NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 311/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o prvky související s prospekty a inzeráty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (2) vyžaduje, aby emitenti ze třetích zemí připravili historické finanční údaje obsažené v prospektech pro veřejnou nabídkou cenných papírů nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) nebo s vnitrostátními účetními standardy třetí země za předpokladu, že jsou rovnocenné s IFRS.
(2)
Za účelem posouzení rovnocennosti obecně uznávaných účetních zásad (GAAP) třetí země s přijatými IFRS stanoví nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) definici rovnocennosti a zřizuje mechanismus pro určení rovnocennosti GAAP třetí země. Na základě podmínek mechanismu rovnocennosti by mohlo být emitentům ze třetích zemí dovoleno po přechodné období končící dne 31. prosince 2011 používat zásady GAAP třetích zemí, které své standardy sbližují s IFRS nebo se zavázaly IFRS přijmout. Je důležité posoudit úsilí těch zemí, které přijaly opatření ke sblížení svých účetních standardů s IFRS nebo k přijetí IFRS. Nařízení (ES) č. 1569/2007 bylo proto změněno, aby se přechodné období prodloužilo do 31. prosince 2014. Komise vzala v úvahu zprávu podanou Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) v listopadu 2010 o Číně, Kanadě, Indii a Jižní Koreji, které uplatňovaly přechodné období podle rozhodnutí Komise 2008/961/ES ze dne 12. prosince 2008 o používání vnitrostátních účetních standardů některých třetích zemí a mezinárodních standardů pro účetní výkaznictví emitenty cenných papírů ve třetích zemích při sestavování jejich konsolidovaných účetních závěrek (4), a nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud se jedná o prvky související s prospekty a inzeráty (5), a rovněž aktualizované informace o Číně a Indii z dubna 2011.
(3)
V dubnu 2010 vydalo ministerstvo financí Číny „Plán pro další sbližování účetních standardů pro obchodní společnosti (ASBE) se standardy IFRS“, v němž znovu zopakovalo závazek Číny pokračovat v procesu sbližování s IFRS. Od října 2010 byly všechny stávající standardy a výklady vydané Radou pro mezinárodní účetní standardy začleněny do ABSE. Úroveň sbližování je podle orgánu ESMA uspokojivá a rozdíly nejsou tak významné, aby představovaly nesoulad s IFRS. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat čínské účetní standardy pro obchodní společnosti (ASBE) za rovnocenné schváleným IFRS.
(4)
Rada pro účetní standardy Kanady se v lednu 2006 veřejně zavázala přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Schválila začlenění IFRS do příručky kanadského Institutu autorizovaných účetních znalců jako kanadské GAAP pro všechny veřejně odpovědné ziskové podniky počínaje rokem 2011. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat kanadské zásady GAAP za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(5)
Korejská komise finančního dozoru a Korejský účetní institut se v březnu 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Korejská rada pro účetní standardy přijala IFRS ve formě korejských standardů IFRS (K-IFRS). K-IFRS jsou totožné s IFRS a od roku 2011 jsou povinné pro všechny společnosti kotované v Jižní Koreji. Nekotované finanční instituce a státní podniky jsou rovněž povinny K-IFRS používat. Ostatní nekotované společnosti se mohou rozhodnout, zda je budou uplatňovat, či nikoliv. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat zásady GAAP Jižní Korey za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(6)
Indická vláda a indický Institut autorizovaných účetních znalců se v červenci 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011 s cílem uvést indické GAAP plně do souladu s IFRS do konce programu. Při šetření na místě v lednu 2011 však orgán ESMA zjistil, že indické zásady GAAP vykazují zřejmě řadu odchylek od IFRS, které by se mohly v praxi projevit jako významné. Nejasnosti ohledně časového harmonogramu pro zavedení systému podávání zpráv slučitelného s IFRS přetrvávají. Protože žádný z emitentů v Indii nevyužil dobrovolné předběžné uplatňování IFRS, neexistují žádné zkušenosti ohledně jejich prosazování.
(7)
Proto je vhodné prodloužit přechodné období v Unii nejvýše na tři roky, do 31. prosince 2014, aby emitenti třetích zemí mohli sestavit své roční a pololetní účetní závěrky v souladu se zásadami GAAP Indie.
(8)
Protože přechodné období, pro které byla udělena rovnocennost GAAP Číny, Kanady, Jižní Korey a Indie podle nařízení (ES) č. 809/2004, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z těchto třetích zemí kotovaným v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by své účetní závěrky museli přepracovat podle IFRS. Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(9)
Nařízení (ES) č. 809/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 35 nařízení (ES) č. 809/2004 se mění takto:
1)
v odstavci 5 se vkládá druhý pododstavec, který zní:
„Kromě standardů uvedených v prvním pododstavci mohou od 1. ledna 2012 emitenti ze třetích zemí předkládat své historické finanční údaje v souladu s těmito standardy:
a)
obecně uznávanými účetními zásadami Čínské lidové republiky;
b)
obecně uznávanými účetními zásadami Kanady;
c)
obecně uznávanými účetními zásadami Korejské republiky.“
2)
odstavec 5a se nahrazuje tímto:
„5a. Emitenti ze třetích zemí nejsou povinni podle přílohy I bodu 20.1; přílohy IV bodu 13,1; přílohy VII bodu 8,2; přílohy X bodu 20.1 nebo přílohy XI bodu 11.1 přepracovat historické finanční údaje zahrnuté do prospektu a relevantní pro účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, nebo podle požadavku podle přílohy VII bodu 8.2a; přílohy IX bodu 11.1; nebo přílohy X bodu 20.1a poskytnout popis rozdílů mezi mezinárodními standardy pro účetní výkaznictví přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 a účetními zásadami, v souladu s nimiž byly tyto údaje vypracovány s ohledem na účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, za předpokladu, že historické finanční údaje jsou vypracovány v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami Indické republiky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 311/2012 AL COMISIEI
din 21 decembrie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 809/2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește anumite elemente legate de prospecte și comunicate cu caracter publicitar
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE (1), în special articolul 7 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei (2) impune emitenților din țări terțe să prezinte informațiile financiare istorice din prospectele pentru oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare pe o piață reglementată în conformitate cu standardele internaționale de raportare financiară (IFRS) sau cu standardele naționale de contabilitate ale unei țări terțe, cu condiția ca ele să fie echivalente cu aceste standarde.
(2)
În vederea evaluării echivalenței principiilor contabile general acceptate (GAAP) ale unei țări terțe cu IFRS adoptate, Regulamentul (CE) nr. 1569/2007 al Comisiei (3) prevede o definiție a echivalenței și stabilește un mecanism pentru determinarea echivalenței GAAP dintr-o țară terță. Conform condițiilor mecanismului de echivalență, emitenții din țări terțe aveau permisiunea să utilizeze GAAP ale țărilor terțe care se îndreaptă către ori s-au angajat să adopte IFRS pentru o perioadă de tranziție care se încheie la 31 decembrie 2011. Este important să se evalueze eforturile depuse de țările care au adoptat măsuri în vederea convergenței standardelor lor contabile sau adoptării IFRS. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1569/2007 a fost modificat pentru a prelungi această perioadă de tranziție până la 31 decembrie 2014. Comisia a ținut seama de raportul întocmit de Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) în noiembrie 2010 cu privire la China, Canada, India și Coreea de Sud, care beneficiau de o perioadă de tranziție prin Decizia 2008/961/CE a Comisiei din 12 decembrie 2008 privind utilizarea de către emitenții de valori mobiliare din țările terțe a standardelor de contabilitate naționale ale anumitor țări terțe și a standardelor internaționale de raportare financiară pentru întocmirea situațiilor financiare consolidate (4) și Regulamentul (CE) nr. 1289/2008 al Comisiei din 12 decembrie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 809/2004 de punere în aplicare a Directivei 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește elementele legate de prospecte și comunicate cu caracter publicitar (5), precum și de informațiile actualizate referitoare la China și India din aprilie 2011.
(3)
În aprilie 2010, Ministerul de Finanțe din China a publicat o „Foaie de parcurs pentru continuarea convergenței standardelor de contabilitate pentru întreprinderile comerciale (ASBE) cu IFRS”, prin care a reiterat angajamentul acestei țări de a continua procesul de convergență cu IFRS. Din octombrie 2010, toate standardele și interpretările actuale emise de Consiliul pentru Standarde Internaționale de Contabilitate au fost implementate în ASBE. AEVMP a raportat că nivelul de convergență este satisfăcător, iar diferențele existente nu se traduc prin nerespectarea IFRS. Prin urmare, este oportun ca ASBE din China să fie considerate echivalente cu IFRS adoptate, începând de la 1 ianuarie 2012.
(4)
Consiliul pentru standarde de contabilitate din Canada s-a angajat public, în ianuarie 2006, să adopte IFRS până la 31 decembrie 2011. Aceasta a aprobat încorporarea IFRS în cadrul Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook în calitate de GAAP aplicabile în Canada pentru toate întreprinderile cu scop lucrativ care au obligația de a da socoteală în fața publicului, începând din 2011. Prin urmare, este oportun ca GAAP din Canada să fie considerate echivalente cu IFRS adoptate începând cu data de 1 ianuarie 2012.
(5)
Comisia de supraveghere financiară din Coreea de Sud și Institutul coreean de contabilitate s-au angajat public, în martie 2007, să adopte IFRS până la 31 decembrie 2011. Consiliul pentru standarde de contabilitate din Coreea de Sud a adoptat IFRS ca IFRS coreene (K-IFRS). K-IFRS sunt identice cu IFRS și sunt obligatorii, din 2011, pentru toate societățile cotate la bursă din Coreea de Sud. Obligația de a aplica K-IFRS le revine și instituțiilor financiare necotate și societăților de stat. Alte societăți necotate au și ele opțiunea de a aplica aceste standarde. Prin urmare, este oportun ca GAAP din Coreea de Sud să fie considerate echivalente cu IFRS adoptate începând cu data de 1 ianuarie 2012.
(6)
Guvernul Indiei și Indian Institute of Chartered Accountants s-au angajat public, în iulie 2007, să adopte IFRS până la 31 decembrie 2011, cu obiectivul ca GAAP din India să fie în totalitate conforme cu IFRS până la încheierea programului. Cu toate acestea, în urma unei anchete la fața locului desfășurată în ianuarie 2011, AEVMP a constatat că GAAP din India prezintă o serie de diferențe față de IFRS care, în practică, s-ar putea dovedi semnificative. Există în continuare incertitudini cu privire la calendarul de punere în aplicare a unui sistem de raportare conform cu IFRS. Deoarece în India nu există emitenți care să fi profitat de aplicarea voluntară anticipată a IFRS, nu există niciun fel de experiență în acest sens.
(7)
În consecință, este oportun să se prelungească perioada de tranziție cu maximum trei ani, până la 31 decembrie 2014, pentru ca emitenții din țări terțe să aibă posibilitatea să-și întocmească, în Uniune, situațiile financiare anuale și semestriale în conformitate cu GAAP din India.
(8)
Deoarece perioada de tranziție pe parcursul căreia s-a acordat echivalența pentru GAAP din China, Canada, India și Coreea de Sud în temeiul Regulamentului (CE) nr. 809/2004 expiră la 31 decembrie 2011, prezentul regulament trebuie să se aplice de la 1 ianuarie 2012. Acest lucru este necesar pentru a le asigura certitudine juridică emitenților din țările terțe cotați în Uniune și pentru a se evita riscul ca aceștia să fie nevoiți să își reconcilieze situațiile financiare cu IFRS. Posibilitatea aplicării retroactive limitează astfel orice eventuală sarcină suplimentară pentru emitenții în cauză.
(9)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 809/2004 trebuie modificat în consecință,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Articolul 35 din Regulamentul (CE) nr. 809/2004 se modifică după cum urmează:
(1)
la alineatul (5) se adaugă al doilea paragraf:
„În plus față de standardele menționate la primul paragraf, de la 1 ianuarie 2012, emitenții din țări terțe își pot prezenta informațiile financiare istorice în conformitate cu următoarele standarde:
(a)
Principiile contabile general acceptate ale Republicii Populare Chineze;
(b)
Principiile contabile general acceptate din Canada;
(c)
Principiile contabile general acceptate din Republica Coreea.”
2)
Alineatul (5a) se înlocuiește cu următorul text:
„(5a) Emitenții din țări terțe nu fac obiectul obligației prevăzute în anexa I punctul 20.1; anexa IV punctul 13.1; anexa VII punctul 8.2; anexa X punctul 20.1 sau anexa XI punctul 11.1, de a retrata informațiile financiare istorice cuprinse într-un prospect și pertinente pentru exercițiile financiare anterioare exercițiilor financiare care încep la 1 ianuarie 2015 sau ulterior acestei date, nici obligației prevăzute în anexa VII punctul 8.2 a; anexa IX punctul 11.1; sau anexa X punctul 20.1 a, de a furniza o descriere narativă a diferențelor dintre standardele internaționale de raportare financiară adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1606/2002 și principiile contabile în conformitate cu care se elaborează asemenea informații referitoare la exercițiile financiare anterioare exercițiilor financiare care încep la 1 ianuarie 2015 sau ulterior acestei date, cu condiția ca informațiile financiare istorice să fie elaborate în conformitate cu principiile contabile general acceptate din Republica India.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 1 ianuarie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 decembrie 2011.