdíl od výše uvedeného tvrzení je nutno strukturu prokazující, že se výrobní odvětví Unie muselo zaměřit na zvláštní typy výrobku, považovat za náznak existence přímé hospodářské soutěže.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností nelze uznat tvrzení, že čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož spolu vzájemně nesoutěžily.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dopad dovozu z ostatních třetích zemí
(149)
Některé strany trvaly na tom, že dopad tureckého dovozu je nutno považovat za významný. Pokud jde o ceny, jedna strana zpochybnila závěr, že zvýšení tureckých cen o 19 % bylo významné.
(150)
Toto tvrzení bylo projednáno v 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a nebyly zjištěny žádné nové důkazy, které by zneplatnily závěr vyvozený v prozatímní fázi. V těchto souvislostech se potvrzuje, že zvýšení tureckých cen o 19 % musí být pokládáno za významné. Mimoto se připomíná, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, že neexistují žádné důkazy o dumpingovém dovozu z této země, který by způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, a tudíž nelze toto tvrzení uznat.
3.2 Dopad poklesu spotřeby
(151)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles spotřeby postihl především Španělsko a Itálii, v nichž byla újma údajně největší. Hlavním místem určení čínského vývozu byly naopak severské členské státy, které nevykazovaly pokles spotřeby a v nichž byli výrobci v Unii údajně poškozeni méně. Tatáž strana rovněž tvrdila, že se španělské odvětví keramických obkládaček v roce 2010 zotavilo, což prokazuje, že mezi čínským vývozem a údaji o výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost.
(152)
Jedna strana uvedla, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičteno poklesu spotřeby v Unii a nikoli dumpingovému dovozu z Číny.
(153)
Tvrzení, že členské státy v severní Evropě nebyly poklesem spotřeby dotčeny a že dovoz z Číny byl nasměrován pouze do severní Evropy, nebylo podpořeno žádnými doloženými důkazy. Naopak, údaje od čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku prokazují, že prodej je rozložen rovnoměrně na celou Unii. Na Španělsko a Itálii mimoto připadá společně 28 % tohoto prodeje, což je jen o něco málo méně než prodej do Německa (32 %). Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(154)
S ohledem na tvrzení, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičítáno poklesu spotřeby v Unii, připomíná Komise zdůvodnění uvedené v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že tlak čínského dovozu byl velmi silný zejména v sektoru prodeje velkých sérií, což mělo jasný dopad na zásoby výrobců v Unii. Růst míry zásob během posuzovaného období nelze vysvětlit pouze obtížemi s prodejem výrobků, nýbrž také tím, že bylo nutné mít k dispozici zásoby mimořádně velké škály výrobků. Závěr o účincích čínského dovozu působícího újmu na zásoby se tudíž potvrzuje.
3.3 Dopad hospodářské krize
(155)
Několik zúčastněných stran trvalo na tom, že skutečnou příčinou potíží výrobního odvětví Unie byla hospodářská krize. To bylo doloženo skutečností, že k hlavnímu zhoršení došlo mezi rokem 2008 a 2009, tj. v roce, který postihla krize, zatímco v následujícím období byla tendence méně výrazná. Uvádělo se rovněž, že posuzované období zahrnovalo vrchol a dno hospodářského cyklu, přičemž vrchol se vyznačuje hospodářským rozmachem stavebnictví a dno finanční krizí, a snížení vývozu kvůli zřizování nových výrobních závodů v zemích třetího světa.
(156)
Po poskytnutí konečných informací trvala jedna zúčastněná strana na tom, že ke zhoršení řady ukazatelů újmy došlo kvůli hospodářské krizi a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Účinkem recese bylo podle této strany zvýšení poptávky po velkých objemech levných výrobků. Následkem toho se výrobní odvětví Unie muselo více zaměřit na výrobu pro objednávky ve velkém, tedy na segment, v němž již působilo čínské výrobní odvětví, čímž došlo k navýšení úrovně zásob. Kromě toho recese údajně způsobila inflaci v Unii, která byla v porovnání s Čínou vyšší, což vedlo ke zvýšení výrobních nákladů výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie proto údajně muselo prodávat za ceny, jež byly nižší než výrobní náklady.
(157)
Jiná strana tvrdila, že zisk výrobního odvětví Unie se v posledním čtvrtletí období šetření významně zvýšil, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie se po hospodářské krizi zotavilo. Tato strana požadovala, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, což by pravděpodobně naznačilo, že ziskovost ke konci období šetření byla výrazně vyšší.
(158)
Skutečnost, že na výkonnost výrobního odvětví Unie měl dopad hospodářský útlum, byla uznána již v 120. bodě odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření. V této souvislosti je třeba připomenout, že aby byla zjištěna příčinná souvislost, příslušná právní norma stanoví, že dumpingový dovoz musí výrobnímu odvětví Unie způsobovat podstatnou újmu. Dumpingový dovoz však nemusí být jedinou příčinou újmy.
(159)
Šetřením bylo mimoto prokázáno, že tendence rostoucího čínského vývozu mohla pokračovat navzdory hospodářské krizi. Čína byla skutečně jediným účastníkem na trhu, který byl schopen udržet si svůj podíl na trhu i ve složité hospodářské situaci.
(160)
Pokud jde o změnu ve struktuře poptávky v Unii, jak se uvádí v 156. bodě odůvodnění, nebyly na podporu tohoto tvrzení předloženy žádné důkazy. Připomíná se, že šetření naopak ukázalo, jak je vysvětleno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobní odvětví Unie muselo změnit sortimentní skladbu a nabízet větší výběr výrobků z hlediska typů, barev a rozměrů a muselo navýšit své zásoby, aby bylo schopno v krátkém čase reagovat na velmi specifické objednávky. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(161)
Pokud jde o dopad inflace na výrobní náklady, je možné pozorovat, že průměrná míra inflace v Unii nebyla vyšší než míra inflace v Číně během posuzovaného období, a že jí proto nemohou být vysvětlovány obtíže výrobců v Unii s prodejem za udržitelné ceny. S ohledem na úroveň cenového podbízení navíc nelze vyvodit závěr, že tlak na snižování čínských dovozních cen byl způsoben výrobním odvětvím Unie. Z těchto důvodů muselo být tvrzení této strany odmítnuto.
(162)
Pokud jde na druhou stranu o situaci výrobního odvětví Unie, připomíná se, že v prozatímním nařízení (126. bod odůvodnění) bylo prokázáno, že agresivní cenové chování čínských vývozců nepříznivě ovlivnilo ziskovost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období již v době před světovým hospodářským útlumem. To prokazuje, že i kdyby nedošlo ke krizi, tlak ze strany levného dovozu z Číny byl sám o sobě dostatečný, aby mohl výrobnímu odvětví Unie způsobit podstatnou újmu.
(163)
Tato skutečnost (vezme-li se v úvahu společně s dumpingovými cenami) podporuje závěr, že hospodářský útlum nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínským vývozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(164)
Požadavek, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, není pro současné šetření považován za relevantní, protože i kdyby se ukázalo, že byl zisk výraznější, musel by být porovnán s cílovým ziskem ve výši 3,9 %.
3.4 Dopad neprovedení restrukturalizace výrobního odvětví Unie
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že újmu způsobenou výrobcům v Unii je nutno přičíst tomu, že neprovedli restrukturalizaci, jelikož zmenšení trhu ve výši 29 % bylo doprovázeno pouze 7% snížením kapacity a 16% snížením zaměstnanosti.
(166)
V tomto odvětví je zrušení výrobní kapacity složitým procesem, jelikož obnovení kapacity v případě zotavení trhu je pro výrobce mimořádně nákladné. Snížení zaměstnanosti, k němuž došlo v dotčeném období, bylo stejného řádu jako zmenšení trhu. Tendence v oblasti zaměstnanosti nemusí naprosto přesně odrážet tendenci výroby, jelikož ne všechna pracovní místa souvisí přímo s vlastní výrobou. Skutečnost, že zrušení kapacity a propouštění pracovníků ve výrobním odvětví neodpovídalo přesně zmenšení trhu, nenaznačuje, že nedošlo k restrukturalizaci. V rozporu s těmito tvrzeními a s přihlédnutím ke struktuře výrobního odvětví je proto 7% snížení kapacity a 16% snížení zaměstnanosti nutno pokládat za významné.
3.5 Dopad výkonnosti výrobního odvětví Unie na vývozních trzích
(167)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snížení objemu vývozu výrobního odvětví Unie bylo zapříčiněno vysokými cenami, a nikoli dopadem čínského vývozu.
(168)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že se po hospodářské krizi vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zlepšila. Tvrzení, že vývozní výkonnost měla značný nepříznivý dopad na výsledky výrobního odvětví Unie, není proto možno přijmout.
4. Závěr o příčinných souvislostech
(169)
Žádné z tvrzení, která předložily zúčastněné strany, neprokazuje, že dopad ostatních činitelů kromě dumpingového dovozu z Číny byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Potvrzují se proto závěry o příčinných souvislostech uvedené v prozatímním nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
S ohledem na připomínky stran provedla Komise další analýzu všech tvrzení týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly posouzeny a byly potvrzeny závěry uvedené v prozatímním nařízení.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(171)
Jelikož s ohledem na zájem výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 137. až 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců
(172)
Jedna strana uvedla, že uložení opatření ohrozí ekonomickou existenci dovozců, jelikož budou moci přenést pouze částečně vyšší náklady v důsledku cla na své odběratele.
(173)
Po poskytnutí konečných informací se dvě strany vyjádřily proti závěru, že dovozci mohou snadno přejít z čínských dodávek k jiným zdrojům dodávek, a jako důvod uvedli zejména to, že kvalita a ceny nejsou srovnatelné.
(174)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že velká část dovozu není cly dotčena, jelikož nepochází z Číny. Vlastnosti výrobku, jenž se ve srovnatelné kvalitě vyrábí na celém světě, naznačují, že jsou tyto výrobky nahraditelné, a že je tudíž možné využívat celou řadu alternativních zdrojů dodávek, a to i navzdory učiněným tvrzením. I v případě dovozců, kteří se spoléhají na čínský dovoz, jenž je podle zjištění šetření dumpingový a prodává se za podstatně nižší ceny, než jsou ceny výrobků pocházejících z Unie, bylo při šetření zjištěno, že dovozci mohou u svých prodejních cen uplatnit přirážky přesahující 30 %. To spolu se zjištěnou skutečností, že dovozci dosáhli zisku ve výši přibližně 5 % a mohou přenést přinejmenším část možných vyšších nákladů na své odběratele, naznačuje, že jim jejich postavení umožňuje vypořádat se s dopadem opatření.
(175)
Jak je uvedeno v 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, uložení opatření nebude dovozcům v Unii bránit v tom, aby zvýšili podíly dovozu výrobků z jiných nedumpingových zdrojů, které jsou dostupné v Unii i v ostatních třetích zemích.
(176)
Jeden dovozce tvrdil, že pro určitý typ výrobku jsou prý v současné době čínské ceny vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, a že by tedy opatření neumožňovala tento konkrétní typ výrobku v budoucnu vyvážet.
(177)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Podle dostupných informací navíc tento typ výrobku představoval pouze menší část trhu a významně by neovlivnil dodávky na trhu Unie. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
3. Zájem uživatelů
(178)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dopad na uživatele bude značný. Zejména se uvádělo, že i minimální zvýšení cen o 32,3 % odběratelům zabrání v nákupu kvalitních výrobků. Rovněž se uvádělo, že ačkoliv může být pravdou, že dopad na velké diverzifikované obchody pro kutily může být omezený, malé specializované obchody budou značně dotčeny.
(179)
Pokud jde o dopad na konečné uživatele, Komise potvrzuje prozatímní závěr uvedený v 152. a 153. bodě odůvodnění nařízení Komise o prozatímním clu, tj. že dopad na ceny bude omezený.
(180)
Stavebnictví, jeden z největších odběratelů výrobců keramických obkládaček, se rozhodlo při šetření nespolupracovat. Po uložení prozatímních opatření byla Evropská federace stavebního průmyslu (European Construction Industry Federation (FIEC)) znovu vyzvána, aby poskytla statistické údaje, které prokazují, do jaké míry (pokud vůbec) bude toto odvětví nepříznivě ovlivněno uložením opatření. Federace FIEC potvrdila, že ačkoliv nejsou údaje přímo dostupné, nákladový dopad opatření na celkovou činnost jejích členů je velmi malý. Federace rovněž objasnila, že nízký zájem ze strany jejích členů je nutno pokládat za podporu návrhu Komise.
(181)
Pokud jde o malé specializované obchody, Komisi se nepodařilo získat žádné přesvědčivé údaje, které by potvrzovaly velikost a rozsah dopadu antidumpingového opatření. Stejně jako u dopadu na dovozce je nutno mít na paměti, že se keramické obkládačky vyrábějí v Unii a v mnoha třetích zemích neuplatňujících dumping; lze proto vyloučit vážné riziko nedostatečných dodávek pro maloobchody.
4. Zájem konečných spotřebitelů
(182)
Usilovalo se o získání podrobnějšího posouzení dopadů ze strany spotřebitelů. Šetření prokázalo, že dopad bude pravděpodobně omezený.
(183)
Absolutní hodnota opatření je za prvé vypočítána z dovozní ceny, a tudíž na základě, který je mnohem nižší než konečná maloobchodní cena dotčeného výrobku. Tato hodnota může být na různých stupních (dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci) dříve, než se výrobek dostane ke konečnému spotřebiteli, snížena. A i kdyby dovozci a prodejci přesunuli celou výši cla na odběratele, připomíná se, že na trhu existuje velká nabídka výrobků, na něž se opatření nevztahují a které vyrábějí výrobci v Unii i výrobci ze třetích zemí.
(184)
Komise vypočítala dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům, a to stanovením výše cla, jež má být zaplaceno podle skutečného dovozu z Číny, a přidělením této částky přímo spotřebitelům za předpokladu, že dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci přenesou veškeré dodatečné náklady na konečné spotřebitele. Takto vypočítaný dopad na náklady je podstatně nižší než 0,5 EUR/m2. Připomíná se, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že v Unii činí průměrná roční spotřeba u spotřebitelů přibližně 2,2 m2 na osobu. Vzhledem k nízkému dopadu cla na metr čtvereční bude zvýšení nákladů pravděpodobně omezené, a to i v případě, že spotřebitel nakoupí značné množství dotčeného výrobku za účelem stavby nebo renovace.
5. Závěr týkající se zájmu Unie
(185)
Lze očekávat, že uložení opatření pomůže výrobnímu odvětví Unie s následnými příznivými dopady na podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie a snížením hrozby uzavírání podniků a snižování počtu pracovníků.
(186)
Mimoto lze předpokládat, že uložení opatření bude mít omezený dopad na uživatele/dovozce, kteří budou moci pořizovat dodávky u široké škály dodavatelů na trhu Unie a v ostatních třetích zemích.
(187)
Na základě výše uvedených skutečností nelze dospět k závěru, že uložení opatření není v zájmu Unie.
G. KONEČNÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
1.1 Zveřejnění
(188)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že Komise měla v prozatímním ånařízení zveřejnit rozpětí cenového podbízení, a jedna z nich tvrdila, že nezveřejnění tohoto údaje znamená, že zúčastněné strany nemohly posoudit, zda bylo náležitě uplatněno pravidlo nižšího cla.
(189)
V reakci na výše uvedené skutečnosti jsou zveřejněna prozatímní rozpětí:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
52,6 %
Skupina Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
66,0 %
Zbytkové rozpětí
95,8 %
1.2 Rozpětí újmy
(190)
Jedna strana tvrdila, že pro zjištění újmy použila Komise nejednotný přístup a měla své závěry založit na vážených průměrných údajích pro celé výrobní odvětví.
(191)
V souvislosti s tímto tvrzením se poznamenává, že zjištění týkající se úrovně pro odstranění újmy vycházejí z ověřených údajů od konkrétních společností, jež byly považovány za nejspolehlivější základ k tomu, aby byly zohledněny všechny příslušné skutečnosti pro účely srovnání. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(192)
Vzhledem k výše dosaženým závěrům ohledně dumpingu, výsledné újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz z Číny.
(193)
Pro účely stanovení úrovně těchto cel byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(194)
Považovalo se proto se vhodné vypočítat rozpětí cenového podbízení na základě cen zjištěných z údajů, které poskytli výrobci v Unii a čínští vývozci.
(195)
Při výpočtu výše antidumpingového cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by clo mělo být vypočítáno tak, aby výrobnímu odvětví Unie umožnilo pokrýt výrobní náklady a dosáhnout přiměřeného zisku. Usuzovalo se, že tímto přiměřeným ziskem před zdaněním je zisk, jehož by výrobní odvětví tohoto typu dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. pokud by neexistoval dumpingový dovoz, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Tento zisk byl stanoven s přihlédnutím k ziskovosti ve výši 3,9 %, jíž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2007, jak je uvedeno v tabulce 12 prozatímního nařízení.
(196)
Zjištěná rozpětí újmy jsou tato:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
58,5 %
Skupina Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
65,0 %
Zbytkové rozpětí
82,3 %
(197)
Podotýká se, že rozpětí újmy u „všech ostatních spolupracujících výrobců“ bylo stanoveno bez použití údajů skupiny Kito, jelikož skupina Kito nebyla součástí vzorku, a aby bylo zajištěno, že je v souladu se způsobem výpočtu dumpingového rozpětí pro „všechny ostatní spolupracující výrobce“. (Viz čl. 9 odst. 6 první věta základního nařízení.) Pro skupinu Kito se s ohledem na použití článku 18 základního nařízení použije zbytkové rozpětí újmy, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění.
(198)
Podotýká se rovněž, že rozpětí cenového podbízení jsou vyšší než zjištěná dumpingová rozpětí uvedená v 88. až 93. bodě odůvodnění, a proto by jako základ pro stanovení výše cel mělo v souladu s pravidlem nižšího cla sloužit dumpingové rozpětí.
(199)
V zájmu zajištění rovného zacházení mezi novými vyvážejícími výrobci a spolupracujícími společnostmi nezařazenými do vzorku uvedenými v příloze I tohoto nařízení by mělo být přijato ustanovení zajišťující, že se na nové výrobce bude vztahovat vážený průměr cla uloženého spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku, jelikož noví výrobci by jinak neměli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 4 neplatí v případě, kdy byl použit výběr vzorku.
2. Celní prohlášení
(200)
Statistické údaje týkající se dotčeného výrobku se často vyjadřují v metrech čtverečních. Nicméně pro dotčený výrobek není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (6) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet metrů čtverečních dotčeného výrobku.
3. Konečný výběr prozatímního cla
(201)
Vzhledem k velikosti zjištěného dumpingového rozpětí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností.
(202)
Jestliže jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, vyberou se s konečnou platností pouze zajištěné částky ve výši prozatímního cla, zatímco částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, by se měly uvolnit.
4. Forma opatření
(203)
Jedna zúčastněná strana navrhla, aby opatření měla formu minimální dovozní ceny namísto valorických cel. Minimální dovozní cena však není pro dotčený výrobek vhodná, jelikož výrobek existuje ve velkém množství typů výrobků, jejichž ceny vykazují významné rozdíly, což představuje velmi vysoké riziko vzájemné kompenzace. Kromě toho se očekává, že typy výrobku se budou dále vyvíjet, pokud jde o design a konečnou úpravu, a minimální dovozní cena by pak už nebyla vhodným základem pro výši cla. Proto se žádost o uložení opatření ve formě minimální dovozní ceny zamítá.
(204)
Jiná strana požadovala, aby měla opatření formu dovozních kvót. Avšak dovozní kvóty nejsou ani v souladu se základním nařízením, ani s mezinárodně dohodnutými pravidly. Proto musela být žádost zamítnuta,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz glazovaných a neglazovaných keramických dlaždic a obkládaček, obkládaček pro krby nebo stěny; glazovaných a neglazovaných keramických mozaikových kostek a podobných výrobků, též na podložce, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Společnosti uvedené v příloze I
30,6 %
Všechny ostatní společnosti
69,7 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 258/2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky budou vybrány s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, budou uvolněny.
Článek 3
Pokud jakýkoli výrobce z Čínské lidové republiky předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že v období šetření (tj. od 1. dubna 2009 do 31. března 2010) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Čínské lidové republiky, o tom, že není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a o tom, že po skončení období šetření vyvezl dotčené zboží do Unie nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s poradním výborem prostou většinou změnit čl. 1 odst. 2 tak, aby bylo pro tohoto výrobce stanoveno clo platné pro spolupracující výrobce nezařazené do vzorku, tj. 30,6 %.
Článek 4
Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu v souvislosti s výrobky uvedenými v článku 1 se do příslušného pole takového prohlášení zapíše počet metrů čtverečních dovezených výrobků.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. září 2011.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 917/2011 AL CONSILIULUI
din 12 septembrie 2011
de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de plăci de ceramică originare din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9,
având în vedere propunerea Comisiei Europene prezentată după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURĂ
1. Măsuri provizorii
(1)
Comisia, prin Regulamentul (UE) nr. 258/2011 (2) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”) a instituit o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de plăci de ceramică originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „China”).
(2)
La data de 31 mai 2011, a fost publicată o rectificare (3) pentru a corecta unele greșeli tipografice în text, în special, denumirile anumitor producători-exportatori chinezi care au fost ortografiate greșit în anexa I la regulamentul provizoriu.
(3)
Ca urmare a verificării anumitor cereri primite după publicarea rectificării, care au fost găsite justificate, s-a constatat că și alte denumiri au fost ortografiate greșit. Denumirile corecte ale tuturor societăților cărora li se aplică taxa medie ponderată sunt enumerate în anexa I la prezentul regulament.
(4)
Se reamintește că procedura a fost inițiată în urma plângerii introduse de către Asociația producătorilor europeni de plăci de ceramică (CET) (denumită în continuare „reclamantul”) în numele unor producători care reprezintă o proporție importantă, în acest caz de peste 30 %, din producția totală a Uniunii de plăci de ceramică. Astfel cum este prevăzut în considerentul 24 din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul s-a raportat la perioada 1 aprilie 2009-31 martie 2010 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). În ceea ce privește tendințele relevante pentru evaluarea prejudiciului, Comisia a analizat datele care acoperă perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2007 până la sfârșitul PA (denumită în continuare „perioadă examinată”).
2. Procedura ulterioară
(5)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale, pe baza cărora s-a decis instituirea de măsuri provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris opiniile cu privire la constatările provizorii. Părților care au solicitat acest lucru li s-a acordat posibilitatea de a fi audiate și, la cererea a două părți interesate, au avut loc audieri cu consilierul-auditor.
(6)
Comisia a continuat să caute toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale definitive.
(7)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționează recomandarea de a institui o taxă antidumping definitivă pentru importurile de plăci de ceramică originare din China și de a percepe definitiv sumele depuse cu titlu de taxe provizorii. Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă de timp în care să poată prezenta observații ulterioare acestei informări.
(8)
Observațiile orale și scrise prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.
3. Părțile vizate de procedură
3.1. Eșantionarea producătorilor-exportatori chinezi
(9)
La selectarea eșantionului de producători-exportatori, a fost inclus un „grup” de societăți solicitante, datorită faptului că, prin volumul exporturilor combinate, cei doi producători incluși în grupul respectiv reprezintă al treilea exportator mondial în volum pe piața Uniunii. Aceste societăți au revendicat o relație bazată pe articolul 143 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (4), care prevede că părțile sunt considerate a fi afiliate dacă „au calitatea juridică de asociați”. Ulterior, ancheta a arătat că aceste societăți nu erau afiliate în acest sens, acești doi producători, după cum s-a arătat în considerentul 35 din regulamentul provizoriu, fiind tratați ca entități distincte.
(10)
Mai mulți producători-exportatori în observațiile lor au obiectat că aceste societăți ar fi trebuit să fie excluse din eșantion, deoarece au prezentat informații false sau înșelătoare. De asemenea, acești producători au susținut că, în consecință, marja de dumping medie ponderată ar fi trebuit calculată fără a se ține cont de cele două societăți incluse în eșantion.
(11)
În legătură cu acest aspect, se observă că informațiile furnizate de părțile în cauză înainte de selectarea eșantionului au fost considerate suficiente pentru a le considera ca fiind afiliate și, dat fiind volumul combinat al exporturilor lor către piața Uniunii, au fost incluse în eșantion. În urma vizitelor de verificare la fața locului efectuate la sediile acestor două societăți, problema relației dintre acestea a fost examinată în detaliu. Informațiile furnizate de societăți în sprijinul aserțiunii acestora că sunt afiliate au fost verificate, însă s-au dovedit insuficiente pentru a considera societățile ca fiind afiliate, fapt care contravine aprecierii proprii a societăților în această privință. Prin urmare, s-a ajuns la concluzia că aceste societăți nu pot fi considerate afiliate în sensul articolului 143 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93. Deoarece societățile au cooperat la anchetă, inclusiv prin oferirea de informații cu privire la presupusa relație dintre acestea, se consideră că nu există motive pentru excluderea lor din eșantion. În aceste condiții, obiecția este respinsă.
(12)
În plus, chiar presupunând că alegerea altor societăți în eșantion în cursul anchetei ar fi condus la un volum mult mai mare de exporturi către piața Uniunii pe parcursul perioadei de anchetă, ar fi fost dificil, în timpul disponibil, să fie investigată orice nouă societate selectată. Prin urmare, în ciuda faptului că aceste societăți s-au dovedit a nu fi afiliate, eșantionul continuă să fie conform cu criteriile prevăzute în regulamentul de bază. În sfârșit, se subliniază faptul că nu a existat nicio dovadă că societățile au pretins în mod deliberat că sunt afiliate pentru a fi incluse în eșantion.
(13)
În absența oricăror alte observații, se confirmă considerentele 5 și 6 din regulamentul provizoriu.
3.2. Eșantionarea producătorilor din Uniune
(14)
În urma impunerii măsurilor provizorii, una din părți a afirmat că niciunul dintre producătorii din Uniune care sprijină reclamația nu a furnizat răspunsuri la sondaj și, prin urmare, ar trebui să se considere că nu au cooperat la procedură. Ca urmare a comunicării finale, acest argument a fost menținut.
(15)
Cu privire la afirmația conform căreia lipsa de răspunsuri la sondaj ar indica faptul că producătorii din Uniune care sprijină reclamația nu au cooperat, se reamintește faptul că CET a fost reprezentantul legal al tuturor societăților reclamante. Conform prevederilor, CET a oferit în numele reclamanților informațiile suplimentare cu privire la datele privind perioada de anchetă. După cum se specifică în avizul de deschidere, informații în vederea selectării eșantionului au fost solicitate numai societăților care nu furnizaseră încă toate informațiile necesare. Rezultă că producătorii reclamanți au cooperat pe deplin, deoarece aceștia furnizaseră toate informațiile necesare în etapa depunerii reclamației, iar actualizările necesare cu privire la datele privind perioada de anchetă au fost furnizate în numele lor de către reprezentantul legal al acestora în timpul anchetei.
(16)
O parte interesată a susținut că diviziunea industriei Uniunii în diferite sectoare și acoperirea geografică a eșantionului înseamnă că acesta irelevant din punct de vedere statistic. În acest sens, se reamintește faptul că sectorul industriei plăcilor ceramice din Uniune, cu peste 500 de producători, este puternic fragmentat. S-a constatat, de asemenea, că acest sector industrial a fost reprezentat în toate cele trei segmente, și anume în societățile mari, mijlocii și mici. Pentru a garanta că rezultatele societăților mari nu au dominat analiza prejudiciului, dar că situația întreprinderilor mici, care reprezintă împreună cea mai mare parte din producția Uniunii, a fost reflectată în mod adecvat, s-a considerat că toate sectoarele (și anume, întreprinderile mici, mijlocii și mari), ar trebui să fie reprezentate în eșantion. În cadrul fiecărui sector, au fost alese cele mai mari societăți, cu condiția ca reprezentativitatea geografică să poată fi asigurată.
(17)
Una din părțile interesate a afirmat, de asemenea, că Comisia nu a reușit să demonstreze că eșantionul a rămas reprezentativ după retragerea producătorului polonez și că, în orice caz, eșantionul nu era suficient de reprezentativ în privința volumului vânzărilor pe piața Uniunii.
(18)
Este adevărat că un producător polonez a hotărât să înceteze cooperarea și că, prin urmare, a trebuit să fie exclus din eșantion. Cu toate acestea, nu este necesar ca un eșantion să reflecte distribuția geografică exactă și ponderea statelor membre producătoare pentru a fi reprezentativ. Dat fiind faptul că distribuția geografică reprezintă doar unul din factorii de care trebuie ținut cont pentru asigurarea reprezentativității, o astfel de abordare nu ar fi fost posibilă din punct de vedere administrativ. Mai curând, este suficient ca eșantionul să reflecte în bună măsură cotele principalelor țări producătoare interesate. Evaluarea pe baza acestui criteriu, a dus la concluzia că retragerea societății poloneze nu afecta reprezentativitatea generală a eșantionului. Pe această bază, se confirmă că eșantionul de producători din Uniune nu a fost suficient de reprezentativ în sensul articolului 17 din regulamentul de bază.
(19)
În ceea ce privește afirmația cu privire la reprezentativitatea globală a eșantionului, se reamintește faptul că, având în vedere faptul că sectorul industrial din Uniune este puternic fragmentat, este inevitabil ca societățile reținute în eșantion să nu reprezinte decât o cotă relativ redusă din producția totală din Uniune. În orice caz, articolul 17 din regulamentul de bază prevede că ancheta se poate limita la eșantioane care sunt reprezentative din punct de vedere statistic sau care constituie cel mai mare volum reprezentativ al producției, al vânzărilor sau al exporturilor care pot fi anchetate în mod rezonabil, fără să indice totuși vreun prag cantitativ specific pentru nivelul volumului reprezentativ. Ținând cont de cele de mai sus, se confirmă faptul eșantionul selectat a fost reprezentativ în sensul articolului 17 din regulamentul de bază.
(20)
O parte interesată a susținut faptul că producătorii din Uniune care oferă prețuri de vânzare scăzute și care sunt situați în țări precum Polonia și Republica Cehă nu au fost incluși în eșantion de către Comisie; prin urmare, eșantionul astfel obținut nu ar fi reprezentativ pentru prețurile medii de vânzare ale producătorilor din Uniune.
(21)
În legătură cu această aserțiune, Comisia a constatat că prețurile medii de vânzare ale eșantioanelor industriei din Uniune au fost de același ordin de mărime ca prețurile de vânzare medii din statisticile disponibile public. În orice caz, astfel cum se explică în considerentul 125, ancheta a arătat că, și în cazul în care ar fi luate în considerare prețurile disponibile publicului pentru aceste țări, constatările definitive nu s-ar modifica în mod semnificativ.
(22)
Unele părți au făcut observații cu privire la metodologia utilizată pentru selectarea eșantionul industriei din Uniune comparativ cu cea utilizată pentru selectarea eșantionului de exportatori chinezi, care s-a bazat exclusiv pe volumul exporturilor.
(23)
În privința diferitelor metodologii utilizate pentru selectarea unui eșantion de producători din Uniune, pe de o parte, și a unui eșantion de producători-exportatori chinezi, pe de altă parte, trebuie notat că metodologiile au fost utilizate în conformitate cu obiectivele procedurii de eșantionare. În ceea ce privește sectorul industrial din Uniune, Comisia a trebuit să evalueze situația pe ansamblul sectorului și, prin urmare, au fost alese criteriile care să garanteze cea mai reprezentativă imagine pentru întregul sector. În ceea ce-i privește pe exportatorii chinezi, s-a considerat oportun să se aleagă un eșantion bazat pe cel mai mare volum de exporturi ale produsului în cauză și, prin urmare, au fost incluși în eșantion cei mai mari exportatori. Se observă, de asemenea, faptul că nu există nicio obligație la articolul 17 din regulamentul de bază, conform căreia cele două eșantioane trebuie selectate pe baza unor criterii identice. În plus, în acest caz, înainte de finalizarea eșantionului de producători-exportatori chinezi, părțile care au cooperat din China, precum și autoritățile din China au avut posibilitatea de a prezenta observații asupra propunerilor de eșantion. Au fost primite observații cu privire la compoziția eșantionului, dar nu și în ceea ce privește reprezentativitatea acestuia.
(24)
În urma comunicării concluziilor finale, o asociație a importatorilor a susținut că articolul 17 din regulamentul de bază presupune că eșantioanele de producători din Uniune și cele de producători-exportatori ar trebui alcătuite pe baza unor criterii identice. Mai multe părți chineze au continuat să pretindă în urma notificării concluziilor finale că există discriminare între tratamentul producătorilor-exportatori chinezi și producătorii din Uniune în alegerea eșantioanelor respective.
(25)
Ca răspuns la reclamația formulată după comunicarea finală, conform căreia aceleași criterii ar trebui aplicate pentru selectarea eșantionului de producători din Uniune și de producători-exportatori, din motivele menționate la considerentul 23, se consideră că aceste eșantioane pot fi alcătuite pe baza unor criterii diferite. În aceste condiții, obiecția este respinsă.
(26)
Cu privire la faptul că, astfel cum s-a menționat în considerentul 23, nu s-au primit niciun fel de observații cu privire la reprezentativitatea eșantionului, aceste părți au susținut că, la momentul selectării eșantioanelor, părțile chineze nu au fost informate că au fost utilizate criterii diferite de selecție pentru selectarea eșantioanelor și, prin urmare, nu au putut să prezinte observații cu privire la acest fapt.
(27)
În ceea ce privește faptul că părțile chineze nu au fost informate cu privire la criteriile diferite utilizate în selectarea eșantioanelor, este o practică normală, în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, să se consulte părțile cu privire la compoziția eșantioanelor propuse pentru propria lor categorie, de exemplu, producătorii-exportatori vor fi consultați numai cu privire la eșantioanele de producători-exportatori propuse. În aceste condiții, nu este luată în considerare aserțiunea acestor părți privind incapacitatea de a face, la momentul selecției eșantioanelor, observații cu privire la criteriile de selecție diferite pentru diferitele eșantioane.
(28)
După comunicarea finală, o parte interesată a susținut că, luând în considerare sectoare diferite pentru selectarea eșantionului, Comisia a încălcat articolul 4 alineatul (1) din regulamentul de bază, care prevede că analiza ar trebui să fie efectuată în raport cu sectorul industrial din Uniune în ansamblu și nu în raport cu anumite grupuri sau tipuri de societăți.
(29)
Afirmația conform căreia repartizarea eșantionului în trei segmente reprezintă o încălcare a articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază nu poate fi acceptată. După cum se poate deduce din considerentul 23, eșantionul selectat a reprezentat întreaga industrie din Uniune, și nu doar un anumit grup de societăți, așa cum a susținut partea în cauză. Mai mult, articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază permite în mod explicit, în vederea determinării prejudiciului, selectarea unui eșantion. Prin urmare, obiecția a fost considerată nefondată și a fost respinsă.
(30)
După comunicarea finală, aceeași parte interesată a contestat faptul că repartizarea geografică a fost luată în considerare la selectarea eșantionului, afirmând că Uniunea reprezintă o piață unică și că articolul 17 alineatul (1) din regulamentul de bază permite selecția unui eșantion numai pe baza celui mai mare volum reprezentativ.
(31)
În ceea ce privește afirmația privind utilizarea criteriului repartizării geografice, se observă că aceasta este o industrie fragmentată, astfel încât, în vederea evaluării reprezentativității societăților selectate, se utilizează distribuția geografică a producătorilor în statele membre, pentru a reflecta diferitele situații care pot fi întâlnite în Uniune. Eșantionul acoperă statele membre în care este fabricată aproximativ 90 % din producția Uniunii; după retragerea societății poloneze, acest nivel a rămas ridicat, la aproximativ 80 %. Astfel, metodologia aplicată de Comisie a asigurat că eșantionul este reprezentativ pentru întreaga producție a Uniunii și că respectă cerințele articolului 17 alineatul (1) din regulamentul de bază. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
(32)
În urma notificării concluziilor finale, o parte interesată a susținut că numai întreprinderile mici și mijlocii au fost reținute în eșantionul de producători din Uniune care, în mod prezumptiv, ar fi avut costuri și prețuri mai ridicate decât cele ale marilor societăți chineze.
(33)
Această aserțiune nu a fost susținută cu niciun element de probă. Se observă că eșantionul include întreprinderi din toate sectoarele. În plus, în afară de dimensiunea societății, și alți factori pot avea un impact asupra costurilor, de exemplu, costurile materiilor prime, costurile de amortizare sau gradul de exploatare a capacității de producție.
4. Drepturile părților
4.1. Confidențialitatea numelor autorilor reclamațiilor și a societăților care susțin reclamația
(34)
O parte interesată a afirmat că lipsa de informații privind identitatea reclamantului nu a permis părților interesate să își exercite pe deplin drepturile la apărare. De asemenea, s-a susținut că, din moment ce unii producători nu au solicitat ca numele lor să nu fie publicate, cererea de păstrare a anonimatului nu a fost justificată.
(35)
Una din părți a reiterat afirmația că nu au existat motive pentru a permite tratamentul confidențial al majorității denumirilor producătorilor reclamanți, precum și al susținătorilor reclamației. În special, s-a susținut că, în dosarul deschis pentru a fi consultat de către părțile interesate, nu a fost inclus niciun element de probă în sprijinul solicitărilor de confidențialitate. S-a afirmat, de asemenea, că lipsa de cunoștințe privind identitatea societăților incluse în eșantion a însemnat că alte părți interesate nu au putut să prezinte observații cu privire la corectitudinea evaluării microindicatorilor.
(36)
În răspunsul său la comunicarea finală, aceeași parte s-a îndoit faptul că toate societățile afiliate ale producătorilor incluși în eșantion au prezentat un răspuns la chestionar.
(37)
Se reamintește că articolul 19 din regulamentul de bază permite protecția informațiilor confidențiale în situații în care dezvăluirea ar constitui un avantaj concurențial semnificativ pentru competitor sau ar avea un efect negativ important asupra unei persoane care furnizează informații sau asupra unei persoane de la care persoana respectivă a dobândit informații. O mare parte din reclamanți au dorit ca identitatea lor să rămână confidențială și au furnizat suficiente elemente de probă care arată că ar exista efectiv un risc semnificativ de măsuri de represalii, inter alia, sub forma scăderii vânzărilor acestor producători, dacă numele lor ar fi făcute publice. Cererea acestor societăți a fost, prin urmare, acceptată de serviciile Comisiei.
(38)
În privința afirmației că unii producători nu au solicitat tratamentul confidențial al numelui lor, trebuie remarcat că acest fapt nu prejudiciază dreptul celorlalte societăți de a solicita acest tratament, atunci când sunt prezentate motive suficiente. Examinarea unor astfel de cereri a fost făcută de la caz la caz și, prin urmare, afirmația este respinsă.
(39)
În ceea ce privește întrebarea dacă toate societățile afiliate producătorilor din Uniune incluși în eșantion au prezentat un răspuns la chestionar, trebuie remarcat, ca o chestiune de principiu, că simpla lipsă unui răspuns din partea unui producător afiliat din Uniune nu împiedică cu necesitate Comisia să ajungă la concluzii fiabile privind prejudiciul, cu condiția ca răspunsurile la chestionar înaintate să poată fi verificate. Acesta ar fi cazul în special în situațiile în care societățile afiliate sunt entități juridice separate cu contabilitate separată.
5. Domeniul de aplicare al anchetei. Includerea importurilor din Turcia
(40)
Una dintre părți, reprezentând interesele producătorilor-exportatori, a susținut că importurile produsului în cauză din Turcia ar fi trebuit incluse în domeniul de aplicare al prezentei anchete.
(41)
În ceea ce privește neincluderea în reclamație a importurilor originare din Turcia, trebuie remarcat că în etapa de inițiere nu a existat niciun element de probă care să ateste dumpingul, prejudiciul și legătura de cauzalitate cu această țară pentru a justifica inițierea unei proceduri antidumping cu privire la importurile respective. Aserțiunea că Turcia ar fi trebuit inclusă în domeniul de aplicare al anchetei este, prin urmare, respinsă.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
(42)
În urma impunerii măsurilor provizorii, o parte interesată a indicat faptul că au avut loc modificări în ceea ce privește codurile NC care vizează produsul în cauză conținute în regulamentul de instituire a măsurilor provizorii în comparație cu cele din avizul de inițiere și a solicitat precizări privind motivele acestor diferențe și dacă acestea au cauzat o schimbare în definiția produsului.
(43)
În acest context, se subliniază faptul că diferențele între codurile NC indicate în regulamentul de instituire a măsurilor provizorii și cele menționate în avizul de deschidere nu sunt legate de o modificare a definiției produsului sau a domeniului de aplicare al anchetei. Modificările nu afectează tipurile plăcilor în cauză, ci se referă doar la necesitatea de a lua în considerare schimbările generale în Nomenclatura combinată prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 861/2010, care se aplică de la 1 ianuarie 2011 (5).
(44)
O parte interesată a solicitat ca anumite mozaicuri din ceramică să fie excluse din sfera de aplicare a produsului. Partea a afirmat că, în cazul aplicării măsurilor, categoria de produs în cauză și-ar pierde competitivitatea față de alte produse cu care este substituibilă și că, oricum, în cazul acestui segment special, dumpingul nu are loc.
(45)
În privința acestei afirmații, investigația a relevat faptul că, deoarece mozaicurile din ceramică și alte tipuri de plăci ceramice au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază, o modificare a domeniului produsului nu este utilă. În ceea ce privește lipsa dumpingului pentru acest segment, care nu a fost susținută prin nici un element de probă, analiza dumpingului și a prejudiciului trebuie să reflecte situație întregului produs vizat. În aceste condiții, afirmația este respinsă.
(46)
Având în vedere cele de mai sus și în absența oricăror observații suplimentare cu privire la produsul în cauză și la produsul similar, considerentele 25-32 din regulamentul de instituire a măsurilor provizorii sunt confirmate.
C. DUMPINGUL
1. Tratamentul de întreprindere care funcționează în condițiile economiei de piață (TEP)
(47)
În lipsa oricăror alte observații sau constatări privind tratamentul de întreprindere care funcționează în condițiile economiei de piață, concluziile enunțate în considerentele 33-40 din regulamentul provizoriu se confirmă.
2. Tratamentul individual (denumit în continuare „TI”)
(48)
Nu s-au primit observații cu privire la decizia privind acordarea sau refuzul TI pentru societăți individuale.
(49)
Cu toate acestea, doi importatori au pus la îndoială valabilitatea în ansamblu a analizei Comisiei privind TI, susținând că Uniunea distribuie anual subvenții prin sistemul fondurilor structurale.
(50)
În acest sens, se menționează că articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază stabilește condițiile care trebuie îndeplinite pentru a beneficia de acest statut. Presupusa existență a subvenționării în Uniune este irelevantă pentru această examinare. Prin urmare, această alegație a fost respinsă și concluziile prezentate în considerentele 41-44 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
3. Examinarea individuală („EI”)
(51)
Opt producători-exportatori care au cooperat au prezentat cereri de EI în conformitate cu articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază. A fost luată decizia de a efectua EI pentru un producător-exportator, în speță Kito Group, deoarece această evaluare nu reprezenta o sarcină împovărătoare inutilă. Acestui grup îi revine de departe cel mai mare volum de exporturi dintre cei opt producători care au solicitat AI.
(52)
Acest grup a solicitat acordarea TI. După examinarea acestei cereri, Grupului Kito i-a fost acordat TI, deoarece îndeplinea toate criteriile de la articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(53)
În urma notificării concluziilor finale, reclamantul a susținut că articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază nu pare să permită un număr limitat de cereri de EI, în situația în care numeroase astfel de cereri au fost primite. Reclamantul a susținut că acest punct de vedere a fost confirmat de numeroasele anchete antidumping anterioare. În această privință, trebuie remarcat faptul că articolul 17 alineatul (3) din regulamentul de bază prevede drept indicator determinant pentru evaluarea cererilor de EI situația în care aceste examinări ar complica inutil procedura și ar împiedica încheierea anchetei în timp util. În ancheta de față, astfel cum s-a menționat în considerentul 51 de mai sus, examinarea uneia dintre cele opt cereri de EI nu a reprezentat o sarcină împovărătoare inutilă. În ceea ce privește anchetele anterioare, în care cererile de EI au fost evaluate, se observă că amploarea caracterului împovărător al unor astfel de cereri și necesitatea finalizării la timp a unei anchete trebuie să fie evaluate de la caz la caz. Luând în considerare cele de mai sus, aserțiunile reclamantului se resping.
(54)
Ca urmare a comunicării finale, au fost primite informații și elemente de probă conform cărora este posibil ca Grupul Kito să nu fi indicat toate societățile afiliate grupului, constatările pentru grupul respectiv putând fi, drept rezultat, incomplete. Grupul a avut posibilitatea de a face observații cu privire la aceste informații și a fost informat că s-ar putea să fie necesară aplicarea articolului 18 din regulamentul de bază. Drept răspuns, grupul a confirmat că, într-adevăr, nu a divulgat două societăți afiliate în răspunsul său la chestionarul antidumping, dar a susținut că, deoarece aceasta a fost o simplă scăpare fără consecințe, dat fiind că aceste societăți nu erau implicate în producția și/sau comercializarea produsului în cauză, acest fapt nu ar trebui să aibă nicio influență asupra constatărilor. Cu toate acestea, faptul că existența acestor două societăți nu a fost menționată nu a permis o evaluare și verificare adecvată a activităților grupului în legătură cu produsul în cauză. În aceste circumstanțe, se poate concluziona că grupul nu a furnizat informațiile necesare în termenele stabilite și, ca urmare, constatările pentru societăți sunt făcute pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.
4. Valoarea normală
4.1. Alegerea țării analoge
(55)
În observațiile lor, doi importatori au contestat alegerea Statelor Unite ale Americii (denumite în continuare „SUA”) ca țară analoagă, afirmând că SUA sunt inadecvate ca țară analoagă din cauza producției lor proprii nesemnificative, precum și din cauza lipsei lor de competitivitate pe piața mondială. În continuare, aceștia au afirmat că SUA au fost selectate în mod nerezonabil, susținând că lipsa de țări analoage alternative a fost cauzată de presiunea nejustificată a asociației de producători din Uniune asupra producătorilor din alte țări posibil analoage, pentru a descuraja posibila lor de cooperare. Doi importatori au afirmat că o serie de informații din câteva țări posibil cooperante nu au fost luate în considerare de Comisie și că datele disponibile publicului de la asociațiile naționale sau transnaționale de producători din țări terțe nu au fost luate în considerare.
(56)
Pentru a aborda mai întâi ultimul argument, se reamintește faptul că, pentru a efectua investigația nivelului de dumping practicat, sunt necesare informații specifice unei anumite societăți. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(57)
Cu privire la acuzațiile de presiune nejustificată din parte asociației producătorilor din Uniune pentru a descuraja cooperarea, se observă că nu a fost furnizat niciun element de probă. Prin urmare, a fost necesar ca aceste observații să fie respinse.
(58)
Aceiași importatori au afirmat, de asemenea, că volumul producției anuale de plăci de ceramică în SUA a fost de aproximativ 60 de milioane m2 pe an, și nu de 600 de milioane m2 astfel cum s-a menționat în considerentul 51 din regulamentul provizoriu. Această afirmație a fost verificată, dovedindu-se corectă.
(59)
În ceea ce privește la oportunitatea alegerii SUA ca țară analoagă având în vedere nivelul semnificativ mai scăzut al producției, ar trebui subliniat faptul că piața Statelor Unite este foarte competitivă (există mai multe societăți de producție locale, iar cantitățile importate sunt importante). Mai mult, după cum s-a menționat în considerentul 52 din regulamentul provizoriu, nu există nicio dovadă privind existența unei bariere netarifare care ar putea constitui o piedică semnificativă pentru concurența pe piață. În aceste condiții, în ciuda volumului de producție mai redus, concluzia generală că SUA reprezintă o țară analogă adecvată, rămâne neschimbată.
(60)
Doi importatori au afirmat că prețurile unitare de vânzare pe piața internă a SUA a plăcilor produse în SUA au fost mult mai mari decât cele de pe piața Uniunii și atunci când sunt comparate cu prețurile de export conduc la presupunerea existenței unor practici de dumping. Acest argument a fost considerat irelevant pentru prezenta procedură, deoarece orice astfel de alegații, presupunând că ar exista elemente de probă prima facie pentru a le atesta, ar putea fi examinate în mod amănunțit numai într-o procedură antidumping separată referitoare la SUA. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(61)
Aceiași importatori au afirmat în continuare că producătorul din SUA care a cooperat era deținut sau afiliat cu producători din Uniune, și, prin urmare, prezenta anchetă a fost eronată, deoarece datele obținute nu au provenit din surse independente.
(62)
Se reamintește faptul că datele prezentate de către producătorul din Statele Unite care a cooperat au fost verificate la fața locului. Prin urmare, această afirmație a fost considerată irelevantă și nu a fost luată în considerare.
(63)
Aceste importatori au afirmat în continuare că volumele de export ale SUA au fost limitate. Acest argument a fost considerat irelevant în alegerea țării analoage, deoarece datele țării analoge sunt utilizate pentru a stabili valoarea normală, și nu prețurile de export. Prin urmare, argumentul a fost respins.
(64)
În sfârșit, aceiași importatori au susținut că păstrarea confidențialității cu privire la identitatea, volumul, valoarea și calitatea producției producătorului analog care a cooperat nu a fost justificată. Se reamintește faptul că producătorul analog care a cooperat a solicitat păstrarea confidențialității, de frica unor represalii comerciale, iar această cerere s-a dovedit a fi justificată. Mai mult, nu se poate exclude faptul că furnizarea oricăror date solicitate de importatori, chiar dacă datele ar fi defalcate pe intervale, ar putea conduce la identificarea producătorului din țara analogă. În consecință, cererea importatorilor nu a fost luată în considerare.
(65)
În urma notificării concluziilor finale, cei doi importatori menționați mai sus au reiterat unele din obiecțiile făcute anterior fără a furniza, cu toate acestea, noi elemente substanțiale de probă. În aceste condiții, obiecțiile lor sunt respinse.
(66)
În plus, acești doi importatori au afirmat, de asemenea, că, deoarece producătorul american care a cooperat se presupune a fi controlat de un producător din Uniune, alegerea acestei societăți americane ca producător dintr-o țară analoagă adecvată este eronată. În special, aceștia au susținut că societatea americană nu este independentă din punct de vedere economic și, prin urmare, nu poate servi drept referință în ceea ce privește dumpingul. Importatorii invocă articolul 2 alineatul (1) al treilea și al patrulea paragraf din regulamentul de bază drept justificare pentru această cerere. Ca răspuns la această afirmație, trebuie în primul rând se precizeze, astfel cum s-a menționat în considerentul 23 din regulamentul provizoriu, precum și în considerentul 69 de mai jos, că producătorul american care a cooperat a solicitat păstrarea anonimatului și că această cerere a fost admisă. În aceste condiții, faptul că există o relație între o societate americană și un producător din Uniune nu poate fi confirmat sau respins. Cu toate acestea, se precizează că dispozițiile menționate mai sus din regulamentul de bază se referă la modul de a trata prețurile de vânzare practicate de societatea supusă anchetei atunci când aceasta efectuează vânzări către o parte afiliată. Aceste dispoziții nu vizează problema unei posibile relații dintre un producător din țara analoagă și un producător din Uniune. În aceste condiții, obiecția este respinsă.
(67)
În urma notificării concluziilor finale, o asociație de importatori a formulat numeroase obiecții. În primul rând, aceștia au susținut că volumul de vânzări presupus scăzut al producătorilor americani pe piața lor internă în raport cu volumul exporturilor chineze către Uniune ar face din SUA o țară analogă necorespunzătoare din punct de vedere al pieții. În această privință, la examinarea țărilor analoage posibile, nivelul concurenței în aceste țări este, inter alia, unul dintre elementele analizate. Faptul de a avea niveluri similare ale vânzărilor interne ale industriei naționale și ale importurilor din țara supusă anchetei nu reprezintă, pentru o țară, o condiție prealabilă pentru fi considerată o țară analoagă adecvată. În privința acestor afirmații, pentru prezenta anchetă, după cum se menționează la considerentul 59, piața americană a fost considerată suficient de competitivă pentru a constitui o alegere adecvată. În aceste condiții, obiecția este respinsă.
(68)
Conform unei alte obiecții a asociației importatorilor, nivelul considerabil al importurilor pe piața SUA nu reprezintă un argument pertinent pentru alegerea SUA ca țară analogă. În ceea ce privește această obiecție, ar trebui remarcat faptul că nivelul importurilor este, într-adevăr, unul din factorii importanți examinați la selectarea unei țări analoge corespunzătoare. Combinația între producția internă și volumele ridicate ale importurilor contribuie la o piață competitivă, astfel cum se menționează în considerentul 59. În aceste condiții, această obiecție este respinsă.
(69)
De asemenea, asociația importatorilor a întrebat ce dovezi au fost furnizate de către producătorul care a cooperat din țara analoagă pentru a demonstra riscul de represalii comerciale, astfel cum se menționează în considerentul 64. În această privință, societatea americană a subliniat faptul că există numeroși producători-exportatori chinezi de plăci de ceramică pe piața americană cu care societatea americană în cauză concurează pentru aceiași clienți. În aceste condiții, societatea americană a afirmat că se teme de represalii comerciale, dacă identitatea acesteia ar fi dezvăluită. În ceea ce privește dovezile furnizate pentru a demonstra riscul unor represalii, ar trebui remarcat faptul că posibilul risc care decurge din faptul că societatea americană, precum și producătorii-exportatori chinezi activi pe piața americană concurează pentru aceiași clienți a fost considerat plauzibil. În aceste circumstanțe, a fost acceptată cererea societății de păstrare a anonimatului.
(70)
Asociația a afirmat, de asemenea, că, deoarece prețul mediu intern de vânzare în SUA al plăcilor de ceramică produse pe piața internă a fost, se pare, de câteva ori mai mari decât prețul importurilor în Uniune provenite din China, produsul din SUA nu reprezintă un „produs similar” cu produsul importat din China. În această privință, faptul că aceste două prețuri diferă nu este un motiv pentru a considera că produsul american nu este similar cu produsul în cauză. Astfel cum se menționează în considerentul 32 din regulamentul provizoriu, s-a constatat că produsul în cauză și, inter alia, produsul fabricat și vândut pe piața internă din SUA prezintă aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări de bază. În aceste condiții, produsele sunt considerate similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază. Prin urmare, afirmația asociației este respinsă.
(71)
În sfârșit, asociația a întrebat de ce, în absența cooperării din partea unor țări terțe, altele decât SUA, Uniunea nu a fost considerată ca fiind o țară analoagă adecvată. În această privință, având în vedere faptul că SUA a fost considerată țară analoagă adecvată, astfel cum se menționează în considerentul 59, nu a apărut necesitatea de a analiza alte piețe corespunzătoare posibile. Obiecția asociației a fost, prin urmare, respinsă.
(72)
În lipsa altor comentarii, se confirmă faptul că alegerea Statelor Unite ca țară analogă a fost corespunzătoare și rezonabilă în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, considerentele 45-54 din regulamentul provizoriu fiind, prin urmare, confirmate.
4.2. Determinarea valorii normale
(73)
Doi importatori au susținut că în lipsa informațiilor cu privire la volumul producției producătorului din SUA, părțile interesate nu au putut verifica dacă, datorită economiilor de scară, nu ar putea exista o diferență semnificativă între costurile de producție ale producătorului din SUA și cele ale producătorilor chinezi incluși în eșantion, care au produs anual peste 10 milioane m2 de plăci de ceramică. Acești importatori au afirmat, de asemenea, că volumul producției producătorului analog și cel al producătorilor chinezi nu sunt comparabile, dat fiind volumul inferior al producției producătorului analog sau în țara analoagă. Se reamintește că volumul producției producătorului analog care a cooperat este confidențial și nu poate fi dezvăluit. Se reamintește, de asemenea, că sectorul industrial chinez este foarte fragmentat și compus în majoritate din IMM-uri. Din acest motive, aceste argumente au fost considerate nefondate.
(74)
Acești importatori au subliniat că, deoarece articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul de bază prevede că valoarea normală se bazează pe prețurile „altor vânzători sau producători”, stabilirea valorii normale pe baza datelor provenind de la o singură societate a fost eronată.
(75)
În această privință, se reamintește că prezenta procedură se referă la importuri dintr-o țară fără economie de piață, caz în care valoarea normală trebuie să fie stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază. Afirmația a fost deci respinsă.
(76)
În urma notificării concluziilor finale, o asociație de importatori a afirmat că aceasta a considerat că valoarea normală din țara analoagă nu ar putea fi bazată pe datele furnizate de o singură societate. Cu toate acestea, pentru motivele enunțate la considerentul 75, această afirmație este respinsă.
(77)
În final, acești importatori au susținut că produsul producătorului analog nu era suficient de reprezentativ, dat fiind că produsul aparține exclusiv segmentului prețurilor ridicate. Deoarece cererea de confidențialitate a producătorului analog a fost aprobată, această afirmație nu este nici confirmată, nici respinsă. În orice caz, chiar dacă afirmația ar fi fost corectă, astfel cum se explică în considerentul 61 din regulamentul provizoriu, au fost efectuate ajustări, în cazul în care acest lucru era justificat, ale valorii normale construite pentru a lua în considerare toate tipurile de plăci, inclusiv cele revândute sub o altă marcă. Prin urmare, această afirmație nu a fost considerată justificată și, în consecință, a fost respinsă.
4.3. Prețul de export
(78)
În urma notificării concluziilor finale, un producător-exportator a afirmat că vânzările în Uniune în cursul PA de anumite tipuri de plăci de ceramică au fost clasificate în mod eronat de către serviciile Comisiei și că marja de dumping a societății trebuie rectificată în consecință. În această privință, în cursul vizitei de verificare la sediul societății, s-a stabilit că societatea ar fi clasificat în mod greșit anumite plăci de ceramică, societatea fiind informată în legătură cu această situație. Ulterior, acestea au fost corect reclasificate în scopul efectuării unui calcul al dumpingului corect. În aceste condiții, afirmația societății este respinsă.
(79)
În urma notificării concluziilor finale, același producător-exportator a afirmat că anumite tranzacții de vânzare la export către Uniune în cursul PA nu au fost luate în considerare la calculul marjei de dumping a societății. În legătură cu acest aspect, s-a constatat că aceste tranzacții nu au fost luate în considerare, deoarece facturile purtau o dată ulterioară sfârșitului perioadei de anchetă. În aceste condiții, afirmația societății a fost respinsă.
(80)
În absența oricăror observații cu privire la prețurile de export, considerentul 59 din regulamentul provizoriu se confirmă.
4.4. Comparație
(81)
Au fost făcute făcut observații cu privire la comparația între valoarea normală și prețul de export.
(82)
Un producător-exportator a afirmat că, pentru determinarea valorii sale CIF, trebuie ținut cont de faptul că vânzările la export au fost efectuate prin intermediul unor comercianți independenți. Această cerere a fost considerată justificată și, prin urmare, valorile CIF pentru acest exportator au fost recalculate. Ca urmare a comunicării finale, reclamantul a susținut că această recalculare a prețurilor de export nu ar fi trebuit efectuată, fiindcă informațiile furnizate de către comercianții independenți nu ar fi fost fiabile, deoarece se presupune că numai o parte dintre comercianții prin care producătorul-exportator își efectuează vânzările au furnizat informații. În acest sens, s-a constatat că toți comercianții independenți, prin intermediul cărora producătorul-exportator a făcut vânzări, au furnizat informații privind prețul. În aceste condiții, obiecția este respinsă.
(83)
Un alt producător-exportator a afirmat că costul de asigurare nu a fost luat corect în considerare în vederea calculării valorii sale CIF. Această cerere a fost considerată justificată, valorile CIF pentru acest exportator fiind corectate în mod corespunzător.
(84)
Un grup de societăți exportatoare au susținut că costurile de asigurare incluse în valoarea lor CIF au fost calculate greșit. Această cerere a fost considerată justificată și, prin urmare, valorile CIF au fost recalculate. În plus, s-a constatat că, pentru una din societățile grupului, costurile de manipulare nu au fost luate în considerare la stabilirea valorii franco fabrică. Acest lucru a fost, de asemenea, corectat.
(85)
Doi importatori au susținut că în calculul prețurilor la export ar fi trebuit luate în considerare variațiile cursului de schimb al dolarului american din timpul PA. În legătură cu acest aspect, sunt reamintite practicile standard ale Comisiei, conform cărora în timpul PA se utilizează pentru conversiile valutare ratele de schimb lunare. Astfel, au fost luate în considerare variațiile cursului de schimb valutar în timpul PA.
(86)
În urma notificării concluziilor finale, un producător-exportator a afirmat că, deoarece valoarea normală s-a bazat pe datele obținute de la un producător din țara analogă și, prin urmare, date exacte nu au putut fi divulgate din motive de confidențialitate, este esențial să se asigure că au fost efectuate ajustări, după caz, pentru a asigura comparabilitatea produselor în calculul dumpingului. În această privință, astfel cum s-a menționat în considerentul 61 din regulamentul provizoriu, au fost efectuate ajustări în cazul în care acest lucru a fost necesar pentru a asigura o comparație echitabilă între valoarea normală și prețul de export.
(87)
În urma notificării concluziilor finale, doi importatori au susținut că producătorul american care a cooperat acoperă exclusiv segmentul plăcilor ceramice cu preț ridicat, în timp ce producătorii-exportatori chinezi acoperă segmentul cu prețuri reduse. În scopul asigurării unei comparații juste între valoarea normală și prețul de export, acești importatori susțin că ajustările necesare în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază nu le-au fost comunicate. În acest sens, trebuie precizat că în considerentul 61 din regulamentul provizoriu sunt prezentate ajustările întreprinse pentru a se asigura o comparație echitabilă.
4.5. Marjele de dumping pentru exportatorii care au cooperat incluși în eșantion
(88)
Marjele de dumping definitive pentru producătorii care au cooperat incluși în eșantion, ținând cont de toate observațiile menționate anterior și exprimate în procente din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de plata taxei vamale, sunt următoarele:
Societatea/denumirea grupului
Marja de dumping definitivă
Shandong Yadi Co. Ltd.
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd.
67,7 %
4.6. Marjele de dumping pentru toți ceilalți producători-exportatori
(89)
Ca rezultat al modificărilor survenite în calculul marjelor de dumping astfel cum se menționează în considerentul 88, media ponderată a marjei de dumping a eșantionului, care se bazează pe marjele de dumping ale celor patru producători-exportatori care au cooperat incluși în eșantion este de 30,6 %. În acest context, se observă că pentru Heyuan Becarry Co Ltd., care nu a beneficiat nici de TEP, nici de TI, marja de dumping a fost calculată în modul descris în considerentul 88 din regulamentul provizoriu. În conformitate cu articolul 9 alineatul (6) prima teză din regulamentul de bază, această marjă de dumping a fost utilizată pentru calculul mediei ponderate a marjei de dumping a părților incluse în eșantion, aplicată exportatorilor care au cooperat și care nu au fost incluși în eșantion. În plus, deoarece societății Heyuan Becarry Co. Ltd. nu i-a fost acordat TEP și deoarece s-a constatat că deciziile sale privind vânzările la export fac obiectul unei intervenții semnificative din partea statului, taxa aplicabilă importurilor de la Heyuan Becarry Co. Ltd. are trebui să fie aceeași cu cea aplicabilă importurilor de la exportatorii care au cooperat, dar care nu au fost incluși în eșantion.
(90)
În ceea ce privește metoda de calcul a marjei de dumping pentru societatea Heyuan Becarry Co. Ltd., care, după cum s-a menționat mai sus, este un producător-exportator cooperant inclus în eșantion, dar căruia nu i-a fost acordat TI, astfel cum se menționează în considerentul 65 din regulamentul provizoriu, trimiterea din considerentul respectiv la considerentul 64 din regulamentul respectiv ar trebui să se refere, în schimb, la considerentul 62.
4.7. Marja de dumping pentru societățile care au cerut examinare individuală
(91)
Pentru societatea menționată în considerentele 51-54 care a fost examinată individual, în temeiul articolului 18 din regulamentul de bază, se aplică marja de dumping valabilă la nivel național.
4.8. Marjele de dumping pentru toți ceilalți producători-exportatori care nu au cooperat
(92)
În lipsa oricăror alte observații cu privire la calculul marjei de dumping pentru toți ceilalți producătorilor-exportatori, concluziile considerentelor 66-67 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
(93)
Având în vedere observațiile exprimate în considerentele 81-85, marja de dumping valabilă la nivel național se stabilește la 69,7 %.
4.9. Observații privind lista cu exportatorii cooperanți
(94)
În unele din observațiile primite, s-a afirmat că 13 dintre producătorii-exportatori care beneficiază de nivelul mediu ponderat al taxei provizorii în temeiul regulamentului provizoriu, incluși în anexa la acesta, au fost doar comercianți și nu producători, și prin urmare nu ar fi trebuit să fie incluși în anexă.
(95)
După o examinare suplimentară, s-a constatat că aceste afirmații ar fi corecte în cazul a cinci societăți. Aceste societăți au fost informate cu privire la intenția de a le elimina din anexa în cauză și li s-a oferit posibilitatea de a formula observații. Trei dintre aceste societăți nu au formulat alte observații, în timp ce două societăți au prezentat argumente suplimentare cu privire la acest subiect. Aceste obiecții suplimentare nu conțineau suficiente elemente de probă pentru a demonstra că aceste societăți erau, de fapt, producători-exportatori ai produsului în cauză și, prin urmare, au fost respinse. Aceste cinci societăți au fost, așadar, eliminate de pe lista societăților care beneficiază de un nivel mediu ponderat al taxei definitive.
4.10. Evenimente petrecute după PA
(96)
După notificarea constatărilor provizorii, relația dintre doi producători-exportatori cooperanți care făceau parte dintr-un grup ar fi fost întreruptă ca urmare a schimbărilor intervenite în structura acționariatului. Ca urmare, una din aceste societăți a cerut să beneficieze de o taxă individuală, independent de taxa celeilalte companii.
(97)
Din informațiile furnizate, se pare că legăturile între aceste două societăți au fost întrerupte după PA. Impactul acestei presupuse separări în structura grupului, precum și solicitarea uneia dintre societăți de a i se acorda o taxă individuală ar trebui examinate în detaliu. În acest sens, în cazul în care una sau ambele societăți solicită o reexaminare a situației lor ca urmare a acestei presupuse separări, această poate fi evaluată în timp util, în conformitate cu regulamentul de bază. În aceste condiții, cererea societății de a beneficia de o taxă individuală stabilită în cadrul prezentei anchete este respinsă.
(98)
După notificarea finală, reclamantul a afirmat că unuia dintre producătorii-exportatori afiliați menționați la considerentul 97 ar trebui să i se impună o taxă separată, calculată special pentru aceasta, pe motiv că există dovezi că acest producător-exportator a practicat dumpingul în mai mare măsură decât celălalt. În această privință, trebuie remarcat faptul că, pentru producătorii-exportatori care sunt afiliați în cursul perioadei de anchetă a unei investigații, a nu calcula media ponderată a marjei de dumping și a taxei aferente acestora ar oferi producătorului-exportator supus unei taxe mai ridicate posibilități de eludare a taxelor. Deoarece s-a constatat că cei doi producători-exportatori vizați de prezenta investigație au fost afiliați în cursul perioadei de anchetă, nu există argumente pentru stabilirea de taxe individuale pentru fiecare dintre ei. După cum se menționează în considerentul 97, în cazul în care una sau ambele societăți solicită o reexaminare a situației lor ca urmare a acestei presupuse separări, această cerere poate fi examinată în conformitate cu regulamentul de bază. În aceste condiții, cererea reclamantului este respinsă.
D. PREJUDICIUL
1. Producția și sectorul industrial din Uniune
(99)
În absența oricăror comentarii sau a unor noi constatări cu privire la producția și sectorul industrial din Uniune, concluziile din considerentele 68-70 din regulamentul provizoriu se confirmă.
1.1. Consumul la nivelul Uniunii
(100)
În absența oricăror comentarii sau a unor noi constatări privind consumul la nivelul Uniunii, concluziile din considerentele 71 și 72 din regulamentul provizoriu se confirmă.
2. Importuri din China
(101)
Una din părțile interesate a pus sub semnul întrebării analiza importurilor, susținând că atât reclamația și regulamentul provizoriu nu conțin date privind volumul importurilor și afirmând că o măsurătoare exprimată în m2 este o măsură de arie și nu de volum.
(102)
O altă parte interesată a susținut că evoluția prețului și a volumului de importuri din China reprezintă simple fluctuații comerciale normale și, prin urmare, nu ar putea constitui un indicator asupra comportamentului exportatorilor chinezi în privința dumpingului.
(103)
După notificarea finală, o parte interesată a pus la îndoială fiabilitatea statisticilor Eurostat, afirmând că prețurile efective de import din China sunt mai ridicate și, prin urmare, comparabile cu prețurile de import din alte țări terțe. În plus, s-a susținut că acest fapt ar avea un efect asupra marjelor de dumping constatate.
(104)
O altă parte interesată a afirmat că propria analiză a statisticilor Eurostat în ceea ce privește cota de piață și prețurile de import a relevat cifre ușor diferite de cele din regulamentul provizoriu și că, din acest motiv, constatările respective ar trebui modificate în consecință.
(105)
O altă parte interesată a susținut că serviciile Comisiei nu au luat în considerare creșterea prețurilor importurilor din China care a avut loc după PA, în anul 2010.
(106)
În ceea ce privește afirmația referitoare la unitatea de măsură utilizată pentru a determina volumul importurilor, termenul „volum” din articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază se referă la „cantitate”, și nu la „volumul unui spațiu tridimensional”. Pentru fiecare produs, ar trebui folosite cele mai reprezentative unități de măsură. În ceea ce privește produsul în cauză, operatorii de pe piața mondială folosesc în mod consecvent metrii pătrați (m2). Prin urmare, această unitate de măsură a fost considerată cea mai adecvată pentru scopul prezentei anchete, afirmația respectivă fiind respinsă.
(107)
În ceea ce privește evoluția prețurilor și a volumului importurilor din China, este adevărat că variațiile sunt limitate, dacă sunt considerate în cifre absolute. Importurile din China au scăzut cu 3 % în perioada analizată. Cu toate acestea, concluziile privind volumul importurilor din China trebuiau analizate în contextul unei scăderi generale a consumului pe piața Uniunii. Faptul că importurile originare din China au scăzut cu numai 3 % în această perioadă în care consumul general a scăzut cu 29 % a avut, în mod clar, un impact asupra prezenței acestor importuri pe piața Uniunii. Menținerea importurilor la un nivel stabil a permis importurilor din China să câștige o cotă de piață într-o perioadă în care alți operatori au pierdut.
(108)
În legătură cu evoluția prețurilor din China, prețurile medii la import indicate în considerentul 73 din regulamentul provizoriu au fost bazate pe statisticile Eurostat. Au fost formulate întrebări cu privire la exactitatea mediei prețurilor de import în anumite state membre, însă nu au fost confirmate modificări ale statisticilor oficiale. În orice caz, se reamintește faptul că datele Eurostat au fost utilizate numai pentru a stabili tendințele generale și că, chiar și în cazul în care prețurile de import practicate de China ar fi fost majorate, imaginea de ansamblu a prejudiciului ar rămâne același, cu marje ridicate de subcotare și vânzare la prețuri reduse. În acest context, ar trebui subliniat faptul că, pentru calculul atât al marjelor de dumping, cât și al prejudiciului nu a fost folosite datele de la Eurostat. În scopul stabilirii nivelului marjelor, au fost folosite numai date verificate provenind de la societățile vizitate. Prin urmare, chiar dacă ar fi fost constatate discrepanțe în statistici, aceasta nu ar fi avut niciun impact asupra nivelului marjelor publicate.
(109)
Afirmația conform căreia serviciile Comisiei au omis să ia în considerare datele Eurostat începând cu anul 2010 nu poate fi acceptată, deoarece cifra pentru PA a inclus primul trimestru al anului 2010. În ceea ce privește al doilea, al treilea și al patrulea trimestru din anul 2010 ar trebui remarcat faptul că aceste cifre se referă la perioada de după PA, perioadă care nu trebuia luată în considerare. Mai mult, chiar dacă aceste cifre ar fi fost luate în considerare, statisticile privind importurile demonstrează faptul că și prețurile importurilor din țările terțe a crescut, indicând că aceasta a fost tendința generală, și nu un fapt izolat specific pentru importurile din China.
3. Subcotarea prețurilor
(110)
Se reamintește că în etapa provizorie, astfel cum se subliniază în considerentul 76 din regulamentul provizoriu, subcotarea prețurilor a fost definită ca media ponderată a prețurilor de vânzare practicate de producătorii din Uniune față de clienții independenți pe piața Uniunii, ajustate la nivelul franco fabrică, comparate pentru fiecare tip de produs cu media ponderată corespunzătoare a prețurilor importurilor din China către primul client independent de pe piața Uniunii, stabilite pe o bază CIF și ajustate în mod corespunzător în ceea ce privește taxele vamale existente, costurile ulterioare importului și nivelul schimburilor comerciale.
(111)
Una din părți a afirmat că procedurile de calcul comunicate părților cu privire la calculul prețului de export nu corespundeau cu explicația dată în considerentul 76 din regulamentul provizoriu. După verificare, s-a confirmat faptul că există o eroare de text în considerentul respectiv. Într-adevăr, în etapa provizorie, ajustarea în funcție de nivelul comercial a fost făcută pentru prețurile de vânzare franco fabrică practicate de producătorii din Uniune față de clienți independenți de pe piața Uniunii și nicio ajustare a costurilor ulterioare importului nu a fost luată în calcul la stabilirea mediei prețului de export. În etapa definitivă, prețurile CIF la frontiera Uniunii practicate de producători-exportatori din țara în cauză au fost ajustate pentru a ține seama de taxele vamale existente și pentru costurile ulterioare importului (costuri pentru importul, transportul și antrepozitarea mărfurilor exigibile într-un port al Uniunii înainte de revânzarea acestora de către importatori), pe baza informațiilor furnizate de importatorii independenți care au cooperat.
(112)
O altă parte a susținut că, atunci când sunt ajustate în sensul diminuării acestora, pentru a ține seama de costurile de distribuție/comercializare, prețurile ar fi similare cu cele ale exporturilor chineze. Cu toate acestea, calculele provizorii au inclus deja aceste ajustări. Din acest motiv, această afirmație a fost nefondată și, prin urmare, respinsă.
(113)
Ancheta a dezvăluit că nivelurile subcotării se situează între 43,2 % și 55,7 %, fiind ușor diferite de la ceea ce s-a constatat în mod provizoriu (a se vedea considerentul 77 din regulamentul provizoriu). Motivul acestor diferențe rezidă în calculul unei noi valori CIF pentru producătorul-exportator menționat în considerentele 83-85 și în calculul unui preț CIF individual de export pentru producătorul-exportator Kito Group, menționat în considerentul 51.
4. Importuri din țări terțe altele decât China
(114)
În absența oricăror comentarii sau constatări privind importurile din țări terțe altele decât China, concluziile din considerentele 78-80 din regulamentul provizoriu se confirmă.
5. Situația industriei din Uniune
5.1. Indicatori macroeconomici
5.1.1. Producția, capacitatea și utilizarea capacității
(115)
În absența oricăror comentarii sau constatări privind producția, capacitatea și utilizarea capacității, concluziile din considerentele 84 și 85 din regulamentul provizoriu se confirmă.
5.1.2. Volumele vânzărilor și cota de piață
(116)
În absența oricăror comentarii sau constatări privind volumul vânzărilor și cota de piață, concluziile din considerentele 86 și 87 din regulamentul provizoriu se confirmă.
5.1.3. Ocuparea forței de muncă și productivitatea
(117)
În absența oricăror comentarii sau constatări privind ocuparea forței de muncă și productivitatea, concluziile din considerentele 88 și 89 din regulamentul provizoriu se confirmă.
5.1.4. Dimensiunea marjei de dumping
(118)
Marjele de dumping sunt prezentate considerentele 88-93. Se confirmă că toate marjele stabilite sunt net superioare nivelului de minimis. Având în vedere volumele și prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping, se confirmă că impactul marjei de dumping efective nu poate fi considerat neglijabil.
5.2. Indicatori microeconomici
5.2.1. Stocuri
(119)
Una dintre părți a contestat corectitudinea datelor furnizate în considerentele 93-95 din regulamentul provizoriu. Partea susținut că valoarea stocurilor, exprimată în procente din producție pe parcursul întregii perioade în cauză a fost considerabil mai mică decât cea specificată în tabelul 10 din regulament respectiv. Aceste calcule au fost examinate și s-a constatat că doar datele procentuale pentru 2009 și PA au fost calculate greșit, și că în aceste perioade procentul stocurilor a fost într-adevăr puțin mai mare decât cel indicat anterior. În tabelul 1 din prezentul regulament este prezentată versiunea corectă a acestui calcul.
(120)
Aceeași parte a susținut că, în cazul în care sectorul industrial din Uniune a fost obligat să-și sporească nivelul stocurilor până la șase luni de producție, după cum se menționează în considerentul 94 din regulamentul provizoriu, stocul ar reprezenta un procent de 50 % din producția totală, mai degrabă decât 59 % cum se indică în tabelul 10 din regulamentul provizoriu.
(121)
În această privință, ar trebui subliniat faptul că analizele efectuate în considerentele 93 și 94 din regulamentul provizoriu au fost complementare, însă nu identice. Prima analiză a indicat raportul, exprimat în procente, între stocurile societăților incluse în eșantion, măsurate în metri pătrați, și producția societăților incluse în eșantion, măsurată tot în metri pătrați (61 % în PA). Cea de-a doua analiză efectuată, de asemenea, pentru societățile incluse în eșantion, a arătat numărul de luni cu producție stocată în raport cu cele douăsprezece luni ale anului (50 % în PA).
(122)
O analiză mai aprofundată permite evaluarea evoluției numărului de luni cu producție stocată. În legătură cu acest aspect, în anul 2007, producătorii incluși în eșantion au ținut pe stoc în jur de cinci luni de producție (43 %), însă presiunea importurilor făcând obiectul unui dumping i-a forțat să mărească stocurile la șapte luni de producție (ceea ce corespunde la 61 % din totalul producției anuale) în timpul PA. În tabelul 1, stocurile sunt exprimate, de asemenea, sub forma numărului de luni în raport cu producția anuală.
(123)
Tabelul 1
Stocuri
2007
2008
2009
PA
Stocuri (în mii m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Indice (2007 = 100)
100
105
82
86
Stocuri ca procent din producție
43 %
49 %
56 %
61 %
Indice (2007 = 100)
100
113
130
142
Numărul de luni cu producție stocată în raport cu producția anuală
5,2
5,9
6,7
7,4
Indice (2007 = 100)
100
113
130
142
Procentul lunilor cu producție stocată (baza 12 luni)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Este, prin urmare, confirmată concluzia că evoluția stocurilor reflectă o situație prejudiciabilă.
5.2.2. Prețurile de vânzare
(125)
Una din părțile interesate, după cum cu s-a menționat deja în considerentul 20, a contestat constatările din considerentele 96-99 din regulamentul provizoriu cu privire la prețurile de vânzare ale industriei din Uniune, susținând că, la stabilirea prețurilor unitare din Uniune, Comisia nu a inclus producătorii din Polonia și Republica Cehă și că există neconcordanțe cu datele reale publicate.
(126)
Cu privire la această aserțiune a fost efectuată o simulare cu includerea prețurilor de vânzare înregistrate în Polonia, unde se produce 10 % din totalul producției sectorului din Uniune. Pentru Republica Cehă, a cărei producție reprezintă mai puțin de 3 % din totalul producției sectorului din Uniune, nu a fost efectuată nicio simulare. Simularea a arătat că, chiar dacă se iau în considerare prețurile poloneze, rezultatele finale să nu se modifică în mod semnificativ. În cele din urmă, în conformitate cu metodologia utilizată, Comisia a calculat prețurile de vânzare ale sectorului industrial din Uniune după efectuarea ajustărilor relevante pentru a obține prețurile de vânzare către primul client independent, în vederea asigurării comparabilității cu prețurile de vânzare chineze.
(127)
O parte interesată a susținut că raționamentul expus în considerentul 97 din regulamentul provizoriu, în care se precizează că sectorul industrial din Uniune a fost obligat să vândă cantități mai mici și o mai mare varietate a fost greșit, deoarece, în acest caz, se presupune că sectorul industrial al Uniunii că ar fi pierdut mult mai mult decât 2 % din cota de piață.
(128)
Trebuie observat că loturile mai mici, care se concentrează pe vânzări, nu implică în mod necesar o pierdere de cotă de piață mai mare. În primul rând, sectorul industrial din Uniune nu a eliminat complet de pe piață loturile de produs mari și uniforme, cu toate că presiunea exercitată de importurile chinezești la prețuri scăzute este deosebit de puternică în acest sector. În al doilea rând, sectorul industrial din Uniune a fost în măsură să își mențină prezența pe toată piața prin comprimarea prețurilor sale de vânzare și producerea unei game de produse mai costisitoare, fapt care a condus la scăderea rentabilității, după cum este menționat în considerentul 100 din regulamentul provizoriu. Prin urmare, faptul că sectorul industrial din Uniune nu a pierdut o cotă de piață mai mare se explică prin decizia de-și a menține prezența pe piață, în ciuda presiunii prețurilor din China.
5.2.3. Rentabilitatea, fluxul de numerar, randamentul investițiilor și salariile
(129)
Una din părți a susținut că nu există mari diferențe de rentabilitate între întreprinderile mari și cele mici. Din acest motiv, s-a afirmat că profitul mediu a trebuit să fie considerat nereprezentativ, deoarece eșantionul conținea numai datele provenite de la o întreprindere mare.
(130)
O altă parte a afirmat că marii producători din Uniune se află într-o stare financiară bună. Aceeași parte a susținut că nu a putut fi demonstrat niciun prejudiciu general, deoarece nu au existat pierderi, chiar și atunci când au fost luate în considerare și întreprinderile mici în marja de profit medie a industriei din Uniune, după cum se arată în considerentul 101 și în tabelul 12 din regulamentul provizoriu.
(131)
Trebuie remarcat faptul că, în vederea asigurării coerenței constatărilor cu reprezentativitatea eșantionării, toți indicatorii privind prejudiciul (inclusiv profitul) au fost evaluați în raport cu cota fiecărui segment în producția totală a Uniunii. Pe de altă parte, se confirmă faptul că o societate mare reflectă în mod reprezentativ situația segmentului întreprinderilor mari. Prin urmare, indicatorii globali obținuți în urma analizei societăților din eșantion sunt reprezentativi pentru situația din sectorul industrial al Uniunii în ansamblu, cererea menționată anterior fiind respinsă.
(132)
În ceea ce privește afirmația că societățile mari nu au suferit niciun prejudiciu, ar trebui remarcat faptul că, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din regulamentul de bază, analiza ar trebui efectuată în raport cu sectorul industrial din Uniune în ansamblu, și nu în raport cu anumite grupuri sau tipuri de societăți. Astfel cum s-a menționat deja în considerentul 130, faptul că nu s-au înregistrat pierderi în PA, nu înseamnă per se că nu a avut loc un prejudiciu.
5.2.4. Costul producției
(133)
O parte interesată a contestat concluzia conform căreia costul de producție al sectorului industrial al Uniunii a crescut cu 14 % drept consecință a creșterii stocurilor și a modificării structurii gamei de produse. Conform acestei părți interesate, această concluzie nu ar corespunde realității, deoarece nivelul stocurilor și structura gamei de produse nu fac parte din costul de producție.
(134)
Acest argument trebuie respins, deoarece stocurile ridicate reprezintă un cost financiar semnificativ care este inclus în analiza costurilor de producție. Pe de altă parte, modificarea repetată a structurii gamei de produse determină costuri de producție suplimentare, deoarece producătorul trebuie să revizuiască procesul de producție în mod frecvent: această operațiune poate fi costisitoare, deoarece generează timpii morți și o utilizare suboptimă a utilajelor.
6. Concluzie privind prejudiciul
(135)
O parte interesată a pus sub semnul întrebării concluziile din considerentul 107 din regulamentul provizoriu, conform cărora scăderea consumului a avut un efect negativ asupra sectorului industrial al Uniunii. Conform acestei părți interesate, nu ar putea exista niciun prejudiciu ca urmare a scăderii consumului, deoarece cota de piață generală a rămas aceeași.
(136)
Cu privire la obiecția privind stabilitatea cotei de piață a producătorilor din Uniune în ciuda scăderii consumului, trebuie precizat că cota de piață nu reprezintă singurul indicator relevant al prejudiciului. Producătorii din Uniune au reușit să-și mențină cota lor pe piața Uniunii numai în detrimentul rentabilității, care a scăzut în decursul perioadei examinate. Prin urmare, nu se poate conchide că stabilitatea cotei de piață a producătorilor din Uniune exclude prezența prejudiciului.
(137)
Având în vedere cele de mai sus, concluziile privind prejudiciul menționate în considerentele 107-111 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
(138)
Comisia a primit observații referitoare la constatările provizorii privind cauzalitatea. Aceste observații au repetat observațiile deja abordate în regulamentul provizoriu în considerentele 128-132 privind prejudiciul auto-provocat. Nu a fost prezentat niciun element de probă suplimentar care ar modifica concluziile provizorii. Din aceste motive, concluziile specificate în considerentele 135 și 136 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
1. Impactul importurilor din China
(139)
În conformitate cu articolul 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază, în etapa provizorie s-a analizat dacă importurile din produsul în cauză originare din China care fac obiectul unui dumping au cauzat sectorului industrial din UE un prejudiciu material.
(140)
Unele părți au susținut că declinul producției industriei din Uniune și al vânzărilor a fost rezultatul scăderii consumului. S-a susținut, de asemenea, că efectele importurilor din China trebuie să fi fost limitate, dat fiind că, cota de piață a Chinei a crescut cu numai 1,6 % din care cel mult 1 % ar putea fi legate de cota de piață a sectorului industrial al Uniunii.
(141)
În acest context, se reamintește faptul că ancheta a relevat o coincidență în timp între creșterea cotei de piață a importurilor din China, pe de o parte, și scăderea profiturilor sectorului indistrial din Uniune și creșterea nivelului stocurilor, pe de altă parte. În plus, nu numai creșterea cotei de piață a pus presiune asupra sectorului indistrial al Uniunii, ci și, chiar în mai mare măsură, evoluția prețurilor și nivelul ridicat de subcotare practicat de producătorii-exportatori chinezi.
(142)
După cum se menționează în considerentul 113, ancheta a relevat un nivel semnificativ de subcotare a prețurilor. Se arată, de asemenea, că sectorul industrial din Uniune și importatorii vând în mare măsură acelorași clienți, ceea ce înseamnă că sectorul industrial din Uniune este în concurență directă pentru comenzi cu importurile care fac obiectul unui dumping.
(143)
În general, aceasta demonstrează că presiunea prețurilor, și nu doar volumul importurilor, a determinat scăderea rentabilității sectorului industrial din Uniune și deteriorarea majorității indicatorilor de prejudiciu.
2. Lipsa concurenței între plăcile produse în Uniune și plăcile care fac obiectul unui dumping importate din China
(144)
Mai multe părți interesate au susținut că importurile de plăci de ceramică din China nu ar fi putut cauza un prejudiciu sectorului industrial din Uniune, deoarece acestea nu sunt comparabile. În acest context, s-a susținut că plăcile de ceramică din China răspund nevoilor pieței de produse omogene, în timp ce sectorul industrial din Uniune produce la comandă, în loturi mai mici. De asemenea, s-a susținut că sectorul industrial din China și sectorul industrial din Uniune nu sunt în concurență, datorită faptului că producția din China este axată pe segmentul de prețuri joase și medii, în timp ce producția din Uniune este axată pe segmentul de prețuri medii și ridicate. Numărul limitat de pierdere a cotei de piață deținută de sectorul industrial din Uniune a fost prezentat ca element de probă în acest sens.
(145)
Deși nu au fost furnizate dovezi substanțiale în sprijinul afirmațiilor de mai sus, s-a examinat totuși cu atenție dacă importurile din China intră cu adevărat în competiție cu plăcile produse în Uniune.
(146)
În acest context, ar trebui remarcat faptul că Comisia efectuează comparații foarte detaliate, diferențiind între sute de tipuri de plăci de ceramică. În cazul de față, ancheta a evidențiat faptul că sectorul industrial al Uniunii și exportatorii ofertează un nivel semnificativ de tipuri asemănătoare. Acest lucru indică în mod clar că produsele sectorului industrial din Uniune și importurile din China sunt în concurență în ceea ce privește tipurile de produse. Se reamintește, de asemenea, că ancheta a stabilit că sectorul industrial al Uniunii și producătorii-exportatori sunt în concurență directă, deoarece își dispută același evantai de clienți.
(147)
În ceea ce privește afirmația conform căreia plăcile de ceramică din China răspund nevoilor pieței pentru produse omogene, în timp ce sectorul industrial al Uniunii produce la comandă, în loturi mai mici, se reamintește - a se vedea considerentul 95 din regulamentul provizoriu - că tocmai presiunea exersată de importurile din China a fost cea care a forțat industria Uniunii să se orienteze spre producția de loturi de produse mai mici și mai diversificate din punct de vedere al culorii și dimensiunii. Sectorul industrial al Uniunii continuă să fie prezent în toate segmentele pieței și, spre deosebire de ceea s-a afirmat mai sus, faptul că sectorul industrial din Uniune a trebuit să se concentreze pe anumite tipuri de produse trebuie considerat drept un indicator al prezenței concurenței directe.
(148)
Având în vedere cele de mai sus, argumentul conform căruia importurile din China nu au cauzat prejudicii sectorului industrial din Uniune, deoarece acestea nu concurează produsele din Uniune, nu poate fi admis.
3. Efectele altor factori
3.1. Impactul importurilor din alte țări terțe
(149)
Unele părți au susținut argumentul potrivit căruia impactul importurilor din Turcia a trebuit să fie considerat ca fiind semnificativ. În ceea ce privește prețurile, una dintre părți a contestat concluzia conform căreia creșterea cu 19 % a prețurilor produselor din Turcia ar fi semnificativă.
(150)
Acest argument a fost analizat în considerentul 118 din regulamentul provizoriu, constatându-se că nu a apărut niciun element de probă nou de natură să invalideze concluziile la care s-a ajuns în etapa provizorie. În acest context, se confirmă că respectiva creștere de 19 % a prețurilor produselor din Turcia trebuie considerată substanțială. În plus, se reamintește, astfel cum se menționează în considerentul 41, că nu au existat niciun fel de că dovezi că importurile din această țară care fac obiectul unui dumping ar fi cauzat prejudicii sectorului industrial din Uniune și, prin urmare, acest argument nu poate fi admis.
3.2. Impactul scăderii consumului
(151)
O parte interesată a afirmat că scăderea consumului a afectat în principal Spania și Italia, unde se presupune că prejudiciul și-a făcut cel mai mult simțită prezența. Dimpotrivă, principala destinație a exporturilor din China au constituit-o statele membre din nord care nu au înregistrat o scădere a consumului și unde producătorii din Uniune ar fi fost cel mai puțin afectați. Aceeași parte a susținut, de asemenea, că, în anul 2010, industria spaniolă de plăci ceramice și-a revenit, ceea ce arată că nu există nicio legătură între exporturile chineze și cifrele privind de producția și de vânzările sectorului industrial din Uniune.
(152)
Una dintre părți a afirmat că creșterea stocurilor înregistrată de sectorul industrial din Uniune ar trebui să fie atribuită scăderii a consumului din Uniune, și nu importurilor care fac obiectul unui dumping din China.
(153)
Afirmațiile conform cărora statele membre europene din nord nu au fost afectate de scăderea consumului și că importurile din China ar fi fost direcționate numai către nordul Europei nu au fost susținute de niciun element de probă substanțial. Din contra, datele obținute de la producătorii-exportatori chinezi arată că aceste vânzări sunt distribuite uniform în Europa. În plus, Spania și Italia reprezintă împreună 28 % din aceste vânzări, cu puțin sub vânzările către Germania (32 %). Din aceste motive, afirmațiile de mai sus au fost respinse.
(154)
În ceea ce privește afirmația conform căreia creșterea stocurilor înregistrată de sectorul industrial din Uniune ar trebui atribuită unei scăderi a consumului din Uniune, Comisia reamintește argumentele menționate în considerentul 108 din regulamentul provizoriu, și anume că presiunea importurilor din China a fost foarte puternică în special în sectorul vânzărilor în loturi mari și că acest fapt a avut un impact evident asupra stocurilor producătorilor din Uniune. Creșterea nivelului stocurilor pe parcursul perioadei examinate nu poate fi explicată doar prin dificultăți în vânzarea produselor, ci și prin necesitatea de a păstra o varietate foarte mare din produsele disponibile în stoc. Concluzia privind efectul prejudiciabil al importurilor din China asupra stocurilor este, prin urmare, confirmată.
3.3. Impactul crizei economice
(155)
Mai multe părți interesate au susținut că criza economică a fost adevărata cauză a dificultăților cu care se confruntă sectorul industrial din Uniune. Acest lucru a fost demonstrat de faptul că principalele deteriorări au avut loc între 2008 și 2009 și anume în anii în care de criza s-a manifestat cel mai puternic, în timp ce tendința a fost mai puțin puternică în perioada următoare. A fost subliniat, de asemenea, faptul că perioada de referință a inclus maximul și minimul unui ciclu, punctul de maxim putând fi explicat prin perioada de succes înregistrată de sectorul construcțiilor, iar punctul de minim de criza financiară și de scăderea la exporturilor ca urmare a construirii unor noi unități de producție în țările din lumea a treia.
(156)
După comunicarea constatărilor finale, o parte interesată a susținut că deteriorarea unei serii de indicatori de prejudiciu a fost cauzată de criza economică, mai curând decât de importurile care fac obiectul unui dumping. Conform opiniei părții respective, efectul recesiunii a constat în creșterea cererii de produse în vrac de volum mare la prețuri scăzute. Drept rezultat, sectorul industrial din Uniune a trebuit să se concentreze mai mult asupra producției de plăci de ceramică pentru comenzi mari, un segment de piață în care chinezii erau deja activi, rezultatul constând într-o creștere a nivelului stocurilor. În plus, recesiunea se pare că a generat în Uniunea Europeană un fenomen inflaționist mai puternic în comparație cu China, provocând o creștere a costurilor de producție ale producătorilor din Uniune, fapt care ar fi determinat sectorul industrial din Uniune să vândă la prețuri inferioare costului de producție.
(157)
O altă parte a afirmat că profitul industriei din Uniune a crescut în mod semnificativ în cursul ultimului trimestru al PA și că acest fapt a arătat că industria din Uniune și-a revenit după criza economică. Această parte a solicitat ca profitul realizat în PA să fie defalcat trimestrial, fapt susceptibil să pună în evidență o rentabilitate mult mai mare către sfârșitul perioadei de anchetă.
(158)
Faptul că încetinirea creșterii economice a avut un efect asupra performanței sectorului industrial din Uniune a fost deja recunoscut în considerentul 120 din regulamentul de instituire a unor măsuri provizorii. În acest context, ar trebui reamintit faptul că norma juridică relevantă stipulează că, pentru ca legătura de cauzalitate să fie stabilită, importurile care fac obiectul unui dumping trebuie să fi cauzat un prejudiciu important industriei din Uniune. Cu toate acestea, importurile care fac obiectul unui dumping nu trebuie să fi fost singura cauză a prejudiciului.
(159)
În plus, ancheta a arătat că tendința de creștere a exporturilor chineze ar putea continua în ciuda crizei economice. China a fost într-adevăr singurul actor de pe piață care a fost în măsură să își mențină cota de piață, în situația economică dificilă.
(160)
Pentru schimbările structurale ale cererii din Uniune, menționate în considerentul 156, nu a fost prezentat niciun element de probă pentru a susține această afirmație. Din contra, se reamintește faptul că, după cum se explică în considerentul 106 din regulamentul provizoriu, ancheta a dezvăluit că sectorul industrial din Uniune a trebuit să își modifice gama de produse prin furnizarea unei varietăți mai largi de produse în termen de tipuri, culori și dimensiuni și au trebuit să-și mărească stocurile pentru a putea reacționa prompt la comenzi foarte specifice. Prin urmare, această aserțiune a fost respinsă.
(161)
În privința impactului inflației asupra costurilor de producție, se observă că rata inflației din Uniune nu a fost, în medie, mai ridicată decât în China, în cursul perioadei de referință și că, prin urmare, inflația nu poate servi drept explicație a dificultăților întâmpinate de producătorii din Uniune de a vinde la prețuri durabile. Dat fiind nivelul de subcotare, nu poate trage concluzia că sectorul industrial din Uniune a exercitat o presiune în sensul diminuării prețurilor importurilor din China. Având în vedere acest lucru, afirmațiile acestei părți interesate au fost respinse.
(162)
Pe de altă parte, în ceea ce privește situația sectorului industrial din Uniune, se reamintește faptul că regulamentul provizoriu (considerentul 126) a arătat că politica agresivă de prețuri practicată de exportatorii chinezi a afectat rentabilitatea sectorului industrial din Uniune pe parcursul perioadei examinate încă dinaintea începerii declinului economiei mondiale. Acest lucru arată că, chiar și în absența crizei, presiunea importurilor din China la prețuri reduse a fost prin ea însăși suficientă pentru a putea cauza un prejudiciu important industriei din Uniune.
(163)
Acest fapt, dacă este luat în considerare împreună cu prețurile de dumping, întărește concluzia că legătura de cauzalitate dintre exporturile chineze și prejudiciul suferit de sectorul industrial din Uniune nu este întreruptă de declinul economic.
(164)
În legătură cu solicitarea ca profitul din cursul PA să fie defalcat trimestrial, această cerere nu a fost considerată relevantă pentru ancheta actuală, deoarece, chiar și în cazul în care o astfel de ameliorare pronunțată a profitului ar fi avut loc, aceasta ar trebui comparată cu ținta de profit de 3,9 %.
3.4. Impactul eșecului restructurării sectorului industrial din Uniune
(165)
O parte interesată a susținut că prejudiciul suferit de producătorii din Uniune ar trebui pus pe seama eșecului acestora de a se restructura, în condițiile în care scăderea pieții cu 29 % a fost întâmpinată cu o reducere de numai cu 7 % a capacității de producție și cu o reducere de numai 16 % a personalului.
(166)
În acest sector, dezactivarea unei capacități de producție este un proces dificil, deoarece reactivarea capacității de producție în cazul unei eventuale redresări a pieței este extrem de costisitoare pentru producători. Reducerea gradului de ocupare a forței de muncă înregistrată în perioada examinată a fost de același ordin de mărime cu reducerea pieței. Variația ocupării forței de muncă nu trebuie să corespundă perfect cu variația producției, deoarece nu toate locurile de muncă sunt direct legate de producția efectivă. În concluzie, faptul că dezafectarea capacității de producție și a forței de muncă în sectorul industrial nu corespunde exact cu reducerea pieții nu constituie o dovadă a eșecului restructurării. Contrar celor afirmate și având în vedere structura sectorului industrial, o reducere a capacității de producție de 7 % și o reducere de personal de 16 % trebuie, prin urmare, considerate ca fiind semnificative.
3.5. Efectul performanțelor sectorului industrial din Uniune asupra piețelor de export
(167)
O parte interesată a susținut că prețurile ridicate și nu efectul exporturilor chinezești au cauzat scăderea vânzărilor la export ale sectorului industrial din Uniune.
(168)
În ceea ce privește această afirmație, se reamintește faptul că performanțele la export ale sectorului industrial din Uniune s-au refăcut după criza economică. Prin urmare, argumentul potrivit căruia rezultatele la export ar fi putut avea un impact negativ semnificativ asupra rezultatelor sectorului industrial din Uniune nu poate fi acceptat.
4. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(169)
Niciunul dintre argumentele prezentate de către părțile interesate nu demonstrează că impactul altor factori, în afară de importurile din China care fac obiectul unui dumping, este susceptibil să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectului unui dumping și prejudiciul constatat. Prin urmare, constatările privind legătura de cauzalitate din regulamentul provizoriu se confirmă.
F. INTERESUL UNIUNII
(170)
Având în vedere observațiile părților, Comisia a efectuat o analiză suplimentară a tuturor argumentelor referitoare la interesul Uniunii. Au fost examinate toate elementele și constatările regulamentului provizoriu s-au confirmat.
1. Interesul sectorului industrial din Uniune
(171)
În absența oricăror observații referitoare la interesul sectorului industrial din Uniune, concluziile prevăzute în considerentele 137-141 din regulamentul provizoriu se confirmă.
2. Interesul importatorilor
(172)
Una dintre părți a afirmat că instituirea măsurilor amenință existența economică a importatorilor, deoarece aceștia ar putea să treacă asupra clienților lor numai o parte din costurile suplimentare legate de taxele vamale.
(173)
În urma notificării finale, două părți s-au opus concluziei că importatorii pot să schimbe cu ușurință produsele chinezești cu alte surse de aprovizionare, în special deoarece calitatea și prețurile practicate nu sunt comparabile.
(174)
În ceea ce privește această afirmație, se reamintește faptul că o mare parte a importurilor nu este afectată de taxe, deoarece importurile nu sunt originare din China. Caracteristicile produsului, care este produs în întreaga lume în calități comparabile, indică faptul că aceste produse sunt interschimbabile și că, prin urmare, este disponibilă o serie de surse alternative, în ciuda afirmațiilor făcute. Chiar și în cazul importatorilor dependenți de importurile din China, pentru care ancheta a stabilit că fac obiectul unui dumping și că sunt vândute la prețuri semnificativ mai joase decât cele ale produselor originare din Uniunea Europeană, ancheta a stabilit că importatorii respectivi pot aplica la prețurile lor de vânzare adaosuri comerciale de peste 30 %. Acest fapt, precum și faptul dovedit că importatorii au realizat profituri de circa 5 %, precum și posibilitatea acestora de a transfera cel puțin o parte din creșterea potențială a costurilor asupra clienților lor, sugerează că aceștia sunt în măsură facă față impactului măsurilor.
(175)
În plus, astfel cum s-a concluzionat în considerentul 144 din regulamentul provizoriu, instituirea măsurilor nu i-ar împiedica pe importatorii din Uniune să-și sporească cota importurilor de produse din alte surse care nu practică dumpingul, surse care le stau la dispoziție atât în UE, cât și în alte țări terțe.
(176)
Un importator a susținut că, pentru un anumit tip de produs, prețurile chinezești ar fi, în prezent, mai mari decât cele ale sectorului industrial al Uniunii și că, prin urmare măsurile, nu ar permite exportul acestui tip specific în viitor.
(177)
Această aserțiune nu a fost susținută prin niciun element de probă. În plus, conform informațiilor disponibile, acest tip de produs reprezintă doar o proporție minoră a pieței și, prin urmare, situația ofertei pe piața Uniunii nu ar fi afectată în mod semnificativ. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
3. Interesul utilizatorilor
(178)
Unele părți interesate au afirmat că impactul asupra utilizatorilor ar fi semnificativ. S-a susținut în special că chiar și o creștere minimă a prețului de 32,3 % va împiedica clienții să facă achiziții de calitate. De asemenea, s-a susținut că, în timp ce poate fi adevărat că impactul asupra magazinelor de materiale de construcții mari, cu activități diversificate mari ar putea fi limitat, micile magazine specializate ar fi afectate în mod semnificativ.
(179)
În ceea ce privește impactul asupra utilizatorilor finali, Comisia confirmă concluzia provizorie din regulamentul Comisiei de instituire a taxelor provizorii, în temeiul considerentelor 152 și 153, și anume că efectul asupra prețurilor va fi limitat.
(180)
Sectorul construcțiilor, unul dintre clienții cei mai mari ai producătorilor de plăci ceramice, a decis să nu coopereze la anchetă. După instituirea măsurilor provizorii, Federația Industriei Europene a Construcțiilor - FIEC a fost, de asemenea, invitată să furnizeze statistici în care să arate în ce măsură ar fi afectată de instituirea măsurilor, dacă este cazul. FIEC a confirmat faptul că, deși nu există nicio informație direct disponibilă, costul impactului măsurilor asupra ansamblului activităților lor este foarte redus. Federația a explicat, de asemenea, că interesul scăzut al membrilor săi ar trebui interpretat ca un sprijin pentru propunerea Comisiei.
(181)
În cele din urmă, referitor la micile magazine specializate, Comisia nu a putut obține nicio dată concludentă care să confirme amploarea și gradul de impact al măsurii antidumping. Independent de situația importatorilor, ar trebui reamintit faptul că plăcile ceramice sunt produse în Uniunea Europeană și în multe țări terțe care nu practică dumpingul; prin urmare, un risc major de penurie în aprovizionarea magazinelor de vânzare cu amănuntul poate fi exclus.
4. Interesul consumatorilor finali
(182)
Eforturile au fost orientate spre obținerea unei evaluări a impactului mai detaliate din partea consumatorilor. Ancheta a arătat că impactul este probabil să fie limitat.
(183)
În primul rând, valoarea absolută a măsurilor se calculează asupra prețurilor de import, prin urmare pe o bază mult mai restrânsă decât cea a prețului final de vânzare cu amănuntul a produsului în cauză. Această valoare poate fi atenuată în diversele etape (importatori, angrosiști și detailiști) înainte de a ajunge la consumatorul final. Și chiar dacă importatorii și revânzătorii ar transfera întreaga povară taxei asupra clienților, se reamintește că există o mare ofertă de produse de pe piață care nu fac obiectul măsurilor, produse atât de către producători din Uniune, cât și de către producători din țări terțe.
(184)
Comisia a calculat impactul taxelor antidumping asupra prețurilor pentru consumatori prin evaluarea sumei totale a taxelor care trebuie plătite, în funcție de valoarea reală a importurilor din China, și a alocat această sumă direct consumatorilor, presupunând că importatorii, angrosiști și detailiști vor trece toate costurile suplimentare asupra consumatorilor finali. Impactul costurilor astfel calculat este semnificativ mai mic decât 0,5 EUR/m2. Se reamintește că regulamentul provizoriu a concluzionat că media consumului anual de produs al unui consumator este de aproximativ 2,2 m2 per persoană din Uniune. Având în vedere impactul scăzut al taxei per metru pătrat, creșterea costurilor va fi, prin urmare, probabil limitată chiar și în cazul în care consumatorul a achiziționat o cantitate importantă a produsului în cauză pentru lucrări de construcții sau de renovare.
5. Concluzie privind interesul Uniunii
(185)
Se poate estima că efectele impunerii măsurilor sprijină industria din Uniune, cu efecte pozitive consecutive asupra condițiilor de concurență pe piața Uniunii și cu diminuarea pericolului de închidere a societăților și de reducere a locurilor de muncă.
(186)
În plus, instituirea măsurilor ar trebui să aibă un impact limitat asupra utilizatorilor/importatorilor, care ar fi în măsură să se aprovizioneze de la numeroși furnizori din piața Uniunii și din alte țări terțe.
(187)
Având în vedere cele menționate anterior, nu se poate concluziona că instituirea de măsuri ar fi împotriva interesului Uniunii.
G. MĂSURI DEFINITIVE
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
1.1. Informarea părților
(188)
Două părți interesate au susținut că Comisia ar fi trebuit să facă publică marja de subcotare din regulamentul provizoriu, iar una din acest părți a susținut că omisiunea de a face publice aceste date a însemnat că părțile interesate nu au fost în măsură să evalueze dacă regula taxei celei mai reduse a fost aplicată în mod corect.
(189)
Ca răspuns la obiecțiile de mai sus, marjele provizorii se publică după cum urmează:
Societatea
Marja de prejudiciu
Group Wonderful
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
73,9 %
Toți ceilalți producători cooperanți
66,0 %
Marja reziduală
95,8 %
1.2. Marja de prejudiciu
(190)
Una din părți a afirmat că Comisia a utilizat o abordare inconsecventă pentru determinarea prejudiciului și ar fi trebuit să-și bazeze concluziile sale pe datele medii ponderate ale întregului sector industrial.
(191)
În ceea ce privește această afirmație, se observă că concluziile privind nivelul de eliminare a prejudiciului se bazează pe date verificate specifice societăților care au fost considerate drept baza cea mai fiabilă pentru a lua în considerare toate faptele relevante pentru comparație. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
(192)
Având în vedere concluziile la care s-a ajuns în ceea ce privește dumpingul, prejudiciul rezultat, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui instituite măsuri pentru a împiedica agravarea prejudiciului cauzat sectorului industrial al Uniunii de importurile din China care fac obiectul unui dumping.
(193)
Pentru a determina nivelul acestor taxe, s-a ținut seama de marjele de dumping constatate și de valoarea taxei necesare pentru eliminarea prejudiciului suferit de industria din Uniune.
(194)
În consecință, s-a considerat oportun să se calculeze marja de subcotare pe baza prețurilor identificate din datele prezentate de producătorii din Uniune și de exportatorii chinezi.
(195)
La calculul valorii taxei anti-dumping necesare pentru a înlătura efectele dumpingului prejudiciabil, s-a considerat că taxele ar trebui calculate pentru a permite sectorului industrial din Uniune să își acopere costurile de producție și să obțină un profit rezonabil. S-a considerat că acest profit rezonabil, înainte de impozitare, trebuie să fie cel obținut de un sector industrial de acest tip din vânzările produsului similar în Uniune, în condiții normale de concurență, și anume în absența importurilor care fac obiectul unui dumping. Acest profit a fost evaluat prin comparație cu rentabilitatea de 3,9 % pe care sectorul industrial din Uniune a realizat-o în anul 2007, astfel cum se prezintă în detaliu în tabelul 12 din regulamentul provizoriu.
(196)
Marjele de prejudiciu stabilite sunt următoarele:
Societatea
Marja de prejudiciu
Group Wonderful
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
58,6 %
Toți ceilalți producători cooperanți
65,0 %
Marja reziduală
82,3 %
(197)
Se observă faptul că marja de prejudiciu pentru „toți ceilalți producători cooperanți” a fost determinată fără a folosi date provenind de la Kito Group, deoarece Kito Group nu a făcut parte din eșantion și, pentru a fi în concordanță cu modul în care marja de dumping este calculată pentru „toți ceilalți producători cooperanți” [a se vedea articolul 9 alineatul (6) prima teză din regulamentul de bază]. Pentru Kito Group, în vederea aplicării articolului 18 din regulamentul de bază astfel cum se menționează la considerentul 54, se va aplica marja de prejudiciu reziduală.
(198)
Trebuie remarcat de asemenea că marjele de subcotare sunt mai mari decât marjele de dumping stabilite în considerentele 88-93 și, din acest motiv, în conformitate cu regula taxei mai mici, marja de dumping ar trebui să reprezinte baza de stabilire a nivelului taxei.
(199)
În vederea asigurării tratamentului egal între orice noi producători-exportatori și societățile cooperante neincluse în eșantion, enumerate în anexa I la prezentul regulament, ar trebui să se prevadă ca media ponderată a taxei instituite asupra acestora din urmă să se aplice oricăror noi producători care nu ar fi, în mod normal, îndreptățiți la o reexaminare, în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din regulamentul de bază. Articolul 11 alineatul (4) nu se aplică în cazul în care s-a folosit eșantionarea.
2. Declarația vamală
(200)
Statisticile produsului în cauză sunt în mod frecvent exprimate în metri pătrați. Cu toate acestea, nu există nicio unitate de măsură suplimentară pentru produsul în cauză precizată în Nomenclatura combinată prevăzută în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (6). Prin urmare, se consideră necesar pentru importuri să se asigure introducerea în declarația de punere în liberă circulație nu doar a masei, în kg sau tone, ci și a numărului de metri pătrați ai produsului în cauză.
3. Perceperea definitivă a taxei provizorii
(201)
Ținându-se cont de mărimea marjelor de dumping stabilite și de nivelul de prejudiciu cauzat sectorului industrial din UE, se consideră necesar ca sumele depuse cu titlu de taxă antidumping provizorie, stabilită prin regulamentul provizoriu, să se perceapă în mod definitiv.
(202)
În cazul în care taxele definitive sunt superioare taxelor provizorii, numai sumele depuse cu titlu de taxe provizorii ar trebui să fie percepute definitiv, în timp ce sumele depuse peste nivelul taxei antidumping definitive sunt returnate.
4. Forma măsurilor
(203)
Una din părțile interesate a sugerat că măsurile să se aplice sub forma unui preț minim la import („PMI”), în loc de taxe ad valorem. Cu toate acestea, un PMI nu este adecvat pentru produsul în cauză, deoarece acesta prezintă o multitudine de tipuri de produs, ale căror prețuri variază semnificativ, existând astfel un risc semnificativ de compensare încrucișată. În plus, este de așteptat ca tipurile de produs să evolueze în continuare în ceea ce privește design-ul și finisajele, în acest caz prețul minim de import nemaioferind o bază adecvată pentru nivelul taxei. Prin urmare, cererea de a impune măsuri sub forma prețului minim de import este respinsă.
(204)
O altă parte a solicitat ca măsurile să ia forma unor contingente de import. Cu toate acestea, contingentele de import nu sunt nici în conformitate cu regulamentul de bază, nici cu normele convenite la nivel internațional. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de plăci și dale din ceramică smălțuite sau nesmălțuite pentru pavaj sau pentru acoperit pereții și de plăcuțe din ceramică smălțuite sau nesmălțuite pentru mozaicuri și articole similare, chiar pe un suport, încadrate în prezent la codurile NC 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 și 6908 90 99, originare din Republica Populară Chineză.
(2) Se stabilește după cum urmează nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsele descrise la alineatul (1) și fabricate de următoarele societăți:
Societatea
Taxa
Cod adițional TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd.; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd.; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd.; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd.
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd.
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
36,5 %
B010
Societățile enumerate în anexa I
30,6 %
Toate celelalte societăți
69,7 %
B999
(3) Aplicarea nivelurilor individuale ale taxelor specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea la autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valide, care îndeplinește cerințele stabilite în anexa II. În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică taxa aplicabilă tuturor celorlalte societăți.
(4) Cu excepția cazurilor în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Sumele depuse cu titlu de taxe antidumping provizorii, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 258/2011 al Comisiei de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de plăci ceramice originare din Republica Populară Chineză care se încadrează în prezent la codurile NC 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 și 6908 90 99, originare din Republica Populară Chineză, se percep cu titlu definitiv. Sumele constituite în plus față de valoarea taxelor antidumping definitive se returnează.
Articolul 3
În cazul în care niciun producător din Republica Populară Chineză nu prezintă Comisiei probe suficiente că nu a exportat mărfurile descrise la articolul 1 alineatul (1) originare din Republica Populară Chineză în cursul perioadei de anchetă (1 aprilie 2009-31 martie 2010), că nu este afiliat niciunui exportator sau producător supus măsurilor instituite prin prezentul regulament și că fie a exportat efectiv mărfurile în cauză, fie îi incumbă o obligație contractuală irevocabilă de a exporta o cantitate semnificativă în Uniune după încheierea perioadei de anchetă, Consiliul, hotărând cu majoritate simplă la propunerea Comisiei, după consultarea comitetului consultativ, poate modifica articolul 1 alineatul (2) în scopul de a aplica producătorului respectiv taxa aplicabilă producătorilor care au cooperat și care nu au fost incluși în eșantion, și anume de 30,6 %.
Articolul 4
În cazul în care se prezintă o declarație de punere în liberă circulație privind produsele menționate la articolul 1, numărul de metri pătrați ai produselor importate se înscrie în câmpul relevant al respectivei declarații.
Articolul 5
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 septembrie 2011.