PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. listopadu 2010,
kterým se Německu, Itálii a Rakousku povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES a kterým se mění rozhodnutí 2007/250/ES za účelem prodloužen6í doby platnosti povolení uděleného Spojenému království
(2010/710/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Itálie, Německo a Rakousko v dopisech zaevidovaných generálním sekretariátem Komise v pořadí podle uvedených zemí dne 3. srpna 2007, 23. prosince 2009 a 17. února 2010 požádaly o povolení zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, pokud jde o osobu povinnou odvést daň z přidané hodnoty (dále jen „DPH“). Dopisem zaevidovaným generálním sekretariátem Komise dne 10. února 2010 Spojené království požádalo o prodloužení doby platnosti povolení uděleného rozhodnutím Rady 2007/250/ES ze dne 16. dubna 2007, kterým se Spojenému království povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (2).
(2)
Komise informovala ostatní členské státy dopisem ze dne 11. ledna 2010 o žádosti Německa a dopisem ze dne 9. března 2010 o žádostech Itálie, Rakouska a Spojeného království. Dopisem ze dne 12. ledna 2010 oznámila Komise Německu a dopisy ze dne 11. března 2010 Itálii, Rakousku a Spojenému království, že má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.
(3)
Osobou povinnou odvést DPH je podle článku 193 směrnice 2006/112/ES osoba povinná k dani uskutečňující dodání zboží. Účelem odchylek požadovaných Německem, Itálií a Rakouskem je přenést tuto povinnost na osobu povinnou k dani, které je zboží dodáváno, avšak pouze za určitých podmínek a pouze ve vztahu k určitému zboží, zejména mobilním telefonům a zařízením s integrovanými obvody.
(4)
Významný počet obchodníků s určitými výrobky, zejména mobilními telefony a zařízeními s integrovanými obvody, se po prodeji svých výrobků vyhýbá odvádění DPH správci daně. Avšak jejich zákazníci mají právo na odpočet daně, protože vlastní platnou fakturu. V nejagresivnějších případech těchto daňových úniků je stejné zboží dodáno několikrát prostřednictvím „kolotočového“ schématu, aniž by byla správci daně odvedena DPH. Pokud se osoba, které je zboží dodáváno, v těchto případech určí jako osoba povinná odvést DPH, odchylka by odstranila příležitost k páchání této formy daňového úniku. Výše splatné DPH by tím nebyla dotčena.
(5)
Pro zajištění účinného uplatňování odchylky a zabránění přesunu daňových úniků na jiné výrobky nebo na maloobchodní úroveň by Německo, Itálie a Rakousko měly zavést vhodné kontrolní a ohlašovací povinnosti. Komise by měla být informována o konkrétních opatřeních přijatých za účelem sledování uplatňování odchylky.
(6)
Opatření je přiměřené zamýšleným cílům, protože nemá být uplatňováno obecně, ale pouze na konkrétní skupiny výrobků, u kterých je vysoké riziko daňových úniků a u kterých rozsah daňových úniků způsobil značné daňové ztráty. Uplatnění mechanismu přenesení daňové povinnosti navíc znamená menší riziko přesunu podvodů do oblasti maloobchodního prodeje daných výrobků, neboť mobilní telefony jsou obvykle dodávány velkými telefonními společnostmi a toto opatření lze uplatnit na integrované obvody ještě před jejich zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
(7)
Povolení je v zásadě platné pouze po krátké časové období, neboť nelze s jistotou určit, zda bude cílů opatření dosaženo, ani nelze předem odhadnout dopad opatření na fungování systému DPH v členských státech, které je použijí, nebo v ostatních členských státech.
(8)
Spojenému království by mělo být povoleno pokračovat v uplatňování stávajícího zvláštního opatření až do data ukončení platnosti povolení uděleného Německu, Itálii a Rakousku.
(9)
Odchylka nemá žádný nepříznivý dopad na vlastní zdroje Unie vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Německo jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
2. Tato odchylka se vztahuje na dodání zboží, u něhož se základ daně rovná 5 000 EUR nebo je vyšší.
Článek 2
Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Itálie jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
Článek 3
1. Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES může Rakousko jako osobu povinnou odvést DPH určit osobu povinnou k dani, které je dodáváno toto zboží:
a)
mobilní telefony, tj. zařízení vyrobená nebo upravená pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaná na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
b)
zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a základní jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele.
2. Tato odchylka se vztahuje na dodání zboží, u něhož se základ daně rovná 5 000 EUR nebo je vyšší.
Článek 4
Odchylku stanovenou v článcích 1, 2 a 3 musí Německo, Itálie a Rakousko doplnit zavedením vhodných a účinných kontrolních a ohlašovacích povinností pro osoby povinné k dani, které dodávají zboží, na které se v souladu s tímto rozhodnutím vztahuje přenesení daňové povinnosti.
Článek 5
Článek 4 rozhodnutí 2007/250/ES se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Použitelnost tohoto rozhodnutí končí dnem, k němuž vstoupí v platnost pravidla Unie umožňující členským státům přijímat taková opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, a nejpozději dnem 31. prosince 2013.“
Článek 6
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Použitelnost tohoto rozhodnutí končí dnem, k němuž vstoupí v platnost pravidla Unie umožňující členským státům přijímat taková opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES, a nejpozději dnem 31. prosince 2013.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo, Italské republice, Rakouské republice a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 22. listopadu 2010.
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI
din 22 noiembrie 2010
de autorizare a Germaniei, Italiei și Austriei de a introduce o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE și de modificare a Deciziei 2007/250/CE în vederea extinderii perioadei de validitate a autorizației acordate Regatului Unit
(2010/710/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), în special articolul 395 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
Prin scrisorile înregistrate la Secretariatul General al Comisiei la 3 august 2007, 23 decembrie 2009 și, respectiv, 17 februarie 2010, Italia, Germania și Austria au solicitat autorizarea aplicării unei măsuri speciale de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE în ceea ce privește persoana răspunzătoare de plata taxei pe valoarea adăugată (în continuare „TVA”). Prin scrisoarea înregistrată la Secretariatul General al Comisiei la 10 februarie 2010, Regatul Unit a solicitat extinderea perioadei de valabilitate a autorizării acordate prin Decizia 2007/250/CE a Consiliului din 16 aprilie 2007 de autorizare a Regatului Unit de a introduce o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (2).
(2)
Comisia a informat celelalte state membre prin scrisoarea din 11 ianuarie 2010 despre cererea Germaniei și prin scrisoarea din 9 martie 2010 despre cererile Italiei, Austriei și Regatului Unit. Comisia a informat printr-o scrisoare din 12 ianuarie 2010 Germania și printr-o scrisoare din 11 martie 2010 Italia, Austria și Regatul Unit cu privire la faptul că deține toate informațiile pe care le consideră necesare pentru a evalua cererea.
(3)
În conformitate cu articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, persoana răspunzătoare de plata taxei pe valoare adăugată este persoana impozabilă care furnizează bunurile. Scopul derogărilor solicitate de Germania, Italia și Austria este acela ca răspunderea în cauză să revină persoanei impozabile căreia i se furnizează bunurile, dar numai în anumite condiții și exclusiv în cazul unor produse specifice, și anume telefoane mobile și dispozitive cu circuite integrate.
(4)
Un număr semnificativ de comercianți de produse specifice, și anume telefoane mobile și dispozitive cu circuite integrate, comit acte de evaziune de la plata TVA către autoritățile fiscale, după vânzarea produselor lor. Clienții lor sunt însă îndreptățiți la o scutire de taxă, dacă sunt în posesia unei facturi valabile. În cazurile cele mai agresive de evaziune fiscală, aceleași bunuri sunt furnizate de mai multe ori, printr-un sistem de tip „suveică”, fără ca TVA să fie plătită autorităților fiscale. Prin desemnarea persoanei căreia îi sunt furnizate bunurile drept persoană răspunzătoare de plata TVA în astfel de cazuri, derogarea ar elimina posibilitatea comiterii acestui tip de evaziune fiscală. Această derogare nu ar afecta cuantumul TVA datorat.
(5)
În scopul de a asigura funcționarea eficace a derogării și de a evita ca evaziunea fiscală să se deplaseze spre alte produse sau spre comerțul cu amănuntul, Germania, Italia și Austria ar trebui să introducă obligații adecvate de raportare și control. Comisia ar trebui să fie informată cu privire la măsurile specifice adoptate în vederea monitorizării operațiunii de derogare.
(6)
Măsura este proporțională cu obiectivele urmărite, deoarece nu urmează să se aplice în mod general, ci doar unor grupuri specifice de produse, în cazul cărora există un risc ridicat de evaziune fiscală și amploarea evaziunii fiscale a generat pierderi fiscale considerabile. Mai mult, utilizarea unui mecanism de taxare inversă implică un risc mai scăzut de deplasare a fraudei către vânzarea cu amănuntul a produselor în cauză, întrucât telefoanele mobile sunt în general furnizate de societăți care sunt mari producătoare de telefoane și întrucât măsura este aplicabilă circuitelor integrate într-o etapă anterioară integrării lor în produsele destinate utilizatorului final.
(7)
În principiu, autorizarea este valabilă doar pe o perioadă scurtă de timp, deoarece nu se poate stabili cu certitudine că obiectivele măsurii vor fi atinse și nici nu se poate estima de pe acum impactul măsurii asupra funcționării sistemului TVA în acele state membre care o aplică sau în alte state membre.
(8)
Regatul Unit ar trebui autorizat să aplice în continuare măsura sa specială existentă până la data expirării autorizării acordate Germaniei, Italiei și Austriei.
(9)
Derogarea nu are un impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii provenind din TVA,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Germania este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:
(a)
telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;
(b)
dispozitive cu circuite integrate, cum ar fi microprocesoare și unități centrale de procesare, înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final.
(2) Derogarea se aplică cu privire la furnizarea de bunuri a căror valoare impozabilă este de cel puțin 5 000 EUR.
Articolul 2
Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Italia este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:
(a)
telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;
(b)
dispozitive cu circuite integrate, cum sunt microprocesoarele și unitățile centrale de procesare, înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final.
Articolul 3
(1) Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Austria este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:
(a)
telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;
(b)
dispozitive cu circuite integrate, cum ar fi microprocesoare și unități centrale de procesare, înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final.
(2) Derogarea se aplică cu privire la furnizarea de bunuri a căror valoare impozabilă este de cel puțin 5 000 EUR.
Articolul 4
Derogarea prevăzută la articolele 1, 2 și 3 se aplică sub rezerva introducerii de către Germania, Italia și Austria a unor obligații de control și raportare corespunzătoare și eficace pentru persoanele impozabile care furnizează bunuri în cazul cărora se aplică taxarea inversă în conformitate cu prezenta decizie.
Articolul 5
Articolul 4 din Decizia 2007/250/CE se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Prezenta decizie expiră la data intrării în vigoare a dispozițiilor UE care permit tuturor statelor membre să adopte astfel de măsuri de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, dar cel târziu la 31 decembrie 2013.”
Articolul 6
Prezenta decizie produce efecte de la data notificării.
Prezenta decizie expiră la data intrării în vigoare a dispozițiilor Uniunii care permit tuturor statelor membre să adopte astfel de măsuri de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, dar cel târziu la 31 decembrie 2013.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania, Republicii Italiene, Republicii Austria, Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
Adoptată la Bruxelles, 22 noiembrie 2010.