NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 108/2010
ze dne 8. února 2010
o změně nařízení (ES) č. 1974/2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovilo jednotný právní rámec pro podporu rozvoje venkova v celém Společenství z EZFRV. Nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (2) tento rámec doplnilo zavedením podrobných prováděcích pravidel.
(2)
Ustanovení čl. 38 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 výslovně uvádí, že pro platby související se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (3), se stanoví podrobná pravidla, včetně maximální částky podpory.
(3)
Podle čl. 11 odst. 7 směrnice 2000/60/ES jsou členské státy povinny stanovit program opatření pro každé povodí do dne 22. prosince 2009. V souladu s čl. 11 odst. 2 uvedené směrnice musí tato opatření zahrnovat základní opatření včetně opatření vyžadovaných již k provádění právních předpisů Unie pro ochranu vod, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 3 uvedené směrnice, a v případě nutnosti doplňující opatření, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 4, která mohou představovat kterýkoli druh opatření uvedených v části B přílohy VI uvedené směrnice nebo jiné druhy opatření nezahrnuté v uvedené příloze. Zatímco dobrovolná opatření a některá závazná opatření mohou již mít oporu v článcích 31 a 39 nařízení (ES) č. 1698/2005, podrobná pravidla pro provedení čl. 38 odst. 2 uvedeného zařízení je třeba vymezit tak, aby pokryla jiná závazná opatření.
(4)
Aby se zabránilo překrývání mezi podporou na dodržování norem uvedenou v článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005, jejímž cílem je kompenzace dočasných znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti přijmout v určitých oblastech normy Unie, na jedné straně a platbou podle článku 38 uvedeného nařízení související se směrnicí 2000/60/ES, jejímž cílem je kompenzace trvalých znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti splnit stanovené požadavky pro dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice, na straně druhé, mělo by být vypracováno ustanovení, pomocí kterého by bylo možno provést rozlišení na základě druhů příslušných operací.
(5)
Směrnice 2000/60/ES stanoví společné zásady a rámec pro činnost Unie v oblasti vodní politiky. Veškeré právní předpisy Unie o vodách jsou koordinovány v rámci uvedené směrnice, která zrušila a nahradila několik směrnic o vodách a jejíž „programy opatření“ obsahují opatření, která jsou stanovena předcházejícími stále platnými směrnicemi o vodách, jakož i doplňující opatření potřebná pro dosažení cílů samotné směrnice 2000/60/ES. S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že část požadavků formálně souvisejících s prováděním směrnice 2000/60/ES v podstatě vyplývá z jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod a již byla nebo měla být členskými státy provedena, neměly by být náklady a ušlé příjmy, které se mohou projevit v současné době jako důsledek uplatnění uvedených požadavků, považovány za způsobilé pro poskytnutí náhrady. Kromě toho čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES stanoví, že by uplatňování nových ustanovení uvedené směrnice mělo zaručit přinejmenším stejnou úroveň ochrany jako stávající právní předpisy Společenství. Zdá se tedy přiměřené a vhodné vyloučit náhradu nákladů a ušlých příjmů s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES vyplývající z jiných právních předpisů Unie na ochranu vod a zároveň poskytovat podporu pouze na požadavky, které přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí uvedené směrnice.
(6)
Kromě toho je již část právních předpisů související s prováděním směrnice 2000/60/ES zahrnuta v podmíněnosti. Příjemci plateb podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005 musí již respektovat právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (4), které stanovilo společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a v přílohách II a III uvedeného nařízení. Neměly by tedy být poskytovány žádné náhrady s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES, které jsou zároveň požadavky vyplývajícími z podmíněnosti.
(7)
V důsledku provádění směrnice 2000/60/ES mohou být zavedeny různé úrovně omezení pro zemědělce. Trvalé náhrady by měly být povoleny pouze v případě podstatných znevýhodnění.
(8)
Měla by být stanovena maximální výše podpory. Kromě toho by měla být stanovena minimální výše trvalé podpory s ohledem na skutečnost, že náhrady by měly být přiznávány pouze v případech podstatného znevýhodnění, a mělo by být vypracováno ustanovení pro překročení maximální výše s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které je nutno odůvodnit v programech rozvoje venkova.
(9)
Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se mění takto:
1)
Za článek 26 se vkládá nový článek 26a, který zní:
„Článek 26a
1. Pokud se týká provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (5), druhy operací, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005, nejsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 31 uvedeného nařízení.
2. Podpora podle čl. 38 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 související se směrnicí 2000/60/ES se poskytuje pouze s ohledem na vzniklé náklady a ušlé příjmy, které jsou výsledkem znevýhodnění spojených se zvláštními požadavky, které:
a)
byly zavedeny směrnicí 2000/60/ES, jsou v souladu s programy opatření plánů povodí za účelem dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice a přesahují opatření vyžadovaná pro provedení jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod;
b)
přesahují právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (6) a v přílohách II a III uvedeného nařízení;
c)
přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí směrnice 2000/60/ES, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES; a
d)
nařizují významné změny v typu využití půdy a/nebo významná omezení v zemědělské praxi, jejichž výsledkem je značná ztráta příjmů.
3. Pokud se týká výše roční podpory, použijí se tyto podmínky:
a)
výše podpory se stanoví nad minimální úrovní 50 EUR na hektar využívané zemědělské plochy (dále jen VZP);
b)
maximální výše podpory nepřesáhne částku 200 EUR na hektar VZP.
Odchylně od písmene b) prvního pododstavce:
a)
počáteční maximální výše podpory na období nepřesahující pět let nepřesáhne částku 500 EUR na hektar VZP;
b)
maximální částky mohou být zvýšeny s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být odůvodněny v programech pro rozvoj venkova.
2)
Příloha II se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. února 2010.
REGULAMENTUL (UE) NR. 108/2010 AL COMISIEI
din 8 februarie 2010
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1974/2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltarea rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (1), în special articolul 91,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 instituie un cadru juridic unic pentru sprijinul privind dezvoltarea rurală în întreaga Comunitate acordat din FEADR. Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei (2) a completat acest cadru prin stabilirea normelor de punere în aplicare.
(2)
Articolul 38 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 precizează că trebuie să se stabilească normele detaliate, inclusiv cuantumul maxim al sprijinului, pentru plățile aferente Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (3).
(3)
În temeiul articolului 11 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE, statele membre sunt obligate să stabilească până la 22 decembrie 2009 un program de măsuri pentru fiecare district hidrografic. În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din respectiva directivă, aceste măsuri trebuie să includă măsurile de bază, inclusiv măsurile deja necesare pentru aplicarea legislației UE privind protecția apei, menționate la articolul 11 alineatul (3) din respectiva directivă, și, dacă este necesar, măsurile suplimentare menționate la articolul 11 alineatul (4), care pot cuprinde oricare dintre tipurile de măsuri enumerate în partea B din anexa VI la respectiva directivă sau alte tipuri de măsuri care nu sunt incluse în anexa respectivă. În timp ce măsurile opționale și anumite măsuri obligatorii pot beneficia deja de sprijin în conformitate cu articolele 31 și 39 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, este necesar să se specifice normele de aplicare a articolului 38 alineatul (2) din respectivul regulament în ceea ce privește celelalte măsuri obligatorii.
(4)
Trebuie să se prevadă efectuarea unei distincții, pe baza tipurilor de operații în cauză, pentru a se evita suprapunerea între, pe de o parte, ajutorul acordat pentru respectarea standardelor menționat la articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, care are drept scop compensarea unor dezavantaje temporare produse beneficiarilor acestuia de obligația de a se adapta standardelor UE în anumite domenii și, pe de altă parte, plățile aferente Directivei 2000/60/CE efectuate în temeiul articolului 38 din regulamentul respectiv, care au drept scop compensarea unor dezavantaje permanente produse beneficiarilor acestora de obligația de a respecta cerințele specifice privind realizarea obiectivelor de mediu prevăzute de respectiva directivă.
(5)
Directiva 2000/60/CE stabilește principiile comune și cadrul de politică UE în domeniul apei. Întreaga legislație a UE privind apa este coordonată în cadrul respectivei directive, care a abrogat și a înlocuit mai multe directive privind apa și ale cărei „programe de măsuri” conțin atât măsuri prevăzute de directive anterioare privind apa care continuă să fie în vigoare, cât și măsuri suplimentare necesare pentru îndeplinirea obiectivelor Directivei 2000/60/CE. Având în vedere toate acestea, întrucât o parte din cerințele legate în mod formal de punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE rezultă, de fapt, din alte texte legislative ale UE privind protecția apei și au fost sau ar fi trebuit să fie deja implementate de către statele membre, costurile și pierderile de venit care ar putea surveni în prezent în urma aplicării respectivelor cerințe nu trebuie să fie considerate eligibile pentru compensare. Mai mult, articolul 4 alineatul (9) din Directiva 2000/60/CE prevede că aplicarea noilor dispoziții din respectiva directivă trebuie să garanteze cel puțin același nivel de protecție ca și în cazul legislației comunitare în vigoare. Prin urmare, se dovedesc adecvate și echilibrate atât excluderea compensării costurilor și pierderilor de venit privind cerințele legate de punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE rezultate din alte texte legislative ale UE privind protecția apei, cât și acordarea de sprijin numai pentru cerințele care depășesc nivelul de protecție al legislației UE existente la momentul adoptării respectivei directive.
(6)
Mai mult, ecocondiționalitatea include deja o parte din legislația legată de punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE. Beneficiarii plăților efectuate în temeiul articolului 38 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 sunt deja obligați să respecte cerințele legale în materie de gestionare și bunele condiții agricole și de mediu prevăzute atât la articolul 5 și, respectiv, la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (4), cât și în anexele II și III la respectivul regulament, care a stabilit normele comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și a instituit anumite sisteme de ajutor pentru agricultori. Prin urmare, nu trebuie să se acorde compensații, privind cerințele legate de punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE, pentru cerințele care sunt deja prevăzute în cadrul ecocondiționalității.
(7)
O consecință a punerii în aplicare a Directivei 2000/60/CE este posibilitatea introducerii de niveluri diferite de constrângeri pentru agricultori. Trebuie să se permită compensații permanente doar în cazul unor dezavantaje grave.
(8)
Trebuie să se stabilească cuantumul maxim al sprijinului. Mai mult, trebuie să se stabilească un cuantum minim al sprijinului permanent, care să reflecte acordarea compensației numai în cazul unor dezavantaje grave, și să se prevadă depășirea cuantumului maxim pentru a lua în considerare circumstanțe speciale, care trebuie justificate în programele de dezvoltare rurală.
(9)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 trebuie modificat în consecință.
(10)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru dezvoltare rurală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 se modifică după cum urmează:
1.
După articolul 26 se inserează următorul articol 26a:
„Articolul 26a
(1) În ceea ce privește punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5), tipurile de operații eligibile pentru ajutoarele acordate în temeiul articolului 38 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 nu sunt eligibile pentru ajutoarele acordate în temeiul articolului 31 din respectivul regulament.
(2) Ajutoarele aferente Directivei 2000/60/CE acordate în temeiul articolului 38 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 se acordă numai pentru costurile și pierderile de venit rezultate din dezavantajele privind cerințele specifice care:
(a)
au fost introduse de Directiva 2000/60/CE, sunt în conformitate cu programele de măsuri prevăzute de planurile de gestionare a districtelor hidrografice în scopul îndeplinirii obiectivelor de mediu ale respectivei directive și depășesc măsurile necesare pentru punerea în aplicare a altor texte legislative ale UE privind protecția apei;
(b)
depășesc cerințele legale în materie de gestionare și bunele condiții agricole și de mediu, prevăzute la articolele 5 și 6 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (6) și în anexele II și III la respectivul regulament;
(c)
depășesc nivelul de protecție prevăzut de legislația UE existentă la momentul adoptării Directivei 2000/60/CE, după cum se precizează la articolul 4 alineatul (9) din Directiva 2000/60/CE; precum și
(d)
care impun schimbări majore ale tipului de utilizare a terenurilor și/sau restricții importante privind practica agricolă care au drept efect o scădere importantă a veniturilor.
(3) În ceea ce privește cuantumul sprijinului anual, se aplică următoarele condiții:
(a)
cuantumul sprijinului se stabilește astfel încât să depășească nivelul minim de 50 EUR per hectar de suprafață agricolă utilizată (denumită în continuare «SAU»);
(b)
cuantumul maxim al sprijinului nu depășește 200 EUR per hectar de SAU.
Prin derogare de la primul paragraf litera (b):
(a)
cuantumul maxim inițial al sprijinului acordat pentru o perioadă de maximum cinci ani nu depășește 500 EUR per hectar de SAU;
(b)
cuantumurile maxime pot fi majorate luând în considerare circumstanțe speciale care trebuie justificate în programele de dezvoltare rurală.
2.
Anexa II se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 8 februarie 2010.