ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. listopadu 2010
o státní podpoře C 1/10 - Belgie týkající se podpory na pokrytí nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu
(oznámeno pod číslem K(2010) 7263)
(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)
(2010/789/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly připomínky (3),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Komise rozhodla na základě stížnosti předložené dne 23. dubna 2007, že zahájí vyšetřovací řízení v souvislosti s tvrzeními, že Belgie udělila státní podpory na pokrytí nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu.
(2)
Dne 2. července 2007 Komise zaslala belgickým orgánům dopis s žádostí o poskytnutí informací o sporném opatření. Belgické orgány poskytly informace dopisem ze dne 27. července 2007, zaevidovaným dne 3. srpna 2007. Na žádost příslušných belgických orgánů se dne 21. srpna 2007 konalo technické zasedání. V návaznosti na toto zasedání poskytly belgické orgány dne 4. října 2007 k předmětnému případu doplňující informace.
(3)
Dopisem ze dne 10. září 2007 útvary Komise Belgii informovaly, že tento režim podpor byl zapsán do seznamu neoznámených podpor pod číslem NN 56/2007, jelikož část finančních prostředků již zjevně byla vyplacena.
(4)
Na žádost příslušných belgických orgánů se dne 12. října 2007 konalo druhé technické zasedání.
(5)
Dopisem ze dne 25. října 2007 útvary Komise vyzvaly belgické orgány k poskytnutí podrobnějších informací. Vzhledem k tomu, že útvary Komise neobdržely ve stanovené lhůtě žádnou odpověď, zaslaly dne 21. prosince 2007 belgickým orgánům upomínku, ve které jim pro zaslání odpovědi poskytly novou lhůtu.
(6)
Poté, co útvary Komise neobdržely ve stanovené lhůtě žádnou odpověď na první upomínku, zaslaly dne 4. června 2008 belgickým orgánům novou upomínku s upozorněním, že v případě nedodržení nové lhůty pro zaslání odpovědi stanovené na čtyři týdny může Komise vydat příkaz k poskytnutí informací podle čl. 10 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (4). Tato lhůta vypršela dne 4. července 2008. Komise proto dne 1. října 2008 přijala rozhodnutí, kterým belgické orgány vyzvala, aby požadované informace poskytly. V uvedeném rozhodnutí Komise požádala belgické orgány, aby jí mimo jiné předložily informační listy stanovené nařízením Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (5), za účelem posouzení podpor poskytnutých po 31. lednu 2007.
(7)
Belgické orgány konečně odpověděly dopisem ze dne 27. listopadu 2008 a dne 5. prosince 2008 zaslaly doplňující informace. Informační listy požadované rozhodnutím Komise ze dne 1. října 2008 však neposkytly.
(8)
Dne 27. ledna 2009 Komise zaslala belgickým orgánům žádost o poskytnutí dodatečných informací. Belgické orgány odpověděly na tuto žádost dopisem ze dne 16. března 2009, zaevidovaným dne 19. března 2009.
(9)
Dopisem ze dne 14. ledna 2010 Komise informovala Belgii o svém rozhodnutí zahájit proti oznámené podpoře řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 15. července 2010. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k předmětnému opatření podaly připomínky. Žádná třetí zúčastněná strana připomínky nepodala.
(10)
Dopisem ze dne 19. února 2010 belgické orgány požádaly o prodloužení lhůty pro zaslání odpovědi, kterou stanovila Komise v dopise ze dne 14. ledna 2010, o další měsíc. Dopisem ze dne 5. března 2010 Komise žádosti o poskytnutí dodatečné jednoměsíční lhůty pro zaslání odpovědi vyhověla. V dopise ze dne 12. března 2010 belgické orgány reagovaly na rozhodnutí o zahájení řízení.
II. SOUVISLOSTI
II.1. Rozhodnutí Komise - věc č. NN 48/2003
(11)
V průběhu šetření Komise se jednoznačně ukázalo, že stížnost se týká provádění režimu podpor schváleného Komisí dne 26. listopadu 2003 ve věci státní podpory č. NN 48/2003 (ex N 157/2003) s názvem „Správa odklizení a neškodného odstranění uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu“. Tento případ se týkal režimu oznámeného belgickými orgány, v jehož rámci belgický stát poskytoval podporu zemědělským podnikům formou dotovaných služeb, která pokrývala veškeré náklady na odklizení, uchování, zpracování a neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat.
(12)
Aby mohlo být přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky a s ohledem na pokyny Společenství týkající se státní podpory na testy TSE, uhynulá zvířata a odpady z jatek (dále jen „pokyny TSE“) (6), které měly bezprostředně, tj. dne 1. ledna 2004, vstoupit v platnost, se belgické orgány zavázaly, že provedou v režimu určité úpravy. Tyto úpravy byly nezbytné pro dodržení podmínek uvedených v pokynech TSE, a zejména odstavce 29 těchto pokynů. Tento odstavec stanoví, že členské státy mohou poskytnout státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení uhynulých hospodářských zvířat a 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů. Oznámený belgický režim nebyl s tímto ustanovením v souladu, neboť stanovil, že je možno poskytnout podporu ve výši 100 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů.
(13)
Vzhledem ke skutečnostem uvedeným v 11. a 12. bodě odůvodnění se belgické orgány zavázaly upravit svůj režim podpor (viz 33. a 34. bod odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci č. NN 48/2003) takovým způsobem, aby od 1. ledna 2004 byly podpory určené na uhrazení nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů vypláceny maximálně do výše 75 %, a nikoli 100 %. Belgické orgány se rovněž zavázaly zaslat Komisi nejpozději do poloviny prosince 2003 důkazy o tom, že v režimu podpor byly provedeny nezbytné změny.
(14)
Na základě těchto závazků Komise uvedený režim schválila na dobu pěti let počínaje dnem 31. ledna 2002. Toto období tudíž skončilo dnem 31. ledna 2007.
II.2. Stížnost
(15)
Dne 23. dubna 2007 obdržela Komise stížnost, v níž se tvrdí, že belgické orgány porušují pokyny TSE tím, že nadále poskytují podporu až do výše 100 % nákladů, a to jak na odklizení uhynulých hospodářských zvířat, tak na neškodné odstranění kadáverů.
III. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(16)
Předmětný režim podpor se týká regionálního opatření na pokrytí veškerých nákladů na služby spojené s odklizením, přepravou, uchováním, zpracováním a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu.
(17)
Organizace a řízení likvidace kadáverů ze zmíněných podniků byly prováděny formou veřejné zakázky na služby přidělované regionálními orgány. Na základě veřejného nabídkového řízení, které bylo vyhlášeno na úrovni Evropské unie formou oznámení veřejné zakázky na služby (7), byla tato zakázka přidělena dne 31. ledna 2002 společnosti S.A. RENDAC-UDES. Dotčená smlouva byla rozdělena do tří samostatných částí odpovídajících jednotlivým službám, které měly být poskytovány:
-
sběr kadáverů uhynulých zvířat v zemědělských podnicích a jejich svoz do zpracovatelského závodu, pokud možno s využitím sběrného střediska nebo meziskladu,
-
zpracování zvířecích kadáverů, jejichž veškeré části se považují za specifikovaný rizikový materiál, a přeprava odpadu ze zpracovatelského závodu do spaloven a
-
úplné zničení odpadu vzniklého při zpracování v zařízeních určených k tomuto účelu.
(18)
Společnost S.A. RENDAC-UDES byla jediným subjektem, který podal nabídku v rámci tohoto nabídkového řízení, a to pro všechny tři části. Zakázka byla tedy přidělena této společnosti dne 31. ledna 2002 na dobu pěti let. Podle informací belgických orgánů byla platnost smlouvy prodloužena nejméně čtyřikrát: do 31. prosince 2007, do 31. prosince 2008, do 30. června 2009 a naposledy až do budoucího provedení nové veřejné zakázky, která by podle belgických orgánů měla být přidělena ve třetím čtvrtletí roku 2010.
(19)
Dotčený režim podpor stanoví poskytnutí podpory zemědělcům. Belgické orgány potvrdily, že ačkoliv byla podpora na náklady na služby poskytované zemědělcům přidělena přímo společnosti S.A. RENDAC-UDEC jakožto poskytovateli služeb, byla vlastně poskytována zemědělcům na pokrytí veškerých nákladů na různé činnosti spojené se sběrem, přepravou, uchováním, zpracováním a odstraněním, které by museli hradit sami, pokud by režim podpor neexistoval. Belgické orgány rovněž uvedly, že částky vyplacené přímo společnosti S.A. RENDAC-UDES za služby poskytnuté zemědělcům odpovídaly naprosto a výlučně tržním cenám poskytnutých služeb.
(20)
Valonský úřad pro odpady při regionálním ministerstvu životního prostředí byl pověřen platbami faktur společnosti S.A. RENDAC-UDES, které byly vystavovány částečně na základě paušálu a částečně na základě tabulkových cen.
(21)
V rámci přezkumu ve věci č. NN 48/2003 belgické orgány potvrdily, že režim se vztahuje pouze na uhynulá zvířata ze zemědělských podniků ve valonském regionu. Nevztahuje se na zvířecí kadávery z trhů s dobytkem a jatek.
IV. ROZHODNUTÍ KOMISE ZE DNE 13. LEDNA 2010
(22)
Ve svém rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení ze dne 13. ledna 2010 Komise vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti tohoto režimu podpory s pravidly pro státní podpory Evropské unie. Komise konkrétně dospěla k závěru, že opatření dotčeného režimu podpor na pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů mohou být považována za neslučitelná s vnitřním trhem na základě pokynů TSE a pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (dále jen „pokyny na období 2007-2013“) (8).
(23)
Kromě toho s ohledem na skutečnost, že Komise schválila režim podpor pro období do 31. ledna 2007 na základě závazků belgických orgánů, které měly upravit režim tak, aby počínaje dnem 1. ledna 2004 vyhovoval podmínkám pokynů TSE, a vzhledem k tomu, že tyto závazky nebyly uvedenými orgány splněny, Komise dospěla k závěru, že v případě podpory na pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů se jedná o zneužití podpory.
(24)
Proto v souladu s čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 659/1999 a ve spojení s článkem 16 téhož nařízení, který se týká zneužití podpory, se Komise rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení a vyzvala Belgii, aby předložila své připomínky.
V. PŘIPOMÍNKY BELGIE
(25)
Ve své odpovědi ze dne 12. března 2010 Belgie informovala Komisi, že hodlá přijmout nezbytná opatření za účelem zadání nové veřejné zakázky na služby. Podle belgických orgánů měly být zvláštní zadávací podmínky, kterými se má nová veřejná zakázka na služby řídit, dokončeny nejpozději do 15. dubna 2010 a veřejná zakázka měla být zadána do třetího čtvrtletí roku 2010. Mezitím belgické orgány informovaly, že smlouva o veřejné zakázce na služby uzavřená dne 31. ledna 2002 byla prodloužena dodatkem za stejných podmínek, které platily v době přidělení zakázky dne 31. ledna 2002.
(26)
Kromě toho belgické orgány prohlásily, že i) valonský region požádá o uplatnění zásady de minimis, aby uvedl do souladu s předpisy postavení zemědělců v období od 1. ledna 2004 do 30. června 2008, a že ii) v maximální lhůtě tří měsíců vybere od jednotlivých zemědělců částku odpovídající 25 % nákladů na zpracování a neškodné odstranění uhynulých zvířat za období od 1. července 2008 do dne, kdy příští veřejná zakázka vstoupí v platnost.
(27)
Belgické orgány v neposlední řadě informovaly Komisi, že na základě nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví (9) budou vyžadovat navrácení částek podpor de minimis přesahujících úroveň 3 000 EUR za období 3 let. Belgické orgány rovněž uvedly, že maximální způsobilou částku 3 000 EUR údajně překročilo 58 zemědělců.
VI. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
VI.1. Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(28)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě členským státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(29)
Pokud jde o podporu pro zemědělce, jsou tyto podmínky jsou v předmětném případě splněny. Předmětná podpora je poskytována veřejnými orgány valonského regionu a zvýhodňuje zemědělce valonského regionu tím, že je zbavuje nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním kadáverů, které by měli za normálních okolností nést.
(30)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie samotná skutečnost, že konkurenceschopnost určitého podniku by byla posílena vůči soutěžícím podnikům získáním hospodářské výhody, kterou by jinak při svém běžném podnikání nezískal, poukazuje na riziko narušení hospodářské soutěže (10).
(31)
Podpora poskytnutá nějakému podniku může negativně ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud podnik působí na trhu, který je otevřen obchodu v rámci Evropské unie (11). V dotčeném odvětví existuje rozsáhlý obchodní styk v rámci Evropské unie. Toto opatření proto může obchod mezi členskými státy ovlivnit.
(32)
Z výše uvedeného jasně vyplývá, že podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU jsou splněny, s výjimkou podpor, které spadají do oblasti právních předpisů týkajících se podpor de minimis.
VI.1.1 Právní předpisy týkající se podpor de minimis
(33)
Belgické orgány několikrát opakovaně tvrdily, že uplatňovaly pravidla de minimis platná pro zemědělské odvětví. Příslušnými právními předpisy platnými v době poskytnutí podpory jsou nařízení (ES) č. 1860/2004 a nařízení Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (12), kterým bylo nařízení (ES) č. 1860/2004 zrušeno.
(34)
Podpory, které splňují podmínky pro uplatnění nařízení (ES) č. 1860/2004 nebo nařízení (ES) č. 1535/2007, se považují za podpory, které nesplňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 SFEU.
(35)
Je nicméně třeba upřesnit, že v souladu s čl. 3 odst. 7 nařízení (ES) č. 1535/2007 podporu de minimis nelze kumulovat se státní podporou na tytéž způsobilé výdaje, pokud v důsledku této kumulace míra podpory přesahuje úroveň stanovenou právními předpisy Evropské unie pro zvláštní okolnosti každého případu. Uvedené ustanovení se použije v tomto případě: nelze kumulovat podporu de minimis (která by představovala 25 % nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů, které by měli nést zemědělci) se zbývajícími 75 %, které podle právních předpisů Evropské unie (bod 133 pokynů na období 2007-2013 ve spojení s čl. 16 odst. 1 písm. d) nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na státní podporu pro malé a střední podniky působící v produkci zemědělských produktů a o změně nařízení (ES) č. 70/2001 (13)) mohou být považovány za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(36)
Zdá se však, že v rámci režimu zavedeného nařízením (ES) č. 1860/2004 taková kumulace podpory de minimis a částek odpovídajících 75 % nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů nebyla vyloučena. To lze vyvodit ze 7. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 1860/2004, který stanoví, že „pravidlem de minimis není dotčena možnost podniku získat na stejný projekt státní podporu, pokud ji Komise schválí nebo pokud spadá do působnosti nařízení o skupinových výjimkách.“ Musí být dodrženy podmínky použitelnosti nařízení, a zejména maximální hranice podpory ve výši 3 000 EUR, aby na žádnou podporu přesahující hranici 3 000 EUR - a to na celou částku této podpory - nebylo možné uplatnit výhody nařízení (ES) č. 1860/2004. V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1535/2007 by taková kumulace měla být možná až po dobu šesti měsíců po vstupu uvedeného nařízení v platnost, tj. do 30. června 2008. Po tomto datu se použijí ustanovení nařízení (ES) č. 1535/2007.
VI.2. Zákonnost podpory
(37)
Režim podpory schválený Komisí pod číslem NN 48/2003 byl oznámen a schválen na období od 31. ledna 2003 do 31. ledna 2007. Komise však zjistila, že Belgie pokračovala v provádění režimu i po 1. únoru 2007, aniž by o tom v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU Komisi informovala. Tento režim podpor se proto po 1. únoru 2007 stal protiprávní státní podporou.
VI.3. Slučitelnost podpory
(38)
V souladu s čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU mohou být za slučitelné s vnitřním trhem považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(39)
Předmětný režim se týká podpory formou dotovaných služeb, která pokrývá veškeré náklady na služby spojené s odklizením, přepravou, zpracováním a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu.
(40)
Pokud jde o období mezi 31. lednem 2002 a 31. prosincem 2003, rozhodnutí Komise ve věci č. NN 48/2003 stanovilo, že na předmětný režim lze použít odchylku ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Pokud však jde o období po 1. lednu 2004, belgické orgány se (jak bylo vysvětleno výše) zavázaly ke změně oznámeného režimu státních podpor za účelem jeho uvedení do souladu s pokyny TSE ve znění platném od 1. ledna 2004. Belgické orgány měly zejména zajistit, aby podpora pokrývala pouze 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů (přičemž zbývající náklady měly nést sami zemědělci), a nejpozději do poloviny prosince 2003 doložit Komisi, že v režimu podpor byly provedeny nezbytné změny.
(41)
Tento požadavek ukládaly pokyny TSE, které byly v té době platným právním předpisem. V bodě 29 pokynů TSE se stanoví:
„29.
Počínaje dnem 1. ledna 2004 mohou členské státy poskytnout státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení uhynulých hospodářských zvířat určených k odstranění a až do výše 75 % nákladů na neškodné odstranění těchto kadáverů; […].“
(42)
Body 30 a 31 pokynů TSE stanovily výjimky z pravidla, podle něhož podpora může pokrývat náklady na neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat pouze do výše 75 %:
„30.
Odchylně mohou členské státy poskytnout státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení a neškodné odstranění kadáverů, pokud se podpora financuje poplatky nebo povinnými příspěvky určenými pro financování neškodného odstranění takových kadáverů, jestliže jsou takové poplatky nebo příspěvky omezeny na odvětví masa a přímo ukládány v tomto odvětví.
31.
Členské státy mohou poskytovat státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení a neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat v případech, kdy existuje povinnost provést na dotčených uhynulých hospodářských zvířatech testy na TSE. “
(43)
Je třeba poznamenat, že během přezkumu ve věci č. NN 48/2003 belgické orgány nikdy neuvedly, že by bylo možné uplatnit některou z těchto dvou výjimek.
(44)
Pokyny TSE byly zrušeny dne 1. ledna 2007, jak stanovil odst. 194 písm. c) pokynů na období 2007-2013. V souladu s odstavcem 134 pokynů na období 2007-2013 Komise prohlašuje státní podpory týkající se testů TSE a uhynulých hospodářských zvířat za slučitelné s čl. 108 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud splňují všechny podmínky článku 16 nařízení (ES) č. 1857/2006.
(45)
Článek 16 nařízení (ES) č. 1857/2006 nemění podstatu hodnocení podpory na odklizení a neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat. Stejně jako pokyny TSE toto nařízení v čl. 16 odst. 1 písm. d) stanoví, že podpory až do 100 % nákladů na odklizení mrtvých hospodářských zvířat a 75 % nákladů na neškodné odstranění těchto kadáverů jsou považovány za slučitelné s vnitřním trhem. Ustanovení čl. 16 odst. 1 písm. e) a f) přebírají možnost odchýlit se od maximální hranice 75 % a zvýšit míru podpory na 100 % v těchto případech: i) pokud se podpora financuje poplatky nebo povinnými příspěvky určenými pro financování neškodného odstranění takových kadáverů, jestliže jsou takové poplatky nebo příspěvky omezeny na odvětví masa a přímo ukládány v odvětví masa; nebo ii) v případech, kdy existuje povinnost provést na dotyčných mrtvých hospodářských zvířatech testy na TSE.
(46)
Vzhledem k tomu, že nové právní předpisy (pokyny na období 2007-2013 a nařízení (ES) č. 1857/2006) podstatu situace oproti starším právním předpisům (pokyny TSE) nezměnily, hodnocení předmětného případu z hlediska platných pravidel Evropské unie by mělo být stejné pro celé dotčené období (tj. od 1. ledna 2004 do současnosti).
(47)
Jak již bylo zdůrazněno, belgické orgány se v rámci přezkumu ve věci č. NN 48/2003 zavázaly upravit svůj režim podpor tak, aby od 1. ledna 2004 podpory určené na pokrytí nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů nepřesahovaly 75 % uvedených nákladů. V průběhu přezkumu předmětného případu však belgické orgány dosud nevyvrátily skutečnost, že režim státních podpor nebyl změněn způsobem, k němuž se zavázaly.
(48)
Kromě toho belgické orgány v této věci opakovaně tvrdily (např. v dopise ze dne 27. listopadu 2008), že ve skutečnosti lze uplatnit druhou z výjimek uvedených v 42. bodě odůvodnění a že podpora může pokrývat až 100 % nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů. Podle jejich názoru je výjimka odůvodněna tím, že existovala povinnost provést na všech uhynulých hospodářských zvířatech testy na TSE (bod 31 pokynů TSE a čl. 16 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1857/2006). Toto tvrzení však nebylo podloženo žádným důkazem.
(49)
Hlavní argument, který Belgie na podporu svého tvrzení uvedla, je ten, že je povinna tyto testy provádět v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (14). Tento argument však nelze přijmout. Na základě uvedeného nařízení mají totiž valonské orgány povinnost provádět testy TSE na mrtvých hospodářských zvířatech takto:
-
v období od 1. července 2001 do 31. prosince 2008 u veškerého skotu staršího 24 měsíců a uhynulého v zemědělském podniku a
-
od 1. ledna 2009 u veškerého skotu staršího 48 měsíců a uhynulého v zemědělském podniku. Členský stát se však může rozhodnout provádět testy i nadále na mladším skotu, jehož stáří se pohybuje mezi 24 až 48 měsíci.
(50)
V důsledku toho se povinnost provádět testy vztahuje pouze na zvířata určitého stáří (24 měsíců pro období od 1. července 2001 do 31. prosince 2008 a 48 měsíců po tomto datu). A co je ještě důležitější, tato povinnost se vztahuje pouze na skot. Na zvířatech jiných druhů uhynulých v hospodářství (prasatech, koních, drůbeži atd.) se testy na TSE povinně provádět nemusí. Z informací poskytnutých belgickými orgány (dopisem ze dne 27. listopadu 2008) vyplývá, že na množství kadáverů, kterých by se případně mohla týkat tato výjimka v souladu s nařízením (ES) č. 999/2001, připadá méně než 20-25 % celkových nákladů vynaložených v souvislosti s uhynulými hospodářskými zvířaty, s nimiž bylo nakládáno v rámci smlouvy o poskytování služeb. Proto lze za slučitelné prohlásit pouze ty podpory, které souvisejí výhradně s povinností provádět testy na TSE podle nařízení č. 999/2001, a to za předpokladu, že je možné tyto náklady přesně určit.
(51)
Komise také konstatuje, že první výjimka, která umožňuje pokrytí nákladů na odklizení a neškodné odstranění kadáverů až do výše 100 % prostřednictvím povinných poplatků a příspěvků v odvětví masa, není v předmětném případě použitelná. Belgické orgány se použitelnosti uvedené výjimky nikdy nedovolávaly a ani v tomto ohledu neposkytly žádný důkaz.
(52)
Vzhledem k výše uvedenému Komise dospěla k závěru, že opatření dotčeného režimu podpor určená k pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů nejsou slučitelná s vnitřním trhem na základě pokynů TSE ani pokynů na období 2007-2013, s výjimkou nákladů přímo spojených s prováděním testů na TSE u kadaváreů těch zvířat, u kterých je to povinné.
(53)
Kromě toho s ohledem na skutečnost, že Komise schválila režimy podpor na období do 31. ledna 2007 na základě závazků belgických orgánů, které měly upravit režim tak, aby počínaje dnem 1. ledna 2004 vyhovoval podmínkám stanoveným pokyny TSE, a vzhledem k tomu, že tyto závazky nebyly uvedenými orgány splněny, Komise dospěla k závěru, že v případě podpory určené na pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů se jednalo o zneužití podpory, přinejmenším v případě podpor, které nebyly určeny ke kompenzaci povinnosti provádět testy TSE.
(54)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 platí, že pokud je protiprávně poskytnutá státní podpora neslučitelná s vnitřním trhem, musí příjemce podporu navrátit. Cíle je dosaženo, jakmile je dotčená podpora případně navýšená o úroky z prodlení navrácena příjemci, tedy podniky, které z ní měly skutečný prospěch.
(55)
Toto rozhodnutí musí být provedeno okamžitě, zejména pokud jde o navrácení veškerých jednotlivých podpor poskytnutých v rámci tohoto režimu podpory, s výjimkou těch, které byly přiděleny na zvláštní projekty a které v době poskytnutí těchto podpor splňovaly všechny podmínky stanovené v nařízení de minimis či podmínky výjimky uplatnitelné na základě článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (15) nebo podmínky stanovené v režimu podpor schváleného Komisí.
VII. ZÁVĚRY
(56)
Komise konstatuje, že Belgie provedla předmětnou podporu protiprávně v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU. Vzhledem k tomu, že podpora je částečně neslučitelná s vnitřním trhem, Belgie musí tuto podporu zrušit a zajistit, aby příjemci navrátili protiprávně vyplacené částky;
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Režim podpor, který Belgie poskytla ve prospěch zemědělců ve valonském regionu a který je určen na pokrytí nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním kadáverů uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu, je částečně neslučitelný s vnitřním trhem.
2. Pouze část podpory určená výhradně na vyrovnání povinnosti zemědělců provádět testy na TSE v souladu s nařízením č. 999/2001 je s vnitřním trhem slučitelná za předpokladu, že je možné tyto náklady přesně vyčíslit.
Článek 2
Belgie zruší režim podpor uvedený v článku 1.
Článek 3
Jednotlivé částky poskytnuté v rámci režimu podpor uvedeného v článku 1 tohoto rozhodnutí nepředstavují podpory ve smyslu Smlouvy, pokud v době svého poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, které bylo v té době použitelné.
Článek 4
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 tohoto rozhodnutí, které v době svého poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98 nebo v jakémkoli jiném schváleném režimu podpor, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry uplatňované pro tento druh podpor.
Článek 5
1. S výhradou ustanovení čl. 1 odst. 2 a článků 3 a 4 Belgie přijme všechna opatření nezbytná k tomu, aby příjemci navrátili neslučitelnou podporu uvedenou v článku 1, která jim již byla protiprávně poskytnuta.
2. K vrácení dojde neprodleně v souladu s postupy stanovenými ve vnitrostátním právu, pokud tyto postupy umožňují okamžité a účinné provedení tohoto rozhodnutí. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky splatné od data, kdy byla poskytnuta příjemcům, až do data svého navrácení. Úroky se vypočítávají na základě referenční sazby používané pro výpočet ekvivalentu dotace v rámci regionálních podpor.
Článek 6
Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Belgie informuje Komisi o opatřeních přijatých za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Belgie Komisi informuje o postupu provádění vnitrostátních opatření přijatých za účelem výkonu tohoto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise bezodkladně předloží veškeré informace o opatřeních již přijatých nebo plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím a rovněž podrobné informace týkající se výše podpory a úroků, které již byly příjemcem navráceny.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.
V Bruselu dne 17. listopadu 2010.
DECIZIA COMISIEI
din 17 noiembrie 2010
ajutorul de stat C 1/10 - Belgia privind ajutoarele destinate acoperirii costurilor legate de eliminarea și distrugerea animalelor moarte din exploatațiile agricole din regiunea valonă
[notificată cu numărul C(2010) 7263]
(Numai textele în limbile franceză și olandeză sunt autentice)
(2010/789/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf (1),
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a) (2),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu articolele menționate mai sus (3),
întrucât:
I. PROCEDURĂ
(1)
În urma unei plângeri depuse la 23 aprilie 2007, Comisia a decis să inițieze o anchetă cu privire afirmația că Belgia ar fi acordat ajutoare de stat destinate acoperirii costurilor legate de eliminarea și distrugerea animalelor moarte din exploatațiile agricole din regiunea valonă.
(2)
La 2 iulie 2007, Comisia a adresat autorităților belgiene o scrisoare prin care solicita informații cu privire la măsura în cauză. Autoritățile belgiene au furnizat informații prin scrisoarea din 27 iulie 2007, înregistrată la 3 august 2007. O reuniune tehnică a avut loc la 21 august 2007, la cererea autorităților belgiene competente. În urma reuniunii, la 4 octombrie 2007, acestea au furnizat informații suplimentare privind cazul.
(3)
Prin scrisoarea din 10 septembrie 2007, serviciile Comisiei au informat Belgia că schema de ajutoare a fost înscrisă în registrul ajutoarelor nenotificate cu numărul NN 56/2007, întrucât s-a constatat că o parte din fonduri fusese deja plătită.
(4)
O a doua reuniune tehnică a avut loc la 12 octombrie 2007, la cererea autorităților belgiene competente.
(5)
Prin scrisoarea din 25 octombrie 2007, serviciile Comisiei au invitat autoritățile belgiene să furnizeze informații mai detaliate. În lipsa unui răspuns în termenul stabilit, la 21 decembrie 2007 acestea au adresat autorităților belgiene o scrisoare de atenționare, cu un nou termen de răspuns.
(6)
Deoarece nu au primit niciun răspuns la prima scrisoare de atenționare în termenul stabilit, serviciile Comisiei au adresat, la 4 iunie 2008, o nouă scrisoare de atenționare, atrăgând atenția autorităților belgiene asupra faptului că, în cazul nerespectării noului termen de răspuns stabilit la patru săptămâni, Comisia ar putea emite un ordin de furnizare de informații, în temeiul articolului 10 alineatele (2) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (4). Termenul menționat a expirat la 4 iulie 2008. Prin urmare, la 1 octombrie 2008, Comisia a adoptat o decizie prin care obligă autoritățile belgiene să furnizeze informațiile solicitate. În decizia menționată, Comisia solicita autorităților belgiene să îi transmită, printre altele, fișele cu informațiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (5) în scopul evaluării ajutoarelor acordate după 31 ianuarie 2007.
(7)
Autoritățile belgiene au răspuns, în sfârșit, prin scrisoarea din 27 noiembrie 2008 și au trimis informații suplimentare la 5 decembrie 2008. Autoritățile belgiene nu au furnizat însă fișele informative solicitate în decizia Comisiei din 1 octombrie 2008.
(8)
La 27 ianuarie 2009, Comisia a adresat autorităților belgiene o cerere de informații suplimentare. Autoritățile belgiene au răspuns cererii prin scrisoarea din 16 martie 2009, înregistrată la 19 martie 2009.
(9)
Prin scrisoarea din 14 ianuarie 2010, Comisia a informat Belgia cu privire la decizia sa de a iniția procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) în ceea ce privește ajutorul notificat. Decizia Comisiei de a iniția procedura a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 15 iulie 2010. Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la măsurile în cauză. Nicio parte terță interesată nu a transmis observații.
(10)
Prin scrisoarea din 19 februarie 2010, autoritățile belgiene au solicitat prelungirea cu o lună a termenului de răspuns stabilit prin scrisoarea Comisiei din 14 ianuarie 2010. Prin scrisoarea din 5 martie 2010, Comisia a acordat un termen de răspuns suplimentar de o lună. În sfârșit, prin scrisoarea din 12 martie 2010, autoritățile belgiene au prezentat observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii.
II. CONTEXT
II.1 Decizia Comisiei - dosarul nr. NN 48/2003
(11)
În cursul anchetei Comisiei, a devenit clar faptul că plângerea se referea la punerea în aplicare a schemei de ajutoare aprobate de Comisie la 26 noiembrie 2003 în dosarul privind ajutoarele de stat nr. NN 48/2003 (ex N. 157/2003) intitulat „Gestionarea eliminării și distrugerii cadavrelor de animale din exploatațiile agricole din regiunea valonă”. Dosarul respectiv viza o schemă notificată de autoritățile belgiene prin care statul belgian urma să acorde ajutoare exploatațiilor agricole, sub forma unor servicii subvenționate, destinate să acopere toate costurile asociate eliminării, depozitării, transformării și distrugerii animalelor moarte.
(12)
În vederea adoptării deciziei de închidere a conturilor și a intrării iminente în vigoare a Orientărilor comunitare privind ajutoarele de stat care vizează testele pentru depistarea EST, animalele moarte și deșeurile de abator („orientările EST”) (6) la 1 ianuarie 2004, autoritățile belgiene s-au angajat să modifice schema în cauză. Modificările erau necesare pentru a respecta condițiile din orientările EST, în special cele de la punctul 29. Punctul respectiv prevede că statele membre pot acorda ajutoare de stat de până la 100 % din costurile pentru eliminarea animalelor moarte și de până la 75 % din costurile pentru distrugerea carcaselor. Schema belgiană, astfel cum a fost notificată, nu respecta această dispoziție, întrucât prevedea că ajutoarele puteau acoperi 100 % din costurile pentru distrugerea carcaselor.
(13)
Ca urmare a aspectelor menționate la considerentele (11) și (12), autoritățile belgiene s-au angajat (a se vedea considerentele 33 și 34 din decizia Comisiei în dosarul nr. NN 48/2003) să își modifice în consecință schema de ajutoare, astfel încât, începând de la 1 ianuarie 2004, ajutoarele destinate acoperirii costurilor pentru distrugerea carcaselor să nu mai reprezinte decât maxim 75 % din costurile respective în loc de 100 %. De asemenea, autoritățile belgiene s-au angajat să trimită Comisiei, până cel târziu la mijlocul lunii decembrie 2003, documente care să ateste includerea modificărilor necesare în schema de ajutoare.
(14)
Pe baza acestor angajamente, Comisia a aprobat schema menționată pentru o perioadă de cinci ani începând cu 31 ianuarie 2002. Prin urmare, acest termen a expirat la 31 ianuarie 2007.
II.2 Plângerea
(15)
La 23 aprilie 2007, Comisia a primit o plângere în care se susținea că autoritățile belgiene încalcă orientările EST, continuând să acorde ajutoare de până la 100 % atât pentru eliminarea animalelor moarte, cât și pentru distrugerea carcaselor.
III. DESCRIEREA DETALIATĂ A MĂSURII
(16)
Schema de ajutoare în cauză se referă la o măsură regională care vizează acoperirea în totalitate a costurilor prestărilor de servicii asociate eliminării, transportării, depozitării, transformării și distrugerii animalelor moarte din exploatațiile agricole situate în regiunea valonă.
(17)
Organizarea și gestionarea eliminării carcaselor din exploatațiile menționate au fost realizate prin atribuirea de către autoritățile regionale a unui contract de achiziții publice de servicii. În urma unei licitații generale lansate la nivelul Uniunii Europene prin anunțul privind achiziția publică de servicii (7), contractul de achiziții a fost atribuit, la 31 ianuarie 2002, întreprinderii S.A. RENDAC-UDES. Contractul în cauză era împărțit în trei loturi distincte corespunzătoare diferitelor servicii care trebuiau furnizate:
-
colectarea carcaselor de animale din exploatații agricole și transportarea lor către o unitate de transformare, pe cât posibil printr-un centru de regrupare sau o instalație intermediară de depozitare;
-
transformarea carcaselor de animale, considerate în întregime ca materiale cu riscuri specificate, și transportarea deșeurilor provenite din transformare către unitățile de distrugere termică; și
-
distrugerea completă a deșeurilor rezultate din acest proces în cadrul unor instalații ad-hoc.
(18)
Întreprinderea S.A. RENDAC-UDES a fost singura care a prezentat oferte în cadrul licitației pentru toate cele trei loturi. Prin urmare, contractul de achiziții i-a fost atribuit acesteia la 31 ianuarie 2002, pentru o perioadă de cinci ani. Potrivit informațiilor transmise de autoritățile belgiene, valabilitatea contractului a fost prelungită de cel puțin patru ori: până la 31 decembrie 2007, până la 31 decembrie 2008, până la 30 iunie 2009 și, în sfârșit, până la viitoarea punere în aplicare a noului contract de achiziții publice, care, potrivit autorităților belgiene, ar trebui să fie operațional în al treilea trimestru al anului 2010.
(19)
Schema de ajutoare în cauză prevede acordarea unui ajutor pentru agricultori. Autoritățile belgiene au confirmat că, deși ajutoarele sunt acordate direct întreprinderii S.A. RENDAC-UDEC în calitate de prestator de servicii pentru acoperirea costurilor serviciilor furnizate agricultorilor, ajutoarele revin integral agricultorilor, în scopul de a acoperi totalitatea costurilor asociate diverselor operațiuni de colectare, transportare, depozitare, transformare și distrugere, pe care, în lipsa schemei de ajutoare, ar trebui să le plătească ei înșiși. De asemenea, autoritățile belgiene au dat asigurări că sumele plătite direct întreprinderii S.A. RENDAC-UDES în schimbul serviciilor furnizate agricultorilor corespund în totalitate și exclusiv prețurilor de piață ale serviciilor executate.
(20)
Oficiul Valon al Deșeurilor, din cadrul Ministerului Regional al Mediului, era însărcinat să plătească facturile emise de S.A. RENDAC-UDES, în parte pe o bază forfetară și în parte pe baza borderourilor de prețuri.
(21)
În cadrul examinării dosarului nr. NN 48/2003, autoritățile belgiene au confirmat că schema are în vedere numai animalele moarte din exploatațiile agricole din regiunea valonă. Aceasta nu se referă la carcasele animalelor din piețele de animale sau din abatoare.
IV. DECIZIA COMISIEI DIN 13 IANUARIE 2010
(22)
În decizia sa din 13 ianuarie 2010 de inițiere a procedurii de investigare, Comisia a exprimat îndoieli cu privire la compatibilitatea schemei de ajutoare cu normele privind ajutoarele de stat din Uniunea Europeană. Mai exact, Comisia a concluzionat că măsurile schemei de ajutoare în cauză care aveau în vedere acoperirea a mai mult de 75 % din costurile pentru distrugerea carcaselor pot fi considerate incompatibile cu piața internă pe baza orientărilor EST și a Liniilor directoare comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier 2007-2013 (8) („liniile directoare 2007-2013”).
(23)
În plus, ținând cont de faptul că Comisia a aprobat schema de ajutoare până la 31 ianuarie 2007 pe baza angajamentelor autorităților belgiene, care trebuiau să modifice schema pentru a respecta condițiile stabilite de orientările EST începând cu 1 ianuarie 2004, și întrucât angajamentele respective nu au fost respectate de autoritățile în cauză, Comisia a concluzionat că ajutoarele care vizau acoperirea a mai mult de 75 % din costurile pentru distrugerea carcaselor au fost acordate abuziv.
(24)
În consecință, în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999, coroborat cu articolul 16 din același regulament, privind aplicarea abuzivă a ajutoarelor, Comisia a hotărât să inițieze procedura oficială de investigare și a invitat Belgia să își prezinte observațiile.
V. OBSERVAȚIILE BELGIEI
(25)
În răspunsul său din 12 martie 2010, Belgia a informat Comisia cu privire la faptul că va lua măsurile adecvate pentru punerea în aplicare a unui nou contract de achiziții publice de servicii. Potrivit autorităților belgiene, caietul special de sarcini necesar pentru a reglementa viitorul contract de achiziții publice de servicii ar trebui finalizat până cel târziu la 15 aprilie 2010 și ar trebui să fie operațional pentru al treilea trimestru al anului 2010. Între timp, autoritățile belgiene au susținut că contractul de achiziții publice de servicii atribuit la 31 ianuarie 2002 a fost prelungit printr-un act adițional, în aceleași condiții ca cele prevăzute în momentul atribuirii sale, la 31 ianuarie 2002.
(26)
În plus, autoritățile belgiene au susținut că: (i) regiunea valonă va solicita aplicarea principiului de minimis pentru a reglementa situația agricultorilor pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2004 și 30 iunie 2008; și că (ii) în termen de maximum trei luni va începe recuperarea, de la fiecare agricultor, a unei sume corespunzătoare unui procent de 25 % din costurile de transformare și distrugere a animalelor moarte, calculate pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și data intrării în vigoare a viitorului contract de achiziții publice.
(27)
În sfârșit, autoritățile belgiene au informat Comisia că, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1860/2004 al Comisiei din 6 octombrie 2004 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE în cazul ajutorului de minimis în sectorul agricol și în sectorul pescuitului (9), vor solicita recuperarea sumelor corespunzătoare ajutoarelor de minimis care depășesc 3 000 EUR pe o perioadă de 3 ani. De asemenea, autoritățile belgiene au indicat că valoarea maximă admisibilă de 3 000 EUR ar fi depășită în cazul a 58 de agricultori.
VI. EVALUAREA MĂSURII
VI.1 Existența ajutorului în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE
(28)
În temeiul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, sunt incompatibile cu piața internă, în măsura în care afectează schimburile între statele membre, ajutoarele acordate de stat sau din resurse de stat sub orice formă care denaturează sau amenință să denatureze concurența favorizând anumite întreprinderi sau producerea anumitor bunuri.
(29)
Aceste condiții sunt îndeplinite în cazul de față în ceea ce privește ajutorul în favoarea agricultorilor. Ajutorul în cauză este acordat de autoritățile publice din regiunea valonă și conferă un avantaj agricultorilor din regiunea valonă, eliminând costurile asociate eliminării și distrugerii carcaselor pe care aceștia ar fi trebuit să le suporte în circumstanțe normale.
(30)
Conform jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene, simplul fapt că este consolidată competitivitatea unei întreprinderi în raport cu alte întreprinderi concurente prin obținerea unui avantaj economic pe care aceasta nu l-ar fi primit dacă și-ar fi exercitat în mod normal activitatea, arată că există riscul de denaturare a concurenței (10).
(31)
Se consideră că ajutorul acordat unei întreprinderi afectează schimburile între statele membre atunci când întreprinderea respectivă funcționează pe o piață deschisă schimburilor în cadrul Uniunii Europene (11). În sectorul în cauză există schimburi substanțiale în cadrul Uniunii Europene. Prin urmare, măsura este susceptibilă a afecta schimburile comerciale între statele membre.
(32)
Având în vedere cele de mai sus, este evident că sunt îndeplinite condițiile articolului 107 alineatul (1) din TFUE, cu excepția ajutoarelor care se încadrează în domeniul de aplicare a legislației de minimis.
VI.1.1 Legislația de minimis
(33)
Autoritățile belgiene au susținut în repetate rânduri că ar fi utilizat regulile de minimis aplicabile în sectorul agricol. Regulamentele aplicabile în perioada de acordare a ajutorului sunt Regulamentul (CE) nr. 1860/2004 și Regulamentul (CE) nr. 1535/2007 al Comisiei din 20 decembrie 2007 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE ajutoarelor de minimis în sectorul producției de produse agricole (12), prin care a fost abrogat Regulamentul (CE) nr. 1860/2004.
(34)
Se consideră că ajutoarele care ar îndeplini condițiile de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1860/2004 sau a Regulamentului (CE) nr. 1535/2007 nu îndeplinesc toate criteriile articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
(35)
Cu toate acestea, trebuie precizat că, în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1535/2007, ajutoarele de minimis nu pot fi cumulate cu ajutoarele de stat pentru aceleași cheltuieli eligibile dacă acest cumul conduce la o intensitate a ajutorului care depășește nivelul stabilit de normele Uniunii Europene pentru circumstanțele specifice din fiecare caz. Dispoziția menționată se aplică în cazul de față: nu poate exista niciun cumul al ajutorului de minimis (care ar reprezenta 25 % din costurile legate de distrugerea carcaselor care trebuie suportate de agricultori) cu cele 75 % rămase, care, conform normelor comunitare [punctul 133 din liniile directoare 2007-2013 coroborat cu articolul 16 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1857/2006 al Comisiei din 15 decembrie 2006 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat ajutoarelor de stat pentru întreprinderile mici și mijlocii care își desfășoară activitatea în domeniul producției de produse agricole și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 70/2001 (13)], pot fi considerate compatibile cu articolul 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE.
(36)
Dimpotrivă, conform schemei stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 1860/2004, se pare că un astfel de cumul între ajutorul de minimis și sumele reprezentând 75 % din costurile asociate distrugerii carcaselor nu era exclus. Acest lucru se poate deduce din considerentul 7 al Regulamentului (CE) nr. 1860/2004, conform căruia „Regula de minimis nu aduce atingere posibilității ca întreprinderile să primească, pentru același proiect, ajutor de stat autorizat de Comisie sau care intră sub incidența unui regulament privind exceptarea pe categorii.” Condițiile de aplicare a regulamentului, în special pragul maxim de ajutor de 3 000 EUR, trebuie să fie respectate, astfel încât niciun ajutor care depășește pragul de 3 000 EUR nu poate beneficia de Regulamentul (CE) nr. 1860/2004, pentru întreaga valoare a ajutorului. În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1535/2007, cumulul ar fi posibil în termen de până la șase luni după intrarea în vigoare a regulamentului menționat, și anume până la 30 iunie 2008. După această dată, se aplică dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1535/2007.
VI.2 Legalitatea ajutorului
(37)
Schema de ajutoare, aprobată de Comisie cu numărul NN 48/2003, a fost notificată și aprobată pentru perioada cuprinsă între 31 ianuarie 2003 și 31 ianuarie 2007. Cu toate acestea, Comisia constată că Belgia a continuat să aplice schema de ajutoare după data de 1 februarie 2007 fără a fi notificat acest lucru Comisiei în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din TFUE. Prin urmare, după 1 februarie 2007, schema de ajutoare a devenit un ajutor de stat ilegal.
VI.3 Compatibilitatea ajutorului
(38)
În temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE, ajutoarele destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor activități sau a anumitor regiuni economice pot fi considerate compatibile cu piața internă atunci când nu modifică în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.
(39)
Schema de ajutoare în cauză se referă la acordarea de ajutoare, sub forma unor servicii subvenționate, acoperind totalitatea costurilor serviciilor asociate eliminării, transportării, transformării și distrugerii animalelor moarte din exploatațiile agricole situate în regiunea valonă.
(40)
În ceea ce privește perioada cuprinsă între 31 ianuarie 2002 și 31 decembrie 2003, decizia Comisiei luată în dosarul nr. NN 48/2003 a stabilit că schema putea beneficia de derogarea vizată la articolul 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE. Cu toate acestea, astfel cum s-a explicat mai sus, pentru perioada ulterioară datei de 1 ianuarie 2004, autoritățile belgiene s-au angajat să modifice schema de ajutoare de stat notificată pentru a o face conformă cu orientările EST, astfel cum erau aplicabile începând cu 1 ianuarie 2004. În special, autoritățile belgiene trebuiau să procedeze astfel încât ajutorul să nu acopere decât 75 % din costurile pentru distrugerea carcaselor (costurile rămase trebuind să fie suportate de agricultorul însuși) și să trimită Comisiei, până cel târziu la mijlocul lunii decembrie 2003, documente care să ateste includerea modificărilor necesare în schema de ajutoare.
(41)
Această cerință era impusă de orientările EST, care constituiau legislația aplicabilă la momentul respectiv. La punctul 29, orientările EST dispuneau următoarele:
„29.
Începând cu 1 ianuarie 2004, statele membre pot acorda ajutoare de stat de până la 100 % din costurile pentru eliminarea animalelor moarte și 75 % din costurile pentru distrugerea carcaselor respective; […]”.
(42)
Punctele 30 și 31 din orientările EST prevedeau excepții de la regula conform căreia ajutoarele nu puteau acoperi costurile pentru distrugerea animalelor moarte decât în cuantum de 75 %:
„30.
În mod alternativ, statele membre pot acorda ajutoare de stat de până la 100 % din costurile pentru eliminarea și distrugerea carcaselor în cazul în care ajutoarele sunt finanțate prin redevențe sau prin contribuții obligatorii destinate finanțării distrugerii carcaselor, cu condiția ca respectivele redevențe sau contribuții să se limiteze la sectorul cărnii și să fie direct impuse acestui sector.
31.
Statele membre pot acorda ajutoare de stat de până la 100 % din costurile de eliminare și de distrugere a animalelor moarte în cazurile în care respectivele animale trebuie supuse unui test EST.”
(43)
Trebuie subliniat că, în cadrul examinării dosarului nr. NN 48/2003, autoritățile belgiene nu au susținut niciodată că se putea aplica una dintre aceste excepții.
(44)
Orientările EST au fost abrogate la 1 ianuarie 2007, astfel cum prevedea punctul 194 litera (c) din liniile directoare 2007-2013. În conformitate cu punctul 134 din liniile directoare 2007-2013, Comisia afirmă că ajutoarele de stat privind testele EST și animalele moarte sunt compatibile cu articolul 108 alineatul (3) litera (c) din TFUE, și sunt îndeplinite toate condițiile articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 1857/2006.
(45)
Articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 1857/2006 nu modifică fondul în ceea ce privește evaluarea ajutoarelor acordate pentru eliminarea și distrugerea animalelor moarte. La fel ca orientările EST, regulamentul stabilește la articolul 16 alineatul (1) litera (d) că ajutoarele care pot atinge 100 % din costurile asociate eliminării animalelor moarte și 75 % din costurile asociate distrugerii carcaselor sunt considerate compatibile cu piața internă. În ceea ce privește dispozițiile articolului 16 alineatul (1) literele (e) și (f), acestea reiau posibilitatea de derogare de la plafonul de 75 % pentru a atinge un nivel al ajutorului de 100 % în cazurile următoare: (i) atunci când ajutoarele sunt finanțate prin redevențe sau contribuții obligatorii, destinate finanțării distrugerii carcaselor, cu condiția ca respectivele redevențe sau contribuții să se limiteze la sectorul cărnii și să fie direct impuse acestui sector; sau (ii) atunci când este obligatoriu ca animalele moarte să fie supuse unui test EST.
(46)
Deoarece noile reglementări [liniile directoare 2007-2013 și Regulamentul (CE) nr. 1857/2006] nu au modificat situația de fond în raport cu vechea reglementare (orientările EST), evaluarea dosarului în ceea ce privește normele Uniunii Europene aplicabile ar trebui să fie aceeași pentru întreaga perioadă în cauză (și anume de la 1 ianuarie 2004 până în prezent).
(47)
Astfel cum s-a subliniat deja, autoritățile belgiene s-au angajat, în cadrul examinării dosarului nr. NN 48/2003, să își modifice schema de ajutoare astfel încât ajutoarele prevăzute pentru a acoperi costurile asociate distrugerii carcaselor să nu depășească 75 % din costurile menționate începând cu 1 ianuarie 2004. Cu toate acestea, în cursul examinării cazului, autoritățile belgiene nu au dezmințit faptul că schema de ajutoare de stat nu a fost modificată, astfel cum se angajaseră.
(48)
În plus, autoritățile belgiene au susținut în repetate rânduri în cazul de față (de exemplu, într-o scrisoare din 27 noiembrie 2008) că cea de-a doua dintre excepțiile menționate la considerentul 42 se poate aplica în fapt și că ajutorul poate acoperi până la 100 % din costurile pentru distrugerea carcaselor. Potrivit acestora, excepția se justifică prin faptul că toate animalele moarte trebuiau supuse testelor EST [punctul 31 din orientările EST și articolul 16 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 1857/2006]. Cu toate acestea, nu s-a furnizat nicio dovadă pentru susținerea acestei afirmații.
(49)
Principalul argument prezentat de Belgia în sprijinul afirmației sale este că are obligația să efectueze testele respective, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2001 de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (14). Argumentul nu poate fi însă acceptat. Într-adevăr, în temeiul regulamentului menționat, autoritățile valone au obligația ca animalele moarte să fie supuse testelor EST, după cum urmează:
-
între 1 iulie 2001 și 31 decembrie 2008, toate bovinele cu vârstă mai mare de 24 de luni, moarte în exploatație; și
-
începând cu 1 ianuarie 2009, toate bovinele cu vârstă mai mare de 48 de luni, moarte în exploatație. Cu toate acestea, un stat membru poate decide să continue efectuarea testelor la bovine mai tinere, între 24 și 48 de luni.
(50)
În consecință, obligația de a efectua teste nu se aplică decât în cazul animalelor de o anumită vârstă (24 de luni pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2001 și 31 decembrie 2008 și 48 de luni după această dată). Mai mult, obligația nu se aplică decât bovinelor. Animalele din celelalte specii moarte în exploatație (porci, cai, păsări etc.) nu trebuie supuse obligatoriu testelor EST. Din informațiile furnizate de autoritățile belgiene (scrisoarea din 27 noiembrie 2008) reiese că numărul de carcase care ar putea fi vizate, eventual, de exceptare, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 999/2001, reprezintă mai puțin de 20-25 % din costurile totale angajate în ceea ce privește animalele moarte tratate în cadrul contractului de servicii. Prin urmare, doar ajutoarele aferente costurilor care sunt strict legate de obligația de a efectua teste EST, astfel cum este prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 999/2001, pot fi declarate compatibile, cu condiția să fie posibilă cuantificarea cu precizie a costurilor respective.
(51)
De asemenea, Comisia constată că prima excepție care permite acoperirea costurilor pentru eliminarea și distrugerea carcaselor cu până la 100 % prin redevențe și contribuții obligatorii în sectorul cărnii nu este aplicabilă în cazul de față. Autoritățile belgiene nu au invocat niciodată aplicabilitatea excepției menționate, nici nu au adus vreun element în acest sens.
(52)
În lumina celor de mai sus, Comisia concluzionează că măsurile schemei de ajutoare în cauză care vizează acoperirea a mai mult de 75 % din costurile pentru distrugerea carcaselor nu sunt compatibile cu piața internă în baza orientărilor EST sau a liniilor directoare 2007-2013, cu excepția costurilor care sunt direct legate de tratarea carcaselor animalelor care trebuie supuse obligatoriu testelor EST.
(53)
În plus, ținând cont de faptul că Comisia a aprobat schema de ajutoare până la 31 ianuarie 2007 pe baza angajamentelor autorităților belgiene, care trebuiau să modifice schema pentru a respecta condițiile stabilite de orientările EST începând cu 1 ianuarie 2004 și întrucât angajamentele respective nu au fost respectate de autoritățile menționate, Comisia concluzionează că ajutoarele care vizează acoperirea a mai mult de 75 % din costurile pentru distrugerea carcaselor au fost acordate abuziv, cel puțin în ceea ce privește ajutoarele care nu sunt destinate compensării obligației de a efectua teste EST.
(54)
În conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999, atunci când un ajutor de stat acordat ilegal este incompatibil cu piața internă, acesta trebuie recuperat de la beneficiari. Acest obiectiv este îndeplinit atunci când ajutoarele în cauză, eventual majorate cu penalități de întârziere, sunt restituite de beneficiari, adică de întreprinderile care au beneficiat efectiv de acestea.
(55)
Prezenta decizie trebuie pusă în aplicare imediat, mai ales în ceea ce privește recuperarea tuturor ajutoarelor individuale acordate în cadrul schemei de ajutoare, cu excepția celor acordate unor proiecte specifice care, în momentul acordării ajutoarelor respective, îndeplineau toate condițiile stabilite prin regulamentul de minimis sau de exceptare aplicabil în temeiul articolelor 1 și 2 din Regulamentul (CE) nr. 994/98 al Consiliului din 7 mai 1998 de aplicare a articolelor 92 și 93 din Tratatul de instituire a Comunității Europene anumitor categorii de ajutoare de stat orizontale (15) sau printr-o schemă de ajutoare aprobată de Comisie.
VII. CONCLUZII
(56)
Comisia constată că Belgia a pus în aplicare în mod ilegal ajutorul în cauză, încălcând articolul 108 alineatul (3) din TFUE. Întrucât ajutorul este parțial incompatibil cu piața internă, Belgia trebuie să înceteze acordarea acestuia și să recupereze de la beneficiari sumele acordate deja în mod ilegal.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Schema de ajutoare pusă în aplicare de Belgia în favoarea agricultorilor din regiunea valonă în vederea acoperirii costurilor legate de eliminarea și distrugerea carcaselor animalelor moarte din exploatațiile agricole din regiunea valonă este parțial incompatibilă cu piața internă.
(2) Numai partea din ajutoarele care vizează strict compensarea obligației agricultorilor de a efectua teste EST în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 999/2001 este compatibilă cu piața internă, cu condiția să fie posibilă cuantificarea precisă a costurilor respective.
Articolul 2
Belgia are obligația de a înceta aplicarea schemei de ajutoare vizată la articolul 1.
Articolul 3
Cuantumurile acordate în temeiul schemei de ajutoare vizate la articolul 1 din prezenta decizie nu constituie ajutoare în sensul tratatului dacă, la momentul acordării acestora, îndeplineau condițiile stabilite de regulamentul adoptat în temeiul articolului 2 din Regulamentul (CE) nr. 994/98 și aplicabil la momentul respectiv.
Articolul 4
Ajutoarele individuale acordate în temeiul schemei menționate la articolul 1 din prezenta decizie și care, la momentul acordării, îndeplineau condițiile stabilite de un regulament adoptat în temeiul articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 994/98 sau de oricare altă schemă de ajutoare aprobată sunt compatibile cu piața internă până la atingerea intensității maxime aplicate în cazul tipului de ajutor respectiv.
Articolul 5
(1) Sub rezerva articolului 1 alineatul (2), a articolului 3 și a articolului 4, Belgia ia toate măsurile necesare pentru a recupera, de la beneficiari, ajutorul incompatibil vizat la articolul 1 și pus la dispoziția acestora în mod ilegal.
(2) Recuperarea trebuie efectuată fără întârziere, în conformitate cu procedurile prevăzute de legislația națională, cu condiția ca acestea să permită executarea imediată și efectivă a prezentei decizii. Ajutoarele care trebuie recuperate includ dobânzile calculate începând cu data la care acestea au fost puse la dispoziția beneficiarilor și până la data recuperării lor. Dobânzile se calculează pe baza ratei de referință utilizate pentru calculul echivalentului - subvenție din cadrul ajutoarelor regionale.
Articolul 6
Belgia informează Comisia, în termen de două luni de la data notificării prezentei decizii, cu privire la măsurile pe care le-a luat pentru a se conforma cu dispozițiile acesteia.
Belgia informează Comisia periodic cu privire la evoluția măsurilor naționale adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei decizii până la recuperarea completă a ajutorului vizat la articolul 1. La cererea Comisiei, Belgia transmite imediat toate informațiile privind măsurile deja adoptate și prevăzute pentru a se conforma cu dispozițiile prezentei decizii, precum și informații detaliate privind valoarea ajutorului și a dobânzilor deja recuperate de la beneficiar.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează Regatului Belgiei.
Adoptată la Bruxelles, 17 noiembrie 2010.