ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. prosince 2011
o státní podpoře C 40/2009 a C 43/2008 při restrukturalizaci WestLB AG
(oznámeno pod číslem C(2011) 9395)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/245/EU)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec (1) této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány k podání připomínek (2),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Rozhodnutím ze dne 12. května 2009 ve věci C 43/2008 (3) (dále jen „rozhodnutí z května 2009“) Komise s výhradami schválila záruku na pokrytí rizik z portfolia strukturovaných cenných papírů (dále jen „portfolio Phoenix“) v objemu 5 mld. EUR ve prospěch zemské banky Severního Porýní-Vestfálska WestLB AG (4) (dále jen „WestLB“), a to na základě plánu restrukturalizace předloženého dne 30. dubna 2009 (dále jen „plán restrukturalizace z dubna 2009“).
(2)
Dne 23. září 2009 oznámilo Německo Komisi dodatečnou podporu pro WestLB v podobě dočasné záruky na pokrytí rizik pro vybrané tranše portfolia Phoenix ve výši 6,4 mld. EUR a zavázalo se oznámit revidovaný restrukturalizační plán.
(3)
Rozhodnutím ze dne 7. října 2009 ve věci N 531/2009 (5) Komise rozhodla, že je dočasná záruka na pokrytí rizik slučitelná s vnitřním trhem jakožto podpora na záchranu.
(4)
Dne 10. prosince 2009 Německo oznámilo opatření na záchranu WestLB v podobě převodu aktiv na nově založenou agenturu Erste Abwicklungsanstalt (dále jen „EAA“). Toto opatření je v dalším textu označováno jako „první převod aktiv“. Současně Německo předložilo upravený plán restrukturalizace WestLB (dále jen „plán restrukturalizace z prosince 2009“). První převod aktiv nahradil opatření oznámené dne 23. září 2009, a rozhodnutí ze dne 7. října 2009 se tak stalo bezpředmětným.
(5)
Rozhodnutím ze dne 22. prosince 2009 ve věci C 40/2009 (6) (dále jen „rozhodnutí z prosince 2009“) Komise z důvodů finanční stability dočasně schválila první převod aktiv na dobu šesti měsíců. Týmž rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), neboť měla pochybnosti o slučitelnosti tohoto opatření s vnitřním trhem.
(6)
V prosinci 2009 Komise pověřila Société Générale, Bangert Research a profesora Wima Schoutense, aby zpracovali znalecké ocenění znehodnocených aktiv, které WestLB převedla na EAA.
(7)
Dne 1. února 2010 předložilo Německo připomínky k odůvodnění v rozhodnutí z prosince 2009.
(8)
Rozhodnutím ze dne 22. června 2010 ve věci N 249/2010 (7) (dále jen „rozhodnutí z června 2010“) Komise prodloužila dočasné schválení prvního převodu aktiv z důvodu finanční stability až do doby, kdy bude přijato konečné rozhodnutí o prvním převodu aktiv a o plánu restrukturalizace z prosince 2009.
(9)
Dne 29. října 2010 Komise předložila Německu podrobnou zprávu o ocenění aktiv, jež byla předmětem prvního převodu.
(10)
Dne 5. listopadu 2010 Komise vydala rozhodnutí o rozšíření formálního vyšetřovacího řízení, pokud jde o první převod aktiv ve věci C 40/2009 (8) (dále jen „rozhodnutí z listopadu 2010“). V tomto rozhodnutí Komise vyjádřila další pochybnosti o slučitelnosti prvního převodu aktiv s vnitřním trhem.
(11)
V listopadu 2010 německé orgány předložily své připomínky, které byly doplněny dne 21. prosince 2010. Připomínky od zúčastněných stran Komise neobdržela.
(12)
Dne 21. prosince 2010 Komise rozhodla odložit datum, ke kterému Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (dále jen „WestImmo“) měla přestat uzavírat nové obchody (10).
(13)
Dne 15. února 2001 Německo předložilo upravený plán restrukturalizace WestLB (dále jen „plán restrukturalizace z února 2011“).
(14)
Dne 15. dubna 2011 Německo předložilo Komisi zprávu o pokroku, kterou zpracoval správce převodu jmenovaný po rozhodnutí z května 2009, a nový restrukturalizační plán WestLB (dále jen „nový restrukturalizační plán“).
(15)
Dne 23. června 2011 dosáhli Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung (Spolková agentura pro stabilizaci finančního trhu, dále jen „FMSA“), všichni akcionáři WestLB a EAA dohody o všech podstatných podrobnostech likvidace WestLB a sdílení nákladů mezi akcionáři (tato dohoda je dále označována jako „rámcová dohoda“) (11).
(16)
Dne 30. června 2011 Německo Komisi předložilo konečnou verzi nového restrukturalizačního plánu, který vychází z rámcové dohody (dále jen „plán restrukturalizace z června 2011“).
(17)
Dne 28. října 2011 Německo požádalo Komisi o odklad termínu, k němuž byla WestLB povinna zastavit uzavírání nových obchodů, do 29. února 2012 (splnění této povinnosti ukládá WestLB rozhodnutí z května 2009 k 1. lednu 2012). Tato žádost byla podána jako ochranné opatření pro případ, že by rozhodnutí z května 2009 nebylo do 1. ledna 2012 nahrazeno novým rozhodnutím.
(18)
Dne 28. října 2011 Německo předložilo podrobné informace o dalším opatření státní podpory pro WestLB v podobě druhého převodu aktiv na EAA (toto opatření je dále označováno jako „doplnění“).
(19)
Dne 21. listopadu 2011 Německo předložilo aktualizované údaje o plánu restrukturalizace z června 2011.
(20)
Dne 1. prosince 2011 Německo předložilo údaje o výši dočasného krátkodobého posílení likvidity, které může být WestLB poskytnuto až do 30. června 2012.
(21)
Dne 8. prosince 2011 předložilo Německo Komisi konečný seznam závazků.
(22)
Dne 13. prosince 2011 Německo potvrdilo záměr, podle nějž má být subjekt s názvem Verbundbank, který bude vyčleněn z WestLB v rámci její restrukturalizace, převzat hesensko-durynskou zemskou bankou Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (dále jen „Helaba“).
II. SKUTKOVÝ STAV
1. PŘÍJEMCE PODPORY
(23)
Příjemcem podpory je WestLB, zemská banka Severního Porýní-Vestfálska se sídlem v Düsseldorfu. Jejími akcionáři jsou spořitelní sdružení Sparkassenverband Westfalen-Lippe (dále jen „SVWL“), spořitelní sdružení Rheinische Sparkassen- und Giroverband (dále jen „RSGV“; SVWL a RSGV jsou dále společně označovány jako „spořitelní sdružení“), spolková země Severní Porýní-Vestfálsko a obě regionální sdružení Landschaftsverband Rheinland a Landschaftsverband Westfalen-Lippe. Vkladem tichého společníka se na WestLB AG podílí Sonderfonds Finanzmarkstabilisierung (Zvláštní fond pro stabilizaci finančního trhu, dále jen „SoFFin“), který je řízen FMSA.
(24)
Hlavní finanční údaje WestLB jsou shrnuty v následující tabulce:
Tabulka č. 1
Hlavní finanční údaje o společnosti WestLB
31.12.2008
31.12.2009
31.12.2010
30.6.2011
Údaje z rozvahy (v mld. EUR)
Bilanční suma
288,1
242,3
191,5
160,4
Vlastní kapitál
3,8
3,7
4,1
4,2
Požadované kvóty vlastního kapitálu banky (SolvV; Solvabilitätsverordnung - nařízení o kapitálové přiměřenosti)
Kmenový kapitál tier 1 v mld. EUR
5,7
5,3
5,5
4,9
Vlastní zdroje v mld. EUR
8,9
7,6
7,7
7,3
Rizikově vážená aktiva v mld. EUR
88,5
83,0
48,6
45,4
Podíl kmenového kapitálu tier 1 v %
6,4
6,4
11,4
10,7
Celkový podíl v %
10,1
9,1
15,9
16,0
Zaměstnanci
Počet zaměstnanců
5 957
5 214
4 712
4 622
Zaměstnanci na plný pracovní úvazek
5 663
4 971
4 473
4 376
(25)
WestLB, jež plní funkce ústřední banky spořitelen, funguje ve vztahu ke spořitelnám v Severním Porýní-Vestfálsku a Braniborsku, jež působí v regionálním měřítku, jako spojka s finančními trhy. Německým a zahraničním klientům, k nimž patří podniky, institucionální klienti i klientela z veřejného sektoru, nabízí širokou škálu produktů a služeb včetně úvěrů, individuálního strukturovaného financování, činností na kapitálovém trhu, správy majetku a provádění platebního styku.
(26)
Těžiště podnikatelské činnosti WestLB se v průběhu let změnilo. WestLB, jež byla původně omezena na funkce spořitelní žirocentrály, se postupem času přetvořila v investiční banku. Od roku 2001, kdy byly činnosti, jež WestLB prováděla ve veřejném zájmu, odděleny od činností, jež byly předmětem hospodářské soutěže, prošla tato banka již restrukturalizací (12).
(27)
Ke značným ztrátám a stoupajícím nárokům na kapitál vedly v nedávné minulosti rozsáhlé investice do strukturovaných cenných papírů, jež byly zčásti vypořádávány prostřednictvím účelových společností, které nebyly do roku 2007 zahrnovány do konsolidace. K tomuto vývoji došlo navzdory zmírnění účetních standardů v reakci na finanční krizi. Německo a akcionáři WestLB proto v roce 2008 poskytli bance záruku na pokrytí rizik z portfolia Phoenix (13) a v listopadu 2009 se dohodli na zřízení likvidační agentury EAA, na niž byla převedena aktiva v nominální hodnotě zhruba 77,5 mld. EUR a kapitál ve výši zhruba 3 mld. EUR.
2. OPATŘENÍ PODPORY
a. PRVNÍ SOUBOR OPATŘENÍ - ZÁRUKA NA POKRYTÍ RIZIK Z PORTFOLIA PHOENIX
(28)
V roce 2008 převedla WestLB na Phoenix Light, účelovou společnost s ručením omezeným založenou podle irského práva, portfolio strukturovaných cenných papírů, čímž ze své rozvahy vyčlenila cenné papíry (14) v celkové nominální hodnotě přibližně 23 mld. EUR. Uvedená účelová společnost byla zajištěna zárukami akcionářů WestLB, které byly sjednány dne 8. února 2008 ke krytí případného selhání do výše 5 mld. EUR (dále jen „záruka na pokrytí rizik pro portfolio Phoenix“). Tyto záruky byly schváleny rozhodnutím z května 2009 (15). Záruku na pokrytí rizik tvořily dvě samostatné záruky:
-
záruka za pohledávky vůči Phoenix Light do výše 2 mld. EUR, za které všichni akcionáři společnosti WestLB odpovídají v poměru podle svých podílů,
-
a podřízená záruka, kterou vydalo pouze Severní Porýní-Vestfálsko a která pokrývá další pohledávky vůči Phoenix Light do výše 3 mld. EUR.
b. DRUHÝ SOUBOR OPATŘENÍ - PRVNÍ PŘEVOD AKTIV NA EAA
(29)
Dne 24. listopadu 2009 se Německo a akcionáři společnosti WestLB dohodli na podrobnostech zřízení likvidační agentury s názvem Erste Abwicklungsanstalt podle německého zákona o Fondu pro stabilizaci finančního trhu (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz, dále jen „FMStFG“). Cílem tohoto kroku bylo vyčlenit portfolio s rizikovými pozicemi a nestrategickými obchodními činnostmi. Dne 11. prosince 2009 se akcionáři společnosti WestLB setkali a formálně schválili potřebná smluvní ujednání.
(30)
První opatření v podobě převodu aktiv (16) zahrnovalo kapitálovou injekci ve výši 3 mld. EUR, další záruky akcionářů společnosti WestLB a převod aktiv, který měl probíhat převážně formou odštěpení. Dále nebyla záruka na pokrytí rizik pro portfolio Phoenix v hodnotě 5 mld. EUR ukončena, nýbrž převedena na EAA. Pokud by k převodu této záruky nedošlo, potřebovala by EAA další kapitál v objemu 5 mld. EUR, aby mohla portfolio Phoenix převzít.
i) Kapitálová injekce fondu SoFFin do WestLB
(31)
Předtím, než byla zřízena EAA, musel SoFFin vložit do WestLB kapitál ve výši 3 mld. EUR (dále jen „kapitálová injekce“). Tato kapitálová injekce byla provedena ve třech tranších: dne 23. prosince 2009 (672 mil. EUR), 4. ledna 2010 (1,5 mld. EUR) a 30. dubna 2010 (828 mil. EUR). Tento kapitál byl poskytnut formou nevypověditelného vkladu tichého společníka, jejž lze po 1. červenci 2010 přeměnit na kmenové akcie. V souladu s dohodou nesmí SoFFin držet ve společnosti většinu podílů.
(32)
Smluvní podmínky vkladu tichého společníka stanovují odměnu ve výši 10 % ročně v případě, že WestLB vykáže dostatečný zisk na konci roku podle HGB (17). Bude-li banka hospodařit se ztrátou, nebude vyplacena žádná odměna a tichý společník se bude stejně jako ostatní (pari passu) podílet na ztrátách. Od zmíněného vkladu tichého společníka hospodařila WestLB podle HGB buď se ztrátou (v roce 2009) nebo nevykázala žádný zisk (v roce 2010). V důsledku toho žádná odměna doposud vyplacena nebyla a tichý společník se podílel na ztrátách přibližně 1 milionem EUR.
ii) Záruky ze strany akcionářů
(33)
Zřízení EAA doprovází záruka akcionářů WestLB k pokrytí dalších ztrát vzniklých z převedených aktiv. Podle FMStFG musí totiž všechny ztráty EAA, které přesahují převedený kapitál, uhradit akcionáři WestLB a FMSA.
(34)
Za tímto účelem poskytli akcionáři WestLB výslovnou záruku v celkové výši 1 mld. EUR, o kterou se dělí Severní Porýní-Vestfálsko (482 mil. EUR), sdružení spořitelen (501 mil. EUR) a obě regionální sdružení (17 mil. EUR). V souvislosti s případně nutnou úhradou dalších ztrát se dále akcionáři WestLB dohodli, že povinnost spořitelních sdružení RSGV a WLSGV uhradit další ztráty bude omezena na 4 mld. EUR. Vzhledem k záruce ve výši 501 milionů EUR, kterou tato spořitelní sdružení poskytla, je tedy účast RSGV a WLSGV na úhradě ztrát omezena na nejvýše 4,5 mld. EUR. Pro účely obstarání těchto 4 mld. EUR je RSGV a WLSGV umožněno vytvářet po dobu 25 let na tento závazek přiměřené rezervy. Případné ztráty, které budou překračovat vlastní kapitál EAA i dané záruky, budou hradit FMSA a Severní Porýní-Vestfálsko (18).
iii) První převod aktiv
(35)
Převod toxických a nestrategických aktiv (a závazků) se uskutečnil ve dvou krocích. V prvním kroku byly cenné papíry (zejména mezaninové dluhopisy a další strukturované cenné papíry) v celkové účetní hodnotě přibližně 6,2 mld. EUR a závazky v účetní hodnotě přibližně 5,5 mld. EUR převedeny (19) na EAA formou odštěpení, jež bylo dne 23. prosince 2009 zapsáno do obchodního rejstříku. Ve druhém kroku byl zbytek odděleného portfolia ke dni 30. dubna 2010 na EAA odštěpen nebo synteticky převeden (20).
(36)
Transakce byla strukturována tak, aby WestLB profitovala ze zpětných účinků převodu. Účetní hodnota cenných papírů převedených dne 23. prosince 2009 byla stanovena k hospodářskému rozhodnému dni odštěpení (31. prosince 2008 /1. ledna 2009), zatímco účetní hodnota zbývající části portfolia převedené dne 30. dubna 2010 byla stanovena k hospodářskému rozhodnému dni odštěpení (31. prosince 2009 / 1. ledna 2010).
(37)
Portfolio obsahuje aktiva v nominální hodnotě 77 mld. EUR (účetní hodnota k 31. prosinci 2009 činila 68,117 mld. (21)), jež představují pestrou škálu úvěrových nástrojů, standardních dluhopisů s fixním výnosem (22), strukturovaných cenných papírů a derivátů. Portfolio dále obsahuje závazky, jež jsou předmětem mezitím zrušeného subsidiárního ručení zřizovatelů WestLB jakožto subjektu veřejného práva za její závazky vůči věřitelům („závazky zaručené zřizovatelem banky“) ve výši 22,1 mld. EUR (účetní hodnota v souladu se smlouvou o rozdělení („Spaltungsvertrag“)). Na EAA byly převedeny tři hlavní druhy aktiv:
-
portfolio strukturovaných cenných papírů, které obsahuje portfolio „Phoenix“ (22,9 mld. EUR), portfolio tranší „European Super Senior“ (2,8 mld. EUR) a další cenné papíry zajištěné aktivy („asset-backed securities“, dále jen „ABS“) (3,4 mld. EUR);
-
portfolio cenných papírů, k němuž patří dluhopisy v hodnotě 17,7 mld. EUR, z nichž některé jsou zajištěny swapy úvěrového selhání (CDS) na negativní bázi (tzv. „negative basis trades“ (23));
-
úvěrové portfolio, do nějž patří úvěry a (podrozvahové) úvěrové přísliby v celkové nominální hodnotě zhruba 30,6 mld. EUR, u nichž se jedná o pozice zbývající z různých aktivit a poboček WestLB.
Dále byla tato aktiva částečně předmětem derivátových obchodů (tj. s cenným papírem či úvěrem je spojen úrokový a/nebo měnový swap); některé čisté pozice CDS byly převedeny, a tvoří tak podíl derivátů na tomto portfoliu.
(38)
Zatímco některá aktiva, jejich emitenti, protistrany nebo dílčí trhy bylo možno hodnotit jako znehodnocené, resp. narušené, významné části aktiv se toto hodnocení netýká. Německo klasifikovalo 4,2 mld. EUR (přibližně 6 % všech aktiv) jako „likvidní“, což znamená, že tato aktiva nadále patří k fungujícím trhům (24).
(39)
V okamžiku založení EAA sestával kapitál této agentury z čistých aktiv v celkové výši 3,267 mld. EUR. Tato aktiva tvořil kapitál ve výši 3 ml. EUR a interní závazek plynoucí z úvěrových dluhopisů v portfoliu tranší European Super Senior, jenž činil 267 mil. EUR.
(40)
Pokud jde o správu aktiv, uzavřela EAA s WestLB tříletou smlouvu o poskytování služeb. Podle této smlouvy WestLB poskytuje EAA služby správy portfolia, jejichž hlavním cílem je celé portfolio postupně zlikvidovat a minimalizovat rizika. Zpočátku působila WestLB jako jediná protistrana EAA pro účely refinancování a derivátů.
iv) Ocenění aktiv
(41)
Německo ocenilo obě části vyčleněného portfolia, první část k rozhodnému dni 30. září 2009, druhou část pak k 31. březnu 2010 (přehled je uveden v tabulce č. 2). Podle údajů Německa dosahovala skutečná ekonomická hodnota celkových aktiv 62,727 mld. EUR, tedy o 5,389 mld. EUR méně, než kolik činí jejich účetní hodnota (25). Tento výpočet potvrdila jak společnost Blackrock (26), tak Deutsche Bundesbank (27) jako dostatečně konzervativní. Pro účely ocenění poskytnuté státní podpory odečetlo Německo ze schodku skutečné ekonomické hodnoty (5,389 mld. EUR) počáteční kapitálové vybavení EAA (28) (3,267 mld. EUR, tedy rozdíl mezi účetní hodnotou aktiv a závazků). Výsledný čistý rozdíl mezi převodní a skutečnou ekonomickou hodnotou dosáhl 2,123 mld. EUR.
(42)
Stejně jako Německo se i Komise při výpočtu výše poskytnuté státní podpory zaměřila na čistý rozdíl mezi převodní a skutečnou ekonomickou hodnotou převedených aktiv a závazků (dále jen „převodní delta“).
(43)
Komise přezkoumala ocenění, jež Německo provedlo, za pomoci externích znalců, jmenovitě Société Générale, Bangert Research a profesora Wima Schoutense. Výsledek tohoto přezkumu, který je podrobně popsán rozhodnutí z listopadu 2010 (29), vedl k závěru, že při uplatnění obezřetného náhledu je ukazatel převodní delta o 1,606 mld. EUR vyšší, než uvádí Německo (5,389 mld. EUR). Jinými slovy je skutečná ekonomická hodnota o 6,949 mld. EUR nižší než hodnota převodní (30). Při zjišťování skutečné ekonomické hodnoty určitých dluhopisů, zejména na úrovni dílčích portfolií, zjistili znalci diference (jež v případě celého portfolia cenných papírů činily zhruba 600 mil. EUR). Tyto diference byly dány odlišným posouzením, pokud jde o funkční poruchy příslušných trhů. Znalci např. na rozdíl od WestLB vyhodnotili vícero trhů standardních dluhopisů jako fungující, a vzali proto tržní hodnotu těchto dluhopisů za skutečnou ekonomickou hodnotu. Za druhé byly v případě půjček, jež WestLB převedla, zjištěny rozdíly z důvodu závažných nesrovnalostí u ocenění ztrátovosti ze selhání (loss-given-default, LGD) (v objemu 1 mld. EUR v celém portfoliu úvěrů). Velké rozdíly byly zjištěny i u určitých subkategorií portfolia strukturovaných cenných papírů, jejich čisté dopady se však podle všeho vzájemně vyrovnávaly.
(44)
K doložení skutečnosti, že byl ukazatel převodní delta nižší než nula, Německo dále uvedlo položky, které je případně nutno odečíst, a další argumenty.
Následující tabulka, převzatá z rozhodnutí z listopadu 2010, shrnuje zjištěné výsledky v členění na dílčí portfolia.
Tabulka č. 2
Výsledky týkající se prvního převodu aktiv, uvedené v rozhodnutí z listopadu 2010
Vyjádření Německa
Vyjádření Komise
Převedené portfolio
Účetní hodnota prosinec (převodní hodnota)
„Odvozená“ reálná ek. hodnota dle WestLB - prosinec
„Odvozená“ reálná ek. hodnota - převodní hodnota dle WestLB - prosinec
Odhad reálné ek. hodnoty dle znalců EU - prosinec
Ohad rozdílu reálná ek. hodnota - převodní hodnota dle znalců EU - prosinec
Portfolio strukturovaných cenných papírů
Phoenix
22 764
20 323
-2 441
19 786
-2 978
European Super Seniors
2 918
1 751
-1 167
2 276
- 642
Ostatní ABS
3 188
3 182
-6
3 178
-10
Portfolio cenných papírů
Dluhopisy
16 501
16 323
- 178
15 762
- 739
Portfolio Banque D'Orsay
2 749
2 733
-16
2 770
21
Swapy úvěrového selhání a deriváty
-65
-45
20
- 102
-37
Úvěrové portfolio
Čerpané
20 061
18 666
-1 395
17 807
-2 254
Nečerpané
0
- 205
- 205
- 310
- 310
Celkem
68 116
62 727
-5 389
61 167
-6 949
Pramen
22.února.10
8.července.10
8.července.2010
23.září.10
23.září.10
Odečítané položky
Kapitál EAA (rozdíl mezi převodní hodnotou aktiv a závazků)
3 267
3 267
Převod závazků zaručených zřizovatelem
882
n. a.
Budoucí peněžní toky z převedeného portfolia
880
n. a.
Převod úvěrových dluhopisů
268
268
Úprava o očekávané ztráty z nečerpaných úvěrových linek
205
n. a.
Úprava o očekávané ztráty na základě diskontování
75
n. a.
„Převodní delta“ celkem = převodní cena - reálná ekonomická hodnota - odečítané položky
- 188
3 414
c. TŘETÍ SOUBOR OPATŘENÍ - OPATŘENÍ NA LIKVIDACI WESTLB
(45)
Plán restrukturalizace z června 2011 popisuje řádnou likvidaci společnosti WestLB, která si vyžádá řadu dalších opatření na záchranu. Německo plánuje za prvé převod zbývajících aktiv a závazků společnosti WestLB na EAA, za druhé náhradu kapitálu, převzetí provozních nákladů a nákladů na likvidaci WestLB, resp. jejího nástupce, který bude případně působit pod jinou obchodní firmou (dále jen „banka SPM“), a za třetí vhodná opatření k zajištění likvidity v průběhu transformace.
i) Druhý převod aktiv na EAA
(46)
Plán restrukturalizace z června 2011 předpokládá, že budou z WestLB na EAA převedena všechna zbývající aktiva a závazky, včetně rizikových podrozvahových položek a derivátů (dále jen „druhý převod aktiv“). Všechna aktiva a závazky WestLB, která nebudou prodána třetí straně, ani se nestanou součástí Verbundbank, převezme k 30. červnu 2012 EAA (31). Po tomto převodu již WestLB nebude držet bankovní aktiva na vlastní riziko (s výjimkou investice do vlastního kapitálu banky SPM).
(47)
Poté, co bylo celkové portfolio projednáno s Komisí, k němu Německo na základě podrobných číselných údajů předložilo tyto informace:
Tabulka č. 3
Výsledky týkající se druhého převodu aktiv (v mld. EUR)
Portfolio (32)
Účetní hodnota podle HGB
Tržní hodnota portfolia
Rozdíl
Aktiva
[120-150] (33)
[120-150]
[0,8-1,3]
Závazky
[120-150]
[120-150]
[0,2-0,5]
Celkem
[1,0-1,8]
(48)
K tržní hodnotě aktiv a závazků, které budou předmětem druhého převodu aktiv na EAA, Německo uvedlo, že jsou tyto hodnoty v případě individuálního ocenění vyšší nežli hodnoty uvedené v tabulce 3. Německo zejména uvedlo, že individuální tržní hodnota aktiv činí [120-150] mld. EUR a individuální tržní hodnota závazků [120-150] mld. EUR. Německo argumentuje tím, že zbývající portfolio WestLB bylo prvním převodem aktiv již očištěno a že obsahuje pouze aktiva oceněná skutečně realizovatelnou hodnotou. Německo zejména potvrdilo, že portfolio obsahuje výlučně cenné papíry a deriváty, které byly oceněny příslušnou tržní hodnotou, resp. půjčky a další finanční nástroje, pro něž neexistují zavedené trhy, a které byly proto oceněny metodou diskontovaných peněžních toků. Portfolio obsahuje jen velmi málo cenných papírů (v hodnotě menší než 1 mld. EUR), které lze klasifikovat jako financování zahraničního státního dluhu nebo zahraniční státní cenné papíry.
(49)
Po konzultaci s Komisí však Německo uvedlo, že v případě určitých částí portfolia, a sice úvěrového portfolia a dalších srovnatelných nelikvidních aktiv v hodnotě zhruba [40-70] mld. EUR, je již vzhledem k rozsahu celkového portfolia nutno zohlednit portfoliový efekt. Pokud by totiž musela WestLB do 30. června 2012 kompletní portfolio skutečně prodat, stlačil by převis nabídky jednotlivé tržní hodnoty směrem dolů. Na základě získaných informací Německo argumentovalo tím, že v takovém případě by měla být tržní hodnota portfolia vypočtena jako tržní hodnota jednotlivých složek snížená o [2-5] %.
(50)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 by mohly být předmětem druhého převodu aktiv na agenturu EAA aktiva banky WestImmo, jejíž převod na EAA má zlepšit její uplatnitelnost na trhu. Činnost WestImmo se omezí na činnosti v oblasti dluhopisů Pfandbrief a její obchodní firma se změní na „Pfandbriefbank“ (jedná se o předběžný pracovní název). Pokud jde o realizaci tohoto záměru, mohlo by k vynětí velké části aktiv a závazků WestImmo a k jejich převodu na EAA dojít v prvním pololetí 2012. Toto vyčleněné portfolio („Carve-out-Portfolio“) bude dosahovat hodnoty zhruba [5-10] mld. EUR. Na úrovni dílčích portfolií bude obsahovat nezajištěné portfolio komerčních nemovitostí, portfolio s aktivy v Japonsku a portfolio s dluhopisy a hypotéčními úvěry fyzickým osobám v hodnotě [2-4] mld. EUR, které bylo převedeno na EAA již v rámci prvního syntetického převodu a aktuálně slouží jako zajištění ve sdružení dluhopisů Pfandbrief. Po tomto převodu bude WestImmo podstatně menší bankou, která bude zpočátku držet aktiva v hodnotě zhruba [16-23] mld. EUR. Pokud se nepodaří WestImmo do 30. června 2012 prodat, budou tato zbývající aktiva rovněž převedena na EAA. Tato aktiva tedy musí být zohledněna nad rámec částky uvedené v 51. bodu odůvodnění.
(51)
Vyčleněné portfolio, které Německo projednalo s Komisí a následně jej prezentovalo na základě podrobných číselných údajů, lze popsat následovně:
Tabulka č. 4
Ocenění aktiv banky WestImmo ve vyčleněném portfolio (v mld. EUR)
Portfolio
Účetní hodnota podle HGB
Tržní hodnota
Rozdíl
Mezinárodní nemovitosti
[3,5-4,0]
[3,0-4,0]
[0,1-0,4]
Německé nemovitosti
[1,1-1,6]
[1,1-1,6]
[0,01-0,05]
Portfolio pevně úročených státních dluhopisů
[0,7-1,3]
[0,5-1,25]
[0,1-0,3]
Celkem
[5,3-6,9]
[4,6-6,85]
[0,3-0,8]
(52)
Německo podrobně vysvětlilo, proč lze ocenění aktiv ve vyčleněném portfoliu WestImmo pokládat za dostatečně konzervativní. Uvedlo, že i) zhruba třetinu portfolia tvoří krátkodobé pozice, ii) podkladové zajištění má solidní strukturu a iii) ocenění tohoto zajištění proběhlo nedávno.
(53)
WestLB dále plánuje WestImmo Pfandbriefbank do 30. června 2012 prodat. Pokud k prodeji nedojde, musela by být veškerá aktiva a závazky WestImmo převedena na EAA. Odhadovaná účetní hodnota upravená o riziko (včetně vyčleněného portfolia) dosahovala v červnu 2011 [20-26] mld. EUR. Toto portfolio tvoří převážně hypotéční úvěry na komerční nemovitosti a hypotéční úvěry fyzickým osobám. Podle vyjádření Německa byla velká část původního portfolia již při prvním převodu aktiv předmětem selekce pro účely doplnění, takže je zbývající část již sanována a její tržní hodnota odpovídá hodnotě účetní. Dále má být portfolio komerčních nemovitostí použito v prvé řadě na emisi dluhopisů Pfandbrief, a jeho tržní hodnota tedy postačuje k tomu, aby pokryla převodní hodnotu.
(54)
V neposlední řadě Německo v souvislosti s převodem aktiv WestImmo a s druhým převodem aktiv WestLB uvádí, že skutečná ekonomická hodnota aktiv patrně odpovídá hodnotě převodní.
ii) Nový kapitálový nástroj pro banku SPM
(55)
Podle rámcové dohody převezme Severní Porýní-Vestfálsko k 30. červnu 2012 neomezené vlastnické právo k WestLB i plnou zodpovědnost za tuto banku. Vzhledem k tomu, že WestLB bude muset v rámci restrukturalizace splatit 1 miliardu EUR z vkladu tichého společníka, který do ní vložil fond SoFFin, bude muset být tato část kapitálu nahrazena. Severní Porýní-Vestfálsko přislíbilo, že za tímto účelem v souladu s rámcovou dohodou (34) vytvoří nový kapitálový nástroj v hodnotě 1 mld. EUR (dále jen „nový kapitálový nástroj pro banku SPM“).
iii) Převzetí dalších provozních nákladů a nákladů na likvidaci banky SPM
(56)
Plán restrukturalizace z června 2011 prezentuje pro WestLB / banku SPM dva různé scénáře: tzv. základní scénář („Base Case“) a scénář alternativní („Bad Case“). Základní scénář počítá s tím, že ztráty z provozu a likvidace banky SPM za období pěti let (náklady na transformaci) včetně převzetí penzijních závazků dosáhnou celkem [3-6] mld. EUR. Alternativní scénář vychází z jiných předpokladů, pokud jde o redukci personálu, výši potřebných odpisů budov a investic do IT, penzijní závazky a další náklady na exit, a odhaduje tyto ztráty za pětileté období na celkem [4-7] mld. EUR. Neomezené vlastnické právo a plnou odpovědnost za WestLB převezme Severní Porýní-Vestfálsko. Jak základní, tak alternativní scénář počítá s tím, že kapitálový nástroj v hodnotě 1 mld. EUR, jejž dá Severní Porýní-Vestfálsko k dispozici, bude spotřebován. V případě alternativního scénáře by tato spolková země musela dát v souladu s rámcovou dohodou k dispozici další prostředky.
iv) Příslib likvidity pro dobu restrukturalizace
(57)
Plán restrukturalizace z června 2011 dále uvádí, že spořitelny, Severní Porýní-Vestfálsko a EAS budou po dobu restrukturalizace i nadále poskytovat likviditu, jako je tomu nyní. Bude-li během restrukturalizace až do 30. června 2012 zapotřebí další likvidity, budou se WestLB, vlastníci a EAA v souladu s rámcovou dohodou koordinovat v přijímání vhodných opatření k zajištění likvidity během transformační fáze. Podle údajů, jež Německo předložilo dne 1. prosince 2011, je čerpání takto dodatečně poskytnuté likvidity v případě zátěžového scénáře […].
3. PLÁNY RESTRUKTURALIZACE
a. ÚVOD
(58)
Německo předložilo Komisi několik plánů restrukturalizace, jejichž předmětem jsou různé státní podpory a různé restrukturalizační koncepce. Z první série podkladů, která se týkala výlučně záruky na pokrytí rizik v hodnotě 5 mld. EUR, vzešel plán restrukturalizace z dubna 2009 (35).
(59)
Tento plán restrukturalizace z dubna 2009 (36) se opíral o dva klíčové prvky: o redukci bilanční sumy WestLB z 250 mld. EUR na 125 mld. EUR (včetně prodeje několika aktiv, např. WestImmo) a o přesměrování veškerých činností včetně snížení souvisejících rizik, po nichž by následoval prodej WestLB v rámci otevřené, transparentní a nediskriminační veřejné soutěže. Pokud by se prodej WestLB nepodařilo zrealizovat, musela by banka po roce 2011 zastavit sjednávání nových transakcí. Přestože akcionáři WestLB pověřili organizací prodeje fiduciárního správce a investiční banku a dne 30. září 2010 zahájili na prodej WestLB veřejnou soutěž, nebyly v rámci soutěže podány žádné nabídky, jež by akcionáři WestLB pokládali za ekonomicky přijatelné.
(60)
V prosinci 2009 (37) a v únoru 2011 byly předloženy další plány restrukturalizace. Plán z února 2011 předpokládal další redukci bilanční sumy banky na zhruba 80 mld. EUR, avšak žádné vracení podpory. V červnu 2011 pak byl oznámen definitivní plán restrukturalizace. Ohledně plánu z února 2011 Německo výslovně potvrdilo, že jej stahuje. Toto rozhodnutí se tedy zabývá výlučně plánem restrukturalizace z června 2011.
b. PLÁN RESTRUKTURALIZACE Z ČERVNA 2011
(61)
Plán restrukturalizace z června 2011 je založen na čtyřech hlavních záměrech:
(a)
Během roku 2011, nejpozději však do 30. června 2012, budou z činnosti banky vyčleněny činnosti tzv. Verbundbank, tj. ony obchodní činnosti, jež se orientují na spolupráci s regionálními spořitelnami. Jejich vyčleněním vznikne tzv. Verbundbank, jež bude začleněna do sítě spořitelen. Helaba projevila připravenost Verbundbank převzít.
(b)
Úsilí o prodej všech ostatních částí WestLB bude pokračovat tak dlouho, dokud bude možno uzavřít do 30. června 2012 dohodu o prodeji.
(c)
Portfolia, která nebudou ani přidělena Verbundbank, ani je nepřevezmou členové spořitelní finanční skupiny a ani je WestLB do 30. června 2012 neprodá třetím osobám, převezme k 30. červnu 2012 EAA. Po tomto datu již nebude WestLB vykonávat žádné nové bankovní činnosti (s výjimkou činností v rámci správy majetku). WestLB bude transformována v servisní platformu s likvidačním subjektem, který bude držet zbývající pozice (ekonomicky převedené na EAA nebo jí zajištěné), bude odpovědný za redukci personálu a bude poskytovat služby správy majetku (tzv. banka SPM).
(d)
Část banky SPM (dále jen „servisní společnost“), jež bude poskytovat EAA, Verbundbank a třetím osobám služby správy majetku, bude předmětem vyčlenění.
(62)
Uvedený plán lze shrnout takto:
Tabulka č. 5
Základní struktura, jež má být pomocí plánu restrukturalizace z června 2011 vytvořena
Stávající struktura
30. června 2011
Cílová struktura
30. června 2012
WestLB
Bilanční suma: 160 mld. EUR
Rizikově vážená aktiva: 88,5 mld. EUR (2008, srv. tabulka 1)
Vlastní kapitál: 4 mld. EUR
Počet zaměstnanců: 4 400
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 48 %, regionální svazy 2 %,
spořitelny 50 %
Banka / holding SPM
Bilanční suma: bude ještě potvrzena (aktiva převedená synteticky na EAA)
Rizikově vážená aktiva: 1 mld. EUR;
Počet zaměstnanců: 4 400, v roce 2016 v holdingu, resp. v provozní společnosti 400
Vlastní kapitál: […]
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 100 %
WestImmo a další dceřiné společnosti WestLB
Dceřiná společnost = provozní společnost SPM Bilanční suma: bude ještě potvrzena (aktiva převedená synteticky na EAA)
Počet zaměstnanců: viz holding
Dceřiná společnost = servisní společnost SPM Bilanční suma: 1 mld. EUR;
Počet zaměstnanců: v roce 2016 nejvýše 1 000
Předmětem prodeje do roku 2016
Převod Verbundbank na Helaba
Bilanční suma: 40-45 mld. EUR
Vlastní kapitál: 1 mld. EUR poskytnutá spořitelnami
Počet zaměstnanců: ~ 400
Akcionáři: převod na Helaba
Prodej aktiv do 30. června 2012
Zejména WestImmo (Pfandbriefbank)
Bilanční suma WestImmo: [16-23] mld. EUR
EAA - Abwicklungsanstalt duben 2010
Nominální objem: 77,5 mld. EUR (říjen 2011): 53)
Vlastní kapitál: 3 mld. EUR
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 48 %, regiony 2 %,
spořitelní svazy 50 %
EAA (po doplnění) - Abwicklungsanstalt
Bilanční suma: ~ [100-250] mld. EUR
Vlastní kapitál: vlastní kapitál dle stavu v červnu 2012 a vlastní kapitál potřebný navíc na bezztrátovou likvidaci aktiv převedených k 30.6.2012
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 48 %, regiony 2 %,
spořitelní svazy 50 %
i) Verbundbank
(63)
Obchodní činnosti Verbundbank budou vyčleněny a vytvoří jednotku, která zfúzuje s jinou bankou. Během řízení, jež vedlo k přijetí tohoto rozhodnutí, upustily spořitelny od svého původního záměru založit novou, samostatnou banku. Verbundbank bude působit jako poskytovatel služeb a ústřední banka spořitelen v Severním Porýní-Vestfálsku a Braniborsku a bude zaměstnávat zhruba 400 bývalých zaměstnanců WestLB. Po přechodné období bude moci od WestLB / banky SPM odebírat určité služby.
(64)
Verbundbank bude sledovat málo rizikový obchodní model. Své služby a produkty bude nabízet spořitelnám a jejich zákazníkům, středostavovské podnikové klientele, veřejným institucím a institucionálním klientům. Škála jejích produktů bude v podstatě omezena na podnikové financování a jednoduché produkty kapitálového trhu. Nejdůležitější finanční údaje Verbundbank budou představovat mj. rizikově vážená aktiva v hodnotě zhruba 8,3 mld. EUR a bilanční suma ve výši 40-45 mld. EUR. Zpočátku bude Verbundbank kapitalizována v objemu 1 mld. EUR, aby dosáhla podílu regulatorního vlastního kapitálu ve výši 12 %. Potřebný kapitál poskytnou spořitelní sdružení v Severním Porýní-Vestfálsku (50 %) a německé sdružení spořitelen a žirobank (Deutscher Sparkassen- und Giroverband, DSGV (50 %) (38). Její závazky budou tvořeny spořitelními vklady, dluhopisy, dluhopisy Pfandbrief a vklady institucionálních investorů. Největší část finančních prostředků poskytnou členové spořitelní finanční skupiny.
(65)
Po předložení plánu restrukturalizace z června 2011 ohlásila Helaba připravenost převzít činnosti Verbundbank. Dne 12. prosince 2011 vyvodila Helaba z pečlivého přezkumu vybraných aktiv a pasiv WestLB v zásadě pozitivní závěr. Svou připravenost k převzetí Verbundbank zopakovala tím, že její podílníci pověřili představenstvo, aby zahájilo konkrétní jednání o integraci činností Verbundbank do její vlastní činnosti (39). Spořitelní sdružení započala se začleňováním Verbundbank do Helaby či spořitelního sektoru poté, co se ukázalo, že by samostatně provozovaná Verbundbank dosahovala relativně nízké rentability a že by u rentability vlastního kapitálu bylo nutno počítat s rozmezím [2,0-3,0] % až [4,0-5,0] %. Nižší režijní náklady a synergie docílená integrací činností Verbundbank do Helaby či spořitelního sektoru by očekávanou rentabilitu zvýšily na přijatelnou úroveň.
ii) Prodej nebo převod aktiv
(66)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 má být do 30. června 2012 (podpis smluv) prodáno co nejvíce částí WestLB, které nepřicházejí v úvahu pro odštěpení Verbundbank. Tento proces byl koordinován s probíhajícími prodeji, které již byly zahájeny s cílem splnit podmínky rozhodnutí z května 2009. Jedná se o […].
(67)
WestLB nabídla k prodeji větší jednotky, např. divize Podnikatelská klientela a strukturované financování a Kapitálové trhy, které představují významné zdroje jejích výnosů. Tyto divize sestávají z menších jednotek, např. úseků Corporates, Structured Finance, Equity Markets, Debt Markets či úseku Depozitní obchody, které lze koupit případně i včetně souvisejících platforem IT a příslušné infrastruktury.
(68)
Nabídky bude WestLB hodnotit mj. na základě těchto kritérií: kupní cena včetně mechanismů jejích úprav a upravovaných složek ceny, dopady prodeje na rozvahu a výsledovku WestLB, bezpečnost transakce (např. pokud jde o financování transakce a o zkušenost kupujícího se srovnatelnými postupy), právní aspekty transakce a doplnění EAA.
(69)
Všechna aktiva a závazky WestLB, které nebudou k 30. červnu 2012 prodány, resp. převedeny na Verbundbank, budou k uvedenému datu převedeny na EAA. Použitelný právní rámec (40) umožní následné doplnění EAA za předpokladu, že bude mj. k dispozici dostatek vlastního kapitálu, budou zveřejněna všechna rizika spojená s danými aktivy a bude předložen podrobný plán likvidace.
(70)
Metody, jež budou uplatněny na druhý převod aktiv, budou odpovídat metodám, které byly aplikovány již v prosinci 2009, resp. dubnu 2010 na obě první tranše v rámci prvního převodu aktiv WestLB na EAA. I v tomto případě bude upřednostněna metoda odštěpení. Pokud jde o související rizika, bude namísto fyzického převodu proveden převod syntetický pouze v případě, že nebude možné aplikovat jiné vhodné metody převodu, např. prodej či přistoupení k pohledávce, nebo s nimi budou spojena ekonomicky nepřijatelná rizika.
(71)
Převodem má být zaručeno, aby WestLB, resp. banka SPM jednak již nevykonávaly nové bankovní činnosti (s výjimkou těch, jež souvisejí s jejich funkcí servisní jednotky), jednak aby nebyly vystaveny na vlastní účet riziku ztrát vlivem zhoršení finanční pozice emitentů či tržnímu riziku, které je třeba podle aktuálně platné právní úpravy pokrýt regulatorní minimální výší kapitálu (41).
(72)
Pokud jde o ocenění aktiv a závazků, budou pro účely převodu použity rizikově upravené účetní hodnoty, tj. […].
iii) Banka SPM
(73)
Po 30. červnu 2012 již nebude WestLB provádět nové bankovní činnosti (s výjimkou těch, jež souvisejí s její funkcí servisní jednotky) a přestane působit pod obchodní firmou WestLB, kterou změní na SPM-Bank (předběžné pracovní označení). WestLB bude převedena na jednotku, která bude pro účely likvidace ekonomickým držitelem zbývajících položek, jež budou převedeny na EAA, a bude odpovídat za zbývající zaměstnance, a dále na servisní platformu, jež bude poskytovat výlučně služby v oblasti správy majetku.
(74)
[…].
(75)
Z banky SPM se stane v podstatě holdingová společnost (dále jen „holding / banka SPM“), která by měla mít dvě dceřiné společnosti: provozní společnost SPM a servisní společnost SPM (dále jen „servisní společnost“).
(76)
Aktiva, jež nebude z daňových, právních či regulatorních důvodů možno fyzicky převést na EAA, budou převedena pouze synteticky. Tato aktiva budou vykazována v rozvahách holdingu / banky SPM nebo provozní společnosti SPM, nikoli však v rozvaze servisní společnosti SPM.
(77)
Poté, co bude ukončeno doplňování, nebudou WestLB, resp. banka SPM již držet žádná rizikově vážená aktiva ke krytí rizika ztrát vlivem zhoršení finanční pozice emitentů a rizika tržního (42). Budou držet pouze rizikově vážená aktiva v relativně malém objemu, aby splnily regulatorní kapitálové požadavky ke krytí čistě operačních rizik (v hodnotě méně než 1 mld. EUR při výpočtu podle přístupu základního ukazatele) (43).
(78)
Provozní společnost SPM bude držet zbývající penzijní závazky vůči stávajícím i bývalým zaměstnancům WestLB. Hlavním úkolem holdingové / provozní společnosti SPM bude zredukovat do roku 2016 počet zaměstnanců ze stávajících zhruba 4 400 na 1 400 (z nichž bude 1 000 zaměstnáno v servisní společnosti) a zrušit pobočky a systémy, jež nebudou zcela nezbytné. Provozní společnost SPM bude poskytovat pouze základní služby, jež nebudou patřit k hlavnímu předmětu činnosti, např. údržbu budov a kanceláří.
(79)
V období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2014 bude servisní společnost předmětem vyčlenění, tak aby mohla poskytovat služby správy zbývajících aktiv a závazků WestLB. Převodem portfolií aktiv na EAA (a Verbundbank) vznikne potřeba poskytování služeb správy majetku, neboť obsluhu těchto portfolií nebudou moci samy zajistit ani EAA, ani Verbundbank. Servisní společnost bude EAA (a Verbundbank) tyto služby nabízet za tržní ceny. Všechna omezení podnikatelského modelu servisní společnosti (srv. též 80.-85. bod odůvodnění) přestanou platit v okamžiku prodeje této společnosti.
(80)
Holding SPM, resp. jeho dceřiné společnosti budou mít všechny bankovní licence, které budou ještě potřebovat k výkonu svých činností. Německo se nicméně zavázalo, že rozsah a počet těchto licencí omezí na minimum nutné k poskytování služeb správy majetku.
(81)
Významná část portfolií EAA je zaúčtována v zahraničních pobočkách a stejně bude nutno postupovat i v budoucnu. K 31. říjnu 2011 držela WestLB v New Yorku rizikové pozice v hodnotě zhruba [5-15] mld. EUR, v Londýně v hodnotě zhruba [15-25] mld. EUR a v Asii v hodnotě zhruba [5-10] mld. EUR. Fyzický převod těchto portfolií na EAA nebyl v době prvního převodu aktiv buď možný z daňových, právních či regulatorních důvodů nebo nebyl ekonomicky přijatelný (a nebude ani v budoucnu), takže by byl možný pouze převod syntetický. Tato aktiva bude držet holding SPM, resp. provozní společnost SPM, a to zčásti v zahraničních pobočkách či dceřiných společnostech. Německo prohlásilo, že pobočky ani dceřiné společnosti v zahraničí nelze uzavřít v bezprostřední budoucnosti, avšak zavázalo se, že holding, resp. provozní společnost SPM uzavře všechny zahraniční pobočky, resp. dceřiné společnosti do konce roku 2016, ledaže by takový krok neumožňovaly předpisy o bankovním dohledu.
(82)
Dále bude muset servisní společnost u těchto portfolií zajišťovat přiměřenou obsluhu. K tomu, aby si společnost zachovala svou odbornou kompetenci v oblasti správy majetku, bude provozovat pobočku v New Yorku a Londýně a zastoupení v Asii. V jedné z těchto zahraničních poboček bude zaměstnána zhruba třetina zaměstnanců, kteří mají pro servisní společnost pracovat. Komise tedy bere na vědomí, že banka SPM v návaznosti na prodej servisní společnosti nebude mít po roce 2016 již žádné pobočky a dceřiné společnosti v zahraničí, ledaže by jejich uzavření neumožňovaly předpisy o bankovním dohledu.
(83)
Servisní společnost bude nejen předmětem vyčlenění, nýbrž i následného prodeje, a to nejpozději v roce 2016. V zájmu jeho zjednodušení může banka SPM v letech 2012-2014 uzavírat smlouvy o obsluze portfolií třetích subjektů, tj. vykonávat činnosti pro třetí osoby, jejichž předmětem nebudou portfolia WestLB. Výnosy z těchto činností však nesmějí přesáhnout [40-60] % jejích celkových hrubých výnosů. Prodejem servisní společnosti přestane toto omezení platit.
(84)
Servisní společnost bude patrně docilovat mírné rentability obratu zhruba [8-12] %, která bude právě tak postačovat k tomu, aby byla společnost schopna působit na trhu (44). Jak vyplývá z propočtu zisků a ztrát, na jehož základě byla rentabilita této společnosti vyhodnocena, je třeba do roku 2016 dosáhnout výrazných úspor na nákladech (45).
(85)
Pro případ, že by banka SPM neprodala servisní společnost do 31. prosince 2016, zavázalo se Německo, že bude servisní společnost zlikvidována. V takovém případě by byly veškeré stávající smluvní závazky ukončeny k 31. prosinci 2017, kdy lhůta pro likvidaci servisní společnosti (v případě, že nebude prodána) končí.
4. ZÁVAZKY NĚMECKA
(86)
Nad rámec plánu restrukturalizace z června 2011 předložilo Německo seznam závazků (viz příloha tohoto rozhodnutí), jež lze shrnout následovně:
a)
OBCHODNÍ FIRMA
-
Německo se zavázalo, že název „WestLB“ již nebude po 30. červnu 2012 používán jako obchodní firma (pokud si technické překážky nevyžádají u změny obchodní firmy až 3měsíční odklad).
b)
VERBUNDBANK
-
Německo se zavázalo, že omezení činností Verbundbank, s nímž počítá plán restrukturalizace z června 2011, bude platit až do 31. prosince 2016, ledaže bude Verbundbank před tímto datem začleněna do jiné zemské banky.
-
Německo se zavázalo, že Severní Porýní-Vestfálsko již nebude ve Verbundbank v budoucnu nabývat podíly, ani nebude tuto banku jinak finančně podporovat.
-
Německo se zavázalo, že upustí od „samostatného“ řešení pro Verbundbank a že její aktiva a závazky budou do 30. června 2012 vyčleněny z WestLB s tím, že odpovědnost za ně převezmou spořitelní sdružení a spořitelní finanční skupina.
-
Německo se zavázalo, že všechny strany naplní své závazky z rámcové dohody, a to v nezměněné podobě a ve stanovených lhůtách, tak aby byla zejména s ohledem na předmět transakce a „nulovou hodnotu podniku“ zajištěna dostatečná bezpečnost transakce a aby vyčlenění Verbundbank proběhlo nejpozději k 30. červnu 2012.
-
Německo se zavázalo, že má zemská banka Landesbank Hessen-Thüringen („Helaba“) v úmyslu poskytovat bance Verbundbank partnerskou podporu v případě, že due diligence skončí s pozitivním výsledkem.
c)
BANKA SPM
-
Německo se zavázalo, že se činnosti banky SPM omezí na tyto služby:
i)
obsluha portfolií EAA, Verbundbank a třetích osob, jejíž součástí bude v případě potřeby účelová správa aktiv, jež bude časově omezena na dobu do dosažení doby splatnosti (dále jen „účelová správa aktiv), zúčtování, vypořádání a zhodnocení cenných papírů, analýza úvěrového rizika, zpracování a sledování úvěrového rizika, controlling úvěrového rizika, regulatorní výkaznictví, správa zajištění prováděná pro podniky včetně související správy dat, řízení tržních rizik, služby IT a podpůrné služby typu back office, financování, hedging, řízení hotovosti, finanční výkaznictví, controlling, compliance a správa účastí.
ii)
V případě aktiv, jež budou předmětem syntetického převodu na EAA, může EAA v rámci své likvidační strategie provádět zejména také jejich prolongaci, prodej či sekuritizaci. V těchto případech bude banka SPM jednat výlučně z pověření a na pokyn EAA (46).
-
Německo předložilo popis potřebné bankovní licence a zavázalo se, že všechna ostatní povolení budou vrácena do 31. prosince 2012.
-
Německo se zavázalo, že počet zaměstnanců banky SPM bude do roku 2016 snížen ze stávajících 4 400 na 1 000 v případě servisní společnosti. Jak má redukce personálu postupně probíhat, ilustrovalo Německo na základě předběžných číselných údajů.
-
Německo se zavázalo, že bude banka SPM při nabízení služeb třetím osobám dodržovat určité podmínky. Výnosy z činnosti pro tyto třetí subjekty nesmí překročit [40-60] % jejích hrubých výnosů. Servisní smlouvy převezme pouze jedna oddělená jednotka (servisní společnost, kterou zbývá ještě vyčlenit), jejíž bankovní licence bude obsahově omezena na potřebné minimum.
-
Německo se zavázalo, že tato servisní společnost bude nejpozději do 31. prosince 2016 prodána. Doba účinnosti servisních smluv, která by měla trvat i po roce 2017, je přípustná pouze v případě, že objednatel bude oprávněn smlouvu s účinností k 31. prosinci 2017 vypovědět v případě nedostatečných kapacit.
-
Pro případ, že by nebylo možné servisní společnost k plánovanému termínu prodat, se Německo zavázalo, že tato společnost svou činnost ukončí s účinností od 31. prosince 2017 nebo že budou veškeré podíly v ní převedeny. Veškerá omezení, jež budou pro činnosti servisní společnosti stanovena, přestanou v případě jejího prodeje platit.
-
Německo se zavazuje, že předmětem činnosti banky SPM nebude zejména: obchodování na vlastní účet, vydávání certifikátů všeho druhu, financování projektů a obchodu, financování kryté aktivy, sekuritizace a syndikované úvěry a činnost pro mezinárodní firemní klientelu. V případě aktiv, jež budou převedena na EAA a budou touto institucí i garantována, bude navenek vystupovat jako věřitel banka SPM, takže se může stát, že tato banka bude muset provádět prolongaci, prodej či sekuritizaci. Bude tak však činit pouze z pověření a na pokyn EAA.
-
Německo se zavazuje, že banka SPM bude své služby správy majetku nabízet výlučně za tržní ceny a že ceny servisní společnosti budou určovány tak, aby celkově pokrývaly náklady.
-
Německo se zavazuje, že banka SPM uzavře nejpozději do konce roku 2016 všechny své pobočky a dceřiné společnosti v zahraničí, ledaže by regulatorní požadavky vyžadovaly zachování některé z nich i po tomto termínu. S ohledem na odbornou kompetenci, pokud jde o znalost místních podmínek, a na nutnost pokrýt časová pásma, snížit operační rizika a zachovat si konkurenceschopnost je banka SPM oprávněna být zastoupena vlastní pobočkou v Londýně, New Yorku a v Asii.
-
Německo se zavázalo, že bude banka SPM pod dohledem svěřenského správce pověřeného kontrolou („kontrolní správce“, Monitoring Trustee).
d)
EAA
-
Německo se zavázalo, že v případě rozšíření a prodloužení servisní smlouvy s EAA do 31. prosince 2016 bude tato agentura odebírat potřebné služby správy majetku v souladu se závazkem tržně konformní cenotvorby a že následně bude na tuto smlouvu vypsána veřejná soutěž.
e)
DOHLED
-
Německo se zavázalo, že bude ve čtvrtletních intervalech podávat podrobnou zprávu o opatřeních, jež byla přijata na základě dohody mezi Komisí a Německem z 16. prosince 2011.
III. ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ PODLE ČL. 108 ODST. 2 SFEU
1. ROZHODNUTÍ Z PROSINCE 2009
(87)
Ve svém rozhodnutí z prosince 2009 vyjádřila Komise podle čl. 108 odst. 2 SFEU pochybnosti o tom, zdali jsou opatření na záchranu znehodnocených aktiv, jež byla předmětem posouzení v tomto rozhodnutí, slučitelná se sdělením Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (47) (dále jen „sdělení o znehodnocených aktivech“). Podle názoru Komise dále nebylo přesvědčivým způsobem doloženo, že - na rozdíl od požadavku, jenž je zakotven ve sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (48) (dále jen „sdělení k restrukturalizaci“) - bude zajištěn návrat k životaschopnosti banky, přiměřené sdílení nákladů i zmírnění narušení hospodářské soutěže vyvolaného (dodatečnou) státní podporou.
(88)
Komise upozornila na to, že se nezabývá pouze touto novou státní podporou v rámci převodu aktiv na EEA, nýbrž že musí opětovně přezkoumat státní podporu, kterou schválila svým rozhodnutím z května 2009 (49).
(89)
Komise dále vyjádřila pochybnosti o tom, zdali spořitelní sdružení poskytla příspěvek přiměřené výše, neboť pro jejich závazky z opatření na záchranu aktiv platil určitý strop a kapitál potřebný ke zřízení EAA poskytlo výlučně Německo, nikoli tato sdružení (50).
(90)
Německu bylo uloženo předložit přepracovaný plán restrukturalizace, který by zohledňoval celkovou částku poskytnuté státní podpory a stanovil přiměřené protiplnění a dodatečnou komplexní restrukturalizaci.
2. ROZHODNUTÍ Z LISTOPADU 2010
(91)
Rozhodnutím z listopadu 2010 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, neboť vzrostly její pochybnosti, zdali byl první převod aktiv slučitelný se sdělením o znehodnocených aktivech a zdali byl plán restrukturalizace z prosince 2009 slučitelný s vnitřním trhem. Tento plán restrukturalizace neprokazoval přesvědčivým způsobem, že by dokázal zajistit návrat zvýhodněné banky k životaschopnosti a přiměřené sdílení nákladů a zmírnit narušení hospodářské soutěže vyvolané podporou.
(92)
V souvislosti s prvním převodem vyjádřila Komise zejména pochybnosti o tom, lze-li znehodnocená aktiva zachránit. Komise konstatovala existenci státní podpory, určila její výši a dospěla k závěru, že je tato podpora vzhledem ke své výši slučitelná se sdělením o znehodnocených aktivech pouze v případě, že bude vrácena nebo kompenzována další restrukturalizací podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech.
(93)
V rozhodnutí z listopadu 2010 Komise na základě posudku svých znalců odhadla výši státní podpory, jež byla spojena s prvním převodem, na zhruba 6,9 mld. EUR. Tato částka je dána rozdílem mezi převodní a tržní hodnotou příslušných aktiv (zhruba 11 mld. EUR) (51), který je upraven o původní vlastní kapitál EAA (cca. 3,3 mld. EUR) (52), o účetní hodnotu určitých úvěrových dluhopisů (zhruba 0,3 mld. EUR) (53) a o srážku za převod závazků zaručených zřizovatelem banky (zhruba 0,9 mld. EUR) (54).
(94)
Komise dále schválila ukazatel „převodní delta“ („Transfer-Delta“), tedy rozdíl mezi převodní a reálnou ekonomickou hodnotou aktiv a závazků, který vypočetli jí ustavení znalci. Podle názoru Komise činí tento ukazatel po odečtení příslušných faktorů vlastního kapitálu a úvěrů 3,4 mld. EUR (55). Pokud jde o portfolio cenných papírů, Komise konstatovala, že by k posouzení předmětných kategorií aktiv jakožto aktiv znehodnocených (56) bylo bývalo zapotřebí dalších důkazů, aby bylo možno dospět k závěru, že byly trhy těchto aktiv skutečně funkčně narušeny vlivem nedostatku kupujících a prodávajících. Komise dále na základě své rozhodovací praxe vyjádřila souhlas se znalci v tom, že diskontní faktory, jež WestLB použila při výpočtu reálné ekonomické hodnoty, byly příliš nízké, takže tato hodnota vyšla ve výpočtu jako příliš vysoká. Komise dále souhlasila se závěrem znalců, podle nějž byla reálná ekonomická hodnota úvěrového portfolia vzhledem k nedostatečně konzervativním předpokladům při odhadu ztrátovosti ze selhání (LGD) o zhruba 1 mld. EUR nižší, než na kolik ji odhadla WestLB. Komise konstatovala, že v souladu s její rozhodovací praxí byly tyto údaje porovnány na úrovni odvětví (57). Komise dále opětovně přezkoumala další prezentované odečítané položky, rozhodla však, že není důvod je zohledňovat při výpočtu reálné ekonomické hodnoty.
(95)
Komise dále vyjádřila pochybnosti o správě znehodnocených aktiv, za niž nadále odpovídá WestLB. Vzhledem k tomu, že EAA krátce po svém založení zaznamenala ztrátu ve výši 1 mld. EUR, vyvodila Komise závěr, že ztráty mohly vzniknout již v okamžiku převodu. Měla proto pochybnosti o tom, zdali předmětná aktiva spadají do oblasti působnosti bodu 32 sdělení o znehodnocených aktivech.
(96)
Komise ještě jednou vyzvala Německo, aby předložilo přepracovaný plán restrukturalizace, který by zohledňoval dodatečnou státní podporu WestLB a řešil nedostatky, na něž rozhodnutí poukazuje.
IV. STANOVISKO NĚMECKA
(97)
Německo nepopírá, že se v případě předmětných opatření jedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
1. PRVNÍ PŘEVOD AKTIV NA EAA
(98)
Německo vyjadřuje výhrady vůči některým závěrům Komise, pokud jde o první převod aktiv na EAA.
a) POUŽITELNOST SDĚLENÍ O ZNEHODNOCENÝCH AKTIVECH
(99)
Německo opakuje argumenty ze svého stanoviska z 1. února 2010 a tvrdí, že sdělení o znehodnocených aktivech není na první převod aktiv na EAA použitelné. WestLB podle něj převodem vlastního kapitálu na EAA přebírá též náklady, které jsou s opatřením na záchranu aktiv spojeny. Německo dále uvádí, že podle poznámky pod čarou č. 8 v 16. bodu odůvodnění rozhodnutí z května 2009 není toto sdělení použitelné, provádějí-li dané opatření veřejní podílníci, kteří jednají jako vlastníci.
b) VÝPOČET REÁLNÉ EKONOMICKÉ HODNOTY PRVNÍHO PŘEVODU AKTIV
(100)
Za druhé Německo uvádí, že se Komise dopustila chyb při oceňování převedených aktiv a při aplikaci škálovacích faktorů.
(101)
Německo tvrdí, že je Komise ve svém hodnocení celkově příliš konzervativní, a rozvádí následně jednotlivé aspekty kategorií aktiv „strukturované cenné papíry“, „další cenné papíry“ a „úvěrové portfolio“.
(102)
Podle Německa byla metoda ocenění portfolia „strukturovaných úvěrů“, kterou WestLB použila a Komise kritizovala, přijatelná pro Deutsche Bundesbank. Dále Německo poukázalo na skutečnost, že jím pověřená externí znalecká společnost BlackRock Solutions ocenila toto portfolio vyšší reálnou ekonomickou hodnotou než WestLB, což svědčí o tom, že WestLB zvolila dostatečně konzervativní přístup.
(103)
K portfoliu „dalších cenných papírů“ Německo uvádí, že největší oceňovací rozdíly jsou dány otázkou, zdali lze použít tržní hodnotu. Německo kritizuje přístup znalců Komise, kteří nedostatečně objasnili svůj závěr, podle nějž téměř všechna aktiva patřila k fungujícím trhům, zatímco WestLB navrhla ke zjištění případné funkční poruchy trhu použít svá vlastní (především podle likvidity orientovaná) kritéria. Svou kritiku dokládá Německo na státních dluhopisech, jež tvoří z portfolia cenných papírů velkou část; pokles cen, k němuž došlo koncem roku 2009, byl podle Německa známkou funkčně narušených trhů.
(104)
K ocenění „úvěrového portfolia“ Německo uvádí, že k vyvrácení hodnot, jež prezentovala WestLB, nelze stanovisko znalců Komise použít, mj. proto, že vzniklo bez přístupu k podrobné úvěrové dokumentaci. Německo konkrétně kritizuje nedostatečnou transparentnost, pokud jde o použité oceňovací parametry, obsahové rozpory a nadměrně konzervativní přístup znalců Komise. Podle Německa je třeba vycházet z parametrů, které používal v zátěžových testech Evropský výbor orgánů bankovního dohledu (CEBS), a nikoli z parametrů, jež určili znalci. Zvláštní kritice podrobuje Německo zátěžový scénář, v němž znalci Komise vycházejí ze 70 % pravděpodobnosti selhání a z 30 % ztrátovosti ze selhání.
(105)
Dále Německo reagovalo na výhrady ohledně možnosti záchrany daných aktiv. Uvedlo, že z první zprávy o hospodaření EAA (k 30. červnu 2010) nelze vyčíst žádné ztráty z portfolia. Výhrady Komise, že by mohl být odhad očekávaných ztrát ve struktuře EAA podhodnocen, Německo odmítá s tím, že se skutečný rozsah rezerv na rizika, jež EAA tvoří, řídí především portfoliem Phoenix. Rozsah této tvorby rezerv na rizika je o [0,5-1,5] mld. EUR nižší, než kolik odhaduje plán likvidace. Tvorba rezerv na rizika v EAA tedy není v rozporu s odhadem WestLB, pokud jde o očekávané ztráty.
c) ODEČÍTANÉ POLOŽKY
(106)
Německo dále uvádí, že je v případě ocenění převedených portfolií nutno vzít v potaz položky, které je třeba odečíst, zejména pokud jde o i) převod závazků zaručených zřizovatelem banky, ii) budoucí peněžní toky, iii) přislíbené, avšak nečerpané úvěrové linky a iv) diskontování očekávaných ztrát.
(107)
K závazkům zaručeným zřizovatelem banky Německo uvádí, že převodem těchto závazků (58) na EAA přichází WestLB o ekonomický prospěch ve výši 882 mil. EUR a že je tuto skutečnost nutno zohlednit.
(108)
K budoucím peněžním tokům Německo uvádí, že převodem portfolií na EAA se WestLB vzdává budoucích peněžních toků (plateb úroků atd.) ve výši 880 mil. EUR a že je tuto okolnost nutno zohlednit.
(109)
Pokud jde o přislíbené, avšak nečerpané úvěrové linky, Německo uvádí, že je u převodu nečerpaných linek na EAA nutno provést opravu, neboť ve výpočtu reálné ekonomické hodnoty bylo přihlédnuto k potenciálnímu riziku s těmito linkami spojenému, zatímco jejich potenciální výnos nebyl do celkového ocenění zahrnut.
(110)
Ohledně diskontování očekávaných ztrát Německo uvádí, že by měly být diskontované očekávané ztráty použity jako východisko ocenění portfolií, neboť zásada obezřetnosti, která je s tímto přístupem v rozporu, byla již dostatečně uplatněna při výpočtu reálné ekonomické hodnoty.
2. VÝHODA PRO SPOŘITELNY RELEVANTNÍ Z HLEDISKA STÁTNÍ PODPORY
(111)
K výhradám Komise, podle nichž mohla být spořitelním sdružením protiprávně poskytnuta dodatečná státní podpora, se Německo vyjádřilo následovně.
(112)
Za prvé poukázalo na to, že akcionáři WestLB, k nimž patří též spořitelní sdružení, nebyli povinni zakládat likvidační instituci. K jejímu založení došlo naopak na základě autonomního rozhodnutí vlastníků.
(113)
Za druhé poukazuje Německo na skutečnost, že FMStFG nestanoví neomezenou povinnost hradit ztráty. Podle tohoto zákona musí vlastníci komerčních bank ručit za rizika plynoucí z likvidačních agentur pouze do výše vlastních obchodních podílů. Německo uvádí, že podle FMStFG lze v zájmu zohlednění rozdílných finančních zdrojů rozdělit smlouvou povinnost k úhradě ztrát způsobem, který se liší od rozdělení ztráty v poměru podle vlastního kapitálu.
(114)
Podle názoru Německa nesou obě spořitelní sdružení při stávající povinnosti k úhradě ztrát v celkovém objemu 4,5 mld. EUR přiměřený díl nákladů.
V. POSOUZENÍ STÁTNÍ PODPORY VE PROSPĚCH WESTLB
(115)
Při posouzení podpory na restrukturalizaci ve prospěch WestLB je třeba zohlednit veškeré státní podpory, jež byly této bance poskytnuty od roku 2008, neboť podpory schválené po rozhodnutí z května 2009 byly určeny na proces restrukturalizace, jenž byl schválen týmž rozhodnutím. Vzhledem k výraznému navýšení objemu podpor a k změnám v plánu restrukturalizace je třeba všechny podpory podrobit opětovnému přezkumu na základě plánu restrukturalizace z června 2011.
1. STÁTNÍ PODPORA VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
(116)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(117)
O státní podporu se jedná v případě opatření, jež splňuje všechny tyto podmínky: a) je financováno státem nebo ze státních prostředků, b) zvýhodňuje určitý podnik nebo odvětví výroby, c) narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a d) mohlo by ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(118)
Komise setrvává na svém níže rozvedeném stanovisku, že jsou tyto podmínky splněny v případě všech předmětných opatření, přestože je zohledněna okolnost, že WestLB ukončí výkon svých bankovních činností. Tato banka bude totiž nadále vykonávat hospodářské činnosti (např. služby v oblasti správy majetku). Vzhledem k tomu, že tyto činnosti budou nadále vykonávány v mezinárodní konkurenci, mohla by daná opatření podle názoru Komise narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit též obchod mezi členskými státy (59).
a. ZÁRUKA NA POKRYTÍ RIZIK PRO PORTFOLIO PHOENIX
(119)
Již ve svém rozhodnutí z května 2009 Komise konstatovala, že se v případě záruky na pokrytí rizik jedná o státní podporu. Německo upřesnilo, že tato záruka nadále platí pro podíl, jejž portfolio Phoenix převedené na EAA zaujímá na vlastním kapitálu.
b. KAPITÁLOVÁ INJEKCE
(120)
Komise již ve svém rozhodnutí z prosince 2009 došla k závěru, že kapitálová injekce ve výši 3 mld. EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
c. NOVÝ KAPITÁLOVÝ NÁSTROJ PRO BANKU SPM
(121)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 emituje spolková země Severní Porýní-Vestfálsko ve prospěch banky SPM nový kapitálový nástroj ve výši 1 mld. EUR, který nahradí část vlastního kapitálu WestLB (60), kterou má tato banka splatit fondu SoFFin. Vzhledem k tomu, že má tento nový kapitálový nástroj ve prospěch banky SPM nahrazovat kapitál, musí být též plně schopen uhradit ztráty, neboť regulační orgán by v opačném případě takovou transakci neschválil. Rovněž u tohoto nového nástroje se tedy jedná o kapitál. Tento kapitál poskytne Severní Porýní-Vestfálsko, takže se jedná o státní prostředky. Tento kapitálový nástroj bude překlenovat nedostatek kapitálu jediné banky, takže v případě banky SPM dojde k jejímu selektivnímu zvýhodnění. Vzhledem k tomu, že bude tato banka působit v hospodářském odvětví, v němž jsou zastoupeny podniky z jiných členských států, existuje riziko, že toto opatření naruší hospodářskou soutěž a ovlivní obchod mezi členskými státy. Jedná se tedy o státní podporu a tento závěr potvrzuje i rozbor podobných kapitálových opatření (61).
d. DALŠÍ ÚHRADA ZTRÁT BANKY SPM ZE STRANY SEVERNÍHO PORÝNÍ-VESTFÁLSKA
(122)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 převezme ztráty z provozování a likvidace banky SPM za období pěti let a dále všechny penzijní závazky spolková země Severní Porýní-Vestfálsko. V období, po něž bude banka SPM vykonávat operativní činnost, se počítá se ztrátami v celkové výši [3-6] mld. EUR (základní scénář), resp. [4-7] mld. EUR (alternativní scénář). Tyto ztráty je nutno uhradit […]. Závazek převzít ztráty banky SPM je tedy srovnatelný s kapitálovou injekcí v objemu [100-700] mil. EUR až [0,5-2,0] mld. EUR. Stejně jako nový kapitálový instrument emitovaný prospěch banky SPM pokrývá též toto další krytí ztrát nedostatek kapitálu banky a přináší jí selektivní zvýhodnění, neboť neexistují žádné indicie o tom, že by si banka mohla tento kapitál opatřit na trhu. Vzhledem k tomu, že tento kapitálový nástroj poskytne Severní Porýní-Vestfálsko, jedná se o státní prostředky. S ohledem na specifické rysy bankovního sektoru, jež jsou vysvětleny ve 118. bodu odůvodnění, by mohlo toto opatření narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy. Jedná se tedy o státní podporu.
e. PRVNÍ PŘEVOD AKTIV
(123)
Již ve svém rozhodnutí z prosince 2009 dospěla Komise k závěru, že opatření na záchranu aktiv v podobě zřízení likvidační agentury představuje státní podporu (62).
(124)
Komise souhlasí s Německem v názoru, že by se sdělení o znehodnocených aktivech nemělo na stávající případ použít. Odkazuje však na svou rozhodovací praxi, která zohledňuje též sdělení o znehodnocených aktivech, v němž Komise vysvětluje, jak je třeba opatření členských států na záchranu aktiv posuzovat z hlediska právní úpravy státních podpor podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU s tím, že je nutno vycházet z následujícího: „Znehodnocená aktiva jsou aktiva, v jejichž případě bankám hrozí ztráty. Podle názoru Komise se musí sdělení o znehodnocených aktivech použít na všechna podpůrná opatření, která se zaměřují na znehodnocená aktiva a skutečně pomáhají finanční instituci, jež je příjemcem podpory, neboť se podle uvedeného sdělení v případě opatření na záchranu aktiv jedná o opatření, jimiž mohou banky zabránit výraznému snížení hodnoty určitých kategorií aktiv.“ (63) Do této kategorie opatření spadá rovněž první převod, neboť WestLB díky němu nemusí nést důsledky úpravy hodnoty svých aktiv. Německo již dříve potvrdilo, že by WestLB nebyla mohla dále splňovat požadavky na regulatorní minimální kapitál, pokud by ji stát nebyl svým opatřením podpořil (64).
(125)
Pokud jde o dobu platnosti, je třeba sdělení o znehodnocených aktivech použít na převod aktiv. Komise připomíná, že je povinna použít právní předpisy a sdělení platné v okamžiku přijetí jejího rozhodnutí, a to bez ohledu na okamžik, v němž bylo dané opatření podpory koncipováno či oznámeno (65). V kontextu současné finanční krize Komise již podle sdělení o znehodnocených aktivech posuzovala opatření, jež byla oznámena před zveřejněním tohoto sdělení (66).
(126)
Tento přezkum Komise nezměnila, a to navzdory námitkám Německa, že Komise ve svém rozhodnutí z května 2009 ze sdělení o znehodnocených aktivech nevycházela. Přestože mohlo být nesprávné sdělení o znehodnocených aktivech tenkrát nepoužít, nemá Německo oprávněný důvod předpokládat, že by Komise postupovala stejně i nadále. V každém případě se rozhodnutí z května 2009 řídilo přístupem určovat výši podpory podle nominální hodnoty záruky, což v případě záruk za znehodnocená aktiva není nijak neobvyklé (67). Pokud by se však tentýž přístup uplatnil v této věci státní podpory, byla by výsledná výše státní podpory mnohem vyšší nežli státní podpora vypočtená podle sdělení o znehodnocených aktivech.
(127)
Nejdůležitějším aspektem tedy zůstává výpočet výše státní podpory. Podle bodu 39 sdělení o znehodnocených aktivech se bude v rámci opatření na záchranu aktiv jednat o státní podporu vždy, pokud ocenění převáděných aktiv přesahuje tržní cenu celého portfolia.
(128)
V rozhodnutí z listopadu 2010 provedla Komise předběžný výpočet výše státní podpory, kterou stanovila na 11 mld. EUR. Z této částky nebyly odečteny žádné položky. V této souvislosti provedla Komise za součinnosti znalců ocenění pravděpodobné tržní hodnoty aktiv, jež nebyla obchodována na trhu. Díky podrobné analýze portfolia a na základě podrobných údajů v závěrečném znaleckém posudku však byla Komise s to své ocenění zpřesnit.
(129)
Přehled o tržní hodnotě v členění podle dílčích portfolií udává tabulka 6:
Tabulka č. 6
Tržní hodnota aktiv, jež byla předmětem prvního převodu (v mld. EUR)
Portfolio p?evedených aktiv
Ú?etní hodnota prosinec (p?evodní hodnota)
Tržní hodnota podle odhadu Komise
Portfolio strukturovaných cenných papír?
Phoenix
22 764
13 200
European Super seniors
2 918
1 750
Ostatní ABS
3 188
2 900
Portfolio cenných papír?
Dluhopisy
16 501
- 722
Portfolio Banque D'Orsay
2 749
23 749
Swapy úv?rového selhání a deriváty
-65
- 102
Úv?rové nástroje
?erpané položky
20 061
17 355
Ne?erpané linky
0
- 748
Celkem
68 116
52 887
(130)
V případě portfolia cenných papírů a dílčího portfolia cenných papírů zajištěných aktivy v rámci portfolia strukturovaných cenných papírů se podařilo určit tržní hodnotu bez problémů nebo ji odvodit z ocenění srovnatelných aktiv, jejichž tržní hodnotu lze snadno zjistit (tržní hodnota činila v prvním případě 18,430 mld. EUR (tj.
) a v druhém případě 2,9 mld. EUR).
(131)
V případě úvěrového portfolia byl ke zjištění hodnoty, která se blíží hodnotě tržní, zvolen scénář předpokládající silnou zátěž (68), kdy byly od výsledné hodnoty odečteny nečerpané závazky v objemu 748 mil. EUR (celková částka 16,607 mld. EUR, tj.
).
(132)
Očekávané kapitálové ztráty z dílčího portfolia s položkami European Super Senior, jež původně odhadla WestLB, jsou velmi konzervativní a dosti se blíží výpočtu tržní hodnoty. Reálnou ekonomickou hodnotu, kterou WestLB pro portfolio European Super Senior odvodila, tedy lze použít jako odhad tržní hodnoty (1,750 mld. EUR) (69). V případě portfolia Phoenix, u nějž se jedná o strukturované cenné papíry s komplikovanou kaskádovitou strukturou splácení („vodopádová struktura“), lze odhad tržní ceny provést následovně: Za prvé, tržní ocenění podkladového zajištění bylo odhadnuto na zhruba 54 % (12,375 mld. EUR). S přihlédnutím k disponibilní hotovosti (plus 1,325 mld. EUR) a k předpokládaným odtokům hotovosti (mínus zhruba 0,5 mld. EUR v případě náročného scénáře podobného tržnímu ocenění) lze tržní hodnotu odhadnout na zhruba 13,2 mld. EUR (70).
(133)
Výše státní podpory vyplývá z porovnání celkové částky (52,887 mld. EUR) s převodní hodnotou (68,116 mld. EUR). Výslednou hodnotu je následně nutno snížit o odečítané položky, tedy o i) vlastní kapitál EAA ve výši 3,267 mld. EUR uvedený v 93. bodu odůvodnění, ii) ušlé závazky zaručené zřizovatelem banky v objemu 882 mil. EUR a iii) 268 mil. EUR na základě převodu úvěrových dluhopisů v rámci struktury portfolia Phoenix. Státní podpora tedy činí 10,812 mld. EUR, tj. 15,229 mld. EUR - 4,417 mld. EUR.
(134)
Výše státní podpory zahrnuje též záruky za úhradu ztrát EAA, jež poskytli akcionáři WestLB (viz 33.-40. bod odůvodnění). Tyto záruky totiž nastupují na místo závazku, který přijala federace, když prostřednictvím EAA nabyla aktiva WestLB. Budiž připomenuto, že jsou podílníci podle FMStFG povinni uhradit federaci kompenzaci v případě budoucích ztrát. Toto ručení federace je interně nahrazeno ručením akcionářů WestLB. Tato skutečnost však nemá dopad na banku, která je příjemcem podpory. Pokud by byly tyto záruky posouzeny jakožto oddělený zdroj podpory, byla by tato plnění započtena nadvakrát. Záruky tedy nenavyšují rozsah státní podpory poskytnuté v rámci prvního převodu aktiv na EAA.
f. DRUHÝ PŘEVOD AKTIV - DOPLNĚNÍ EAA
(135)
Druhý převod aktiv se týká potenciálního doplnění EAA všemi zbývajícími aktivy a závazky WestLB. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že je nyní jisté pouze to, že dojde k převodu vyčleněného portfolia WestImmo, zatímco převod aktiv a závazků Verbundbank a Pfandbriefbank je zvažován pouze jako možnost. Dále jsou k prodeji nabídnuta všechna oddělení a úseky WestLB, takže je přeci jen možné, že by související aktiva a závazky byly prodány ještě před 30. červnem 2012 za tržní cenu a nebyly by již předmětem převodu na EAA. Níže uvedené posouzení však vychází z opatrného předpokladu, že všechna zbývající aktiva a závazky budou k 30. červnu 2012 na EAA převedeny.
(136)
V případě WestImmo bude odštěpeno vyčleněné portfolio aktiv a závazků v objemu zhruba [5,3-6,9] mld. EUR (účetní hodnota zjištěná dle HGB) a bude následně převedeno na EAA. Jeho tržní ocenění bylo zjištěno podle údajů v tabulce 4. Číselné údaje, z nichž byla tržní hodnota určena, Komise přezkoumala s tím, že pokládá za přijatelné vysvětlení, proč lze tržní hodnotu pokládat za dostatečně konzervativní. V případě druhého převodu aktiv je tedy ohledně části, jež připadá na WestImmo, poskytnuta státní podpora ve výši [300-800] mil. EUR, která odpovídá rozdílu mezi hodnotou převodní a hodnotou tržní.
(137)
Pokud by se nepodařilo prodat WestImmo, z níž bude odštěpeno vyčleněné portfolio, jako Pfandbriefbank, nýbrž by ji bylo nutno převést na EAA, odpovídá převodní hodnota podle názoru Německa hodnotě tržní. Tento argument se jeví jako přijatelný, neboť Pfandbriefbank byla záměrně očištěna o znehodnocená aktiva.
(138)
V případě WestLB budou odštěpena aktiva a závazky v objemu zhruba [120-150] mld. EUR (účetní hodnota zjištěná dle HGB). Tržní hodnota portfolia je o [1,0-1,8] mld. EUR nižší než účetní hodnota podle HGB (viz tabulka 3 pod 47. bodem odůvodnění. U zbývajících aktiv a závazků WestLB Komise přezkoumala číselné údaje, jež byly použity ke stanovení jejich tržní hodnoty, a v tržním ocenění neshledala žádné rozpory. Komise připomíná, že WestLB byla během prvního převodu aktiv očištěna o znehodnocená aktiva, čímž došlo k rozsáhlému snížení kapitálových požadavků. Nepřekvapí tedy, že je kvalita portfolia, a tedy i jeho tržní hodnota mnohem vyšší nežli v případě prvního převodu. Komise proto akceptuje, že je tržní hodnota aktiv a závazků v portfoliu o [1,0-1,8] mld. EUR nižší nežli převodní hodnota (účetní hodnota zjištěná podle HGB) a že výše podpory, která v rámci druhého převodu aktiv připadá na část aktiv a závazků WestLB, tudíž odpovídá [1,0-1,8] mld. EUR.
(139)
Tržní hodnota aktiv v rámci druhého převodu je o celkem [1,3-2,6] mld. EUR nižší než jejich hodnota převodní. Výše podpory, jež připadá na druhý převod aktiv, tedy činí celkem [1,3-2,6] mld. EUR.
g. POSKYTNUTÍ LIKVIDITY ZE STRANY AKCIONÁŘŮ WESTLB ZA PRVNÍ POLOLETÍ 2012
(140)
Jakmile budou na EAA převedena všechna aktiva WestLB, přejde na EAA odpovědnost za jejich financování. Do 30. června 2012 (tj. až do skutečného převodu) budou opatření k zajištění potřebné likvidity přijímat akcionáři WestLB a tím zajišťovat, aby se převod aktiv na EAA mohl uskutečnit. Tato opatření lze pokládat za nedílnou součást všeobecného likvidačního scénáře, neboť má pouze chránit transformační fázi v případě, že do 30. června 2012 dojde na trhu k turbulencím. Tento postup však současně představuje časově omezené zvýhodnění WestLB (71), které […]. Vzhledem k tomu, že se v případě akcionářů WestLB jedná o veřejnoprávní korporace a o podniky, které v konečném důsledku ovládá stát, a že tito akcionáři by během transformace museli rozhodovat o poskytování likvidity, jsou na toto opatření vynakládány státní prostředky. Jak již uvádí 118. bod odůvodnění, mohlo by takové zvýhodnění s ohledem na specifické rysy německého bankovního sektoru narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy. Lze tedy vyvodit, že poskytnou-li akcionáři WestLB v prvním pololetí 2012 bance likviditu, jedná se o státní podporu.
h. ZÁVĚR
Ve prospěch WestLB byla celkově poskytnuta tato státní podpora:
Tabulka č. 7
Státní podpora ve prospěch WestLB
Kapitálová a podobná opatření
Prvek podpory
(v mld. EUR)
Záruka na pokrytí rizik pro portfolio Phoenix
5
Kapitálová injekce ve spojení s prvním převodem aktiv
3
Nový kapitálový nástroj pro banku SPM
1
Další úhrada ztrát banky SPM ze strany Severního Porýní-Vestfálska
[0,5-2,0]
První převod aktiv
10,812
Druhý převod aktiv - doplnění EAA aktivy a závazky WestImmo (vyčleněné portfolio)
[0,3-0,8]
Druhý převod aktiv - doplnění EAA aktivy a závazky WestLB
[1,0-1,8]
Celkem
[21,6-24,4]
Procentuální podíl státní podpory na rizikově vážených aktivech v objemu 88,5 mld. EUR (stav ke dni 30.12.2008)
[24,4-27,6] %
Opatření na zajištění likvidity
[…]
2. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
a. POUŽITÍ ČL. 107 ODST. 3 PÍSM. B) SFEU
(141)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU je Komise oprávněna prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud má „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“. Komise si je vědoma toho, že celosvětová finanční krize může vážně narušit hospodářství členského státu a že jsou opatření na podporu bank vhodná k tomu, aby takovou poruchu napravila. Tento závěr potvrdilo sdělení Komise s názvem „Rekapitalizace finančních institucí během současné finanční krize: omezení podpory na nezbytné minimum a záruky proti neoprávněnému narušení hospodářské soutěže (72) (dále jen „sdělení k rekapitalizaci“), jakož i sdělení o znehodnocených aktivech a sdělení k restrukturalizaci. Podle názoru Komise jsou předpoklady pro schválení státní podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU vzhledem k novému tlaku na finančních trzích nadále splněny. Tento svůj názor potvrdila tím, že v prosinci 2010 přijala sdělení, kterým se prodloužila použitelnost pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí do 31. prosince 2011 (73). Následně Komise použitelnost těchto pravidel prodloužila ještě jednou na období po 31. prosinci 2011 (74).
(142)
Správnost této analýzy z pohledu německého hospodářství potvrdila rozhodnutí, jimiž Komise schválila různá opatření spolkové vlády na boj proti finanční krizi, zejména v rozhodnutích o schválení a prodloužení balíčku na záchranu bank (75).
(143)
Nekontrolované zhroucení banky, jakou je WestLB, by mohlo přímo ovlivnit finanční trhy, a tím také celou ekonomiku členského státu. Vzhledem k současné křehkosti finančních trhů vychází Komise při přezkumu opatření podpory v bankovním sektoru i nadále z čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
b. SLUČITELNOST OPATŘENÍ NA ZÁCHRANU ZNEHODNOCENÝCH AKTIV S VNITŘNÍM TRHEM
(144)
Z důvodů uvedených ve 125. a 126. bodu odůvodnění je nutno první převod aktiv na EEA posoudit podle sdělení o znehodnocených aktivech. Toto posouzení slučitelnosti se soustředí na otázku, zdali se převod aktiv uskutečňuje za cenu, která je vyšší než tržní hodnota, aniž by byla současně překročena reálná ekonomická hodnota definovaná v bodu 40 sdělení o znehodnocených aktivech. Podle bodu 41 téhož sdělení je opatření podpory slučitelné s vnitřním trhem v případě, že převodní hodnota nepřekračuje reálnou ekonomickou hodnotu a že je převodní delta rovna nule. Předmětem následujícího posouzení bude nejprve výše převodní delty (viz 144.-159. bod odůvodnění). Není-li tento ukazatel roven nule, tj. překračuje-li reálnou ekonomickou hodnotu, musí být splacen nebo vymožen zpět (viz 161.-162. bod odůvodnění níže).
i) Slučitelnost prvního převodu aktiv na EAA
(145)
V souvislosti s prvním převodem aktiv zpochybnilo Německo výpočet reálné ekonomické hodnoty. Ve svém vyjádření se pokouší vyvrátit výpočet převodní delty provedený v rozhodnutí z listopadu 2010, podle nějž činí tento ukazatel 3,414 mld. EUR. Komise argumentaci Německa přezkoumala a dospěla k tomuto závěru:
- K ocenění obecně
(146)
Pokud jde o celkové ocenění za účelem zjištění reálné ekonomické hodnoty převáděných aktiv, trvá Komise na tom, že její ocenění nebylo nadmíru konzervativní a bylo provedeno v souladu s bodem 37 sdělení o znehodnocených aktivech. Podle tohoto ustanovení musí Komise sledovat správný a koherentní přístup k oceňování aktiv, včetně aktiv, která jsou komplexnější a méně likvidní, aby se předešlo nežádoucímu narušení hospodářské soutěže. Ve svém rozhodnutí z listopadu 2010 Komise uvedla, že je její přístup v souladu s běžnou rozhodovací praxí. Přístupy jiných orgánů, např. orgánů shromážděných v Evropském výboru orgánů bankovního dohledu (CEBS), jsou samozřejmě též možné, avšak pro stávající posouzení irelevantní.
(147)
Komise není ani nadále přesvědčena o tom, že přístup, jejž navrhla WestLB, je konformní s rozhodovací praxí na poli státních podpor. Komise konstatuje, že Deutsche Bundesbank reálnou ekonomickou hodnotu, kterou WestLB navrhla, nepotvrzuje, nýbrž podrobuje kritice jak metodu ocenění, tak parametry, jež WestLB použila (76). Tento kritický pohled Deutsche Bundesbank vyvrací tvrzení Německa, podle nějž je metoda ocenění WestLB v odborných kruzích uznávána. Komise proto setrvává na svém názoru, že se metoda ocenění WestLB odchyluje od běžné rozhodovací praxe (77).
- Ocenění na úrovni dílčích portfolií
(148)
Pokud jde o ocenění konkrétně, Komise v souvislosti s oceněním „strukturovaných cenných papírů“ konstatuje, že zde nedochází k výrazným odchylkám. Reálná ekonomická hodnota celé této kategorie aktiv, jak ji vypočetla Komise, se velmi blíží reálné ekonomické hodnotě, z níž vychází WestLB. Od konzervativních předpokladů odhlížela Komise vždy v případě, že by jimi bylo validováno či odmítnuto ocenění jednotlivých portfolií. Namísto toho podle doporučení svých znalců ještě jednou přezkoumala nadměrně opatrný přístup, jejž WestLB sledovala u dílčího portfolia „European Super Senior“. Komise prostudovala podrobný znalecký posudek, který se věnoval též nejdůležitějším podkategoriím aktiv (ABS CDO (78), jiné CDO (79), US RMBS (80), US CMBS (81), US ABS (82), EUR ABS (83) a Financials). Dospěla k závěru, že metody a závěry zde uvedené odpovídají jiným případům, např. těm, jež jsou citovány v rozhodnutí o zahájení řízení.
(149)
Za druhé, ve spojitosti s úvěrovým portfoliem Komise polemizuje s tvrzením Německa, podle nějž není znalecké ocenění dostatečně transparentní a je rozporuplné. Komise poukazuje na to, že poskytla vodítka ke vhodnosti určitých metod k určení reálné ekonomické hodnoty. Komise např. doporučila zopakovat ocenění (re-underwriting) úvěrového portfolia na základě velké namátkové kontroly a na této bázi posoudit vhodnost stávajících ratingových systémů, pravděpodobnosti selhání vypočtené s jejich pomocí (PD) a ztrátovosti ze selhání (LGD). Německo se tímto doporučením neřídilo. Komise dále zdůraznila, že v souladu s bodem 41 sdělení o znehodnocených aktivech musela při výpočtu ztrátovosti ze selhání a pravděpodobnosti selhání vycházet ze zátěžových scénářů, které spočívají na dostatečně konzervativních předpokladech. Podle její rozhodovací praxe se musí ocenění převáděných aktiv opírat o jejich reálnou ekonomickou hodnotu. Komise tedy potvrzuje svůj předchozí závěr, že je ocenění nutno upravit o zhruba 1 mld. ERU.
(150)
Za třetí, pokud jde o portfolio cenných papírů, souhlasí Komise s Německem v tom, že důvodem odchylek je předpoklad, zdali jsou příslušné trhy funkčně narušeny, či nikoli. Lze však položit i otázku, zdali může být tato část portfolia vůbec předmětem záchrany podle sdělení o znehodnocených aktivech. Bylo by možné argumentovat tím, že přestože lze uvažovat o jisté flexibilitě, kdy by byl bankám přiznán nárok na záchranu aktiv, jež nebyla primárně dotčena první fází finanční krize, nelze žádného programu na záchranu aktiv využít v případě aktiv, která není možné v okamžiku převodu pokládat za znehodnocená. Opatření na záchranu znehodnocených aktiv by nebylo podle této optiky možné pokládat za svého druhu časově neomezenou pojistku proti následkům recese. Na straně druhé by mohlo vyčlenění velkých portfolií v objemu několika miliard eur narušit právě na těchto trzích hospodářskou soutěž. Jako možnost vyhovět jak cíli zachování finanční stability, tak nutnosti zabránit narušení hospodářské soutěže upravuje sdělení o znehodnocených aktivech převod takových aktiv. Nicméně vzhledem k tomu, že trh těchto aktiv funguje (tj. není funkčně narušen), odpovídá reálná ekonomická hodnota zcela či přibližně hodnotě tržní.
(151)
WestLB zkoumá existenci fungujícího trhu podle kritéria, jež se opírá čistě o likviditu, zatímco Komise zastává názor (84), že by existence případné tržní poruchy měla být posouzena za pomoci srovnání s dobře fungujícím trhem daného aktiva. Na normálně fungujícím trhu se transakce uskutečňuje mezi kupujícím a prodávajícím, kteří jsou ochotni uzavřít smlouvu. Pojem kupujícího a prodávajícího ochotných uzavřít smlouvu implikuje, že se jedná o transakci dobrovolnou, která není sjednávána pod nátlakem.
(152)
Znalci Komise předložili transparentní kritéria pro normální fungující trh a Komise tato kritéria akceptovala (85). Zatímco přiměřená likvidita a nízké rozpětí nabídka/poptávka ukazují na fungující trh, neplatí nutně opak. Soukromě umístěný cenný papír solventního a stabilního emitenta totiž nemusí být nutně likvidní. V případě potřeby by však bylo možno snadno získat konkurenceschopnou tržní nabídku, která by se blížila tržnímu ocenění určenému na základě srovnatelných likvidních cenných papírů. Kritéria, která navrhla WestLB, jsou tedy z hlediska posouzení normálně fungujícího trhu pojata příliš úzce.
(153)
V tomto kontextu je třeba poznamenat, že chybná klasifikace aktiv, jež nejsou znehodnocena, nepředstavuje sama o sobě z hlediska určení reálné ekonomické hodnoty problém. Je-li použita vhodná metoda a kalibrace, pak se reálná ekonomická hodnota takovýchto položek zřejmě blíží hodnotě tržní. V případě fungujícího trhu by k hodnotě, která se blíží hodnotě tržní, měla vést každá metoda výpočtu reálné ekonomické hodnoty. Chybná klasifikace aktiv je tedy v podstatě svého druhu testem vhodnosti zvolené metody výpočtu a parametrů reálné ekonomické hodnoty.
(154)
K tvrzení Německa, že byly v roce 2009 funkčně narušeny určité trhy státních dluhopisů, Komise konstatuje, že v uvedené době byla naplněna kritéria fungujícího trhu. Naopak se koncem druhého čtvrtletí 2010 (86) a později vyskytly na jednotlivých dílčích trzích státních dluhopisů náznaky funkční poruchy, zejména s ohledem na intervence ECB a další zásahy na evropské úrovni. K 31. prosinci 2009 a 31. březnu 2010, jež při oceňování sloužily jako referenční termíny, však tyto okolnosti nepanovaly.
(155)
Komise proto setrvává na svém názoru, že WestLB buď použila nesprávnou metodu ocenění nebo při ocenění vycházela z nesprávných parametrů s tím důsledkem, že je jeho výsledek nutno upravit o zhruba 600 mil. EUR.
(156)
Závěrem je nutno konstatovat, že ocenění všech tří dílčích portfolií reálnou ekonomickou hodnotou, jež je prezentováno ve znaleckém posudku, Komise pokládá za správné a slučitelné se svou rozhodovací praxí. Rozdíl mezi převodní a reálnou ekonomickou hodnotou aktiv v portfoliu tedy podle názoru Komise činí 6,949 mld. EUR (87).
(157)
V rozhodnutí z listopadu 2010 vyjádřila Komise pochybnosti, zdali pro účely převodu přicházejí v úvahu všechna aktiva. Jako důkaz toho, že v případě některých aktiv vznikly již v době převodu ztráty, přestože tato aktiva nespadala do oblasti působnosti bodu 32 sdělení o znehodnocených aktivech, použila Komise údaje z první zprávy o hospodaření EAA. Německo však předložilo doplňující údaje a vysvětlilo jednak rozsah tvorby rezerv na rizika, kterou EAA provedla, jednak výši ztrát z aktiv převedených na tuto agenturu. Uvedené vysvětlení bylo přijatelné a rozptýlilo pochybnosti Komise. Z tohoto důvodu není u aktiv, jež nelze zachránit, třeba provádět žádné další úpravy.
- Odečítané položky
(158)
Komise neakceptuje žádné další odečítané položky kromě těch, jež uznala již v rozhodnutí z listopadu 2010. Akceptovány byly rovněž kompenzační účinky kapitálové injekce (3,267 mld. EUR) a úvěrových dluhopisů (268 mil. EUR) (88) (srv. 44. bod odůvodnění tabulka 2). Komise dále Německo vyzvala, aby si k těmto kompenzačním účinkům vyžádalo stanovisko Deutsche Bundesbank a nechalo si regulátorem, např. právě německou centrální bankou, v souladu se sdělením o znehodnocených aktivech přezkoumat a potvrdit případné změny v ocenění portfolia. K tomuto přezkumu a potvrzení regulátorem však nedošlo.
(159)
K závazkům zaručeným zřizovatelem banky Komise konstatuje, že ocenění závazků samo o sobě není předmětem sdělení o znehodnocených aktivech. Musela tedy přezkoumat, jak postupovat v případě převodu, který, jako v daném případě, zahrnuje nejen aktiva, ale i závazky. Komise sice uznává, že převod závazků s nízkým rozpětím může představovat ekonomickou nevýhodu, nicméně musela vytvořit rovnováhu mezi sjednanými aktivy a závazky. Komise tedy při přezkumu celkové výše podpory sice přihlédla k účinkům závazků zaručeným zřizovatelem banky (srv. 133. bod odůvodnění), nicméně je toho názoru, že by při určování reálné ekonomické hodnoty zohledňovány být neměly.
(160)
Pokud jde o budoucí kladné hospodářské výsledky docílené z převedených aktiv, nepřipojuje se Komise k názoru Německa, nýbrž setrvává na svém stanovisku, že by od okamžiku převodu aktiv již nemělo být k budoucím ziskům přihlíženo. Tato metoda výpočtu reálné ekonomické hodnoty úvěrového portfolia je v souladu s rozhodovací praxí Komise (89).
(161)
Ohledně přislíbených, avšak nečerpaných úvěrových linek Komise potvrzuje, že jejich účetní hodnota skutečně může být nulová. Tato možnost však nevylučuje, že se přislíbená nečerpaná úvěrová linka negativně projeví na reálné ekonomické hodnotě. Není totiž vyloučeno, že dojde k jejímu čerpání, neboť mu nelze smluvně zabránit. Skutečnost, že dosud k čerpání nedošlo, tedy na reálné ekonomické hodnotě nemění nic dokonce ani v případě, že tyto položky mají nulovou účetní hodnotu.
(162)
K diskontování očekávaných ztrát Komise konstatuje, že jím WestLB jednoduše mění svůj vlastní koncept ocenění, a to bez podpory Deutsche Bundesbank. Německo se tím dostává do rozporu se svým vlastním odhadem reálné ekonomické hodnoty, vůči názoru Komise však neprezentuje žádné další protiargumenty.
(163)
Vzhledem k tomu, že byla reálná ekonomická hodnota akceptována a že je v souladu s body 40 a 41 sdělení o znehodnocených aktivech, nejsou podle názoru Komise z hlediska ocenění reálné ekonomické hodnoty relevantní ani očekávané ztráty, ani další z celkem tří Německem uplatněných odečítaných položek.
- Správa majetku
(164)
Pochybnosti, jež měla Komise k řádné správě znehodnocených aktiv v návaznosti na převod aktiv, byly rozptýleny. Komise měla výhrady vůči tomu, aby znehodnocená aktiva nadále spravovala WestLB, neboť banka by se měla obecně soustředit na nové činnosti a zamezit jakémukoli konfliktu mezi ukončovanou a novou činností. Nicméně vzhledem k tomu, že WestLB/banka SPM nebudou po 30. červnu 2012 vykonávat žádné nové bankovní činnosti, nýbrž pouze poskytovat služby v oblasti správy majetku, nejsou pochybnosti Komise již relevantní.
(165)
Závěrem lze konstatovat, že se pochybnosti Komise nepodařilo rozptýlit, a to navzdory zohlednění všech dalších potenciálních odečítaných položek a argumentů, jež Německo uvedlo. Komise tedy nadále uvažuje ukazatel převodní delta ve výši 3,414 mld. EUR.
ii) Zpětné získání podpory („claw-back“)
(166)
Podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech musí banka v zájmu omezení narušení hospodářské soutěže, k němuž dochází tím, že jsou aktiva převáděna za cenu vyšší, než kolik činí hodnota pokládaná za přijatelnou kompenzaci selhání trhu, vrátit částku odpovídající ukazateli převodní delta. Nelze-li podporu získat zpět bezprostředně, mělo by k jejímu vrácení dojít postupně, např. za použití tzv. mechanismu claw-back. Není-li splacení podpory možné ani za pomoci uvedeného mechanismu, aniž by nastala technická insolvence, je třeba narušení hospodářské soutěže kompenzovat rozsáhlou restrukturalizací, jež může vést až k likvidaci (90).
(167)
Podle vlastních údajů v plánu restrukturalizace z února 2011 nebyla WestLB s to splatit ani oněch 3,4 mld. EUR, jež vyplývaly z prvního převodu aktiv na EAA, aniž by tím neohrozila svou životaschopnost. Možný by patrně nebyl ani prodej této banky v případě, že by tyto 3,4 mld. EUR musel Německu vracet potenciální kupec. Německo proto předložilo plán restrukturalizace z června 2011, jenž počítá s likvidací WestLB v horizontu 12 měsíců. Podle názoru Komise je likvidace WestLB dostatečná k tomu, aby bylo kompenzováno narušení hospodářské soutěže. S výhradou věrohodnosti plánu likvidace, jež bude posouzena v oddílu C, tedy Komise konstatuje, že státní podpora vyhovuje podmínkám sdělení o znehodnocených aktivech a je podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU slučitelná s vnitřním trhem.
iii) Slučitelnost doplnění EAA s vnitřním trhem
(168)
Posouzení podle sdělení o znehodnocených aktivech je nutno v zásadě provést i u převodu druhé tranše. Podle názoru Komise by však výsledek takového posouzení již neměl vzhledem k plánu restrukturalizace z června 2011 žádný dopad. Případné další narušení hospodářské soutěže, které by bylo dáno ukazatelem převodní delta v souvislosti s druhou tranší, by totiž v každém případě omezila likvidace, s níž plán restrukturalizace z června 2011 počítá. V daném zvláštním případě tedy Komise zastává názor, že nakolik lze již celkovou výši podpory pokládat za slučitelnou s vnitřním trhem podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech, není nutné detailně posuzovat ocenění, tj. výpočet reálné ekonomické hodnoty.
(169)
Převod aktiv je tedy slučitelný s vnitřním trhem a odpovídá požadavkům bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech, neboť je potenciální narušení hospodářské soutěže omezeno likvidací WestLB.
c. SLUČITELNOST PODPORY NA RESTRUKTURALIZACI / PODPORY NA LIKVIDACI S VNITŘNÍM TRHEM
(170)
Slučitelnost všech opatření podpory s vnitřním trhem musí Komise posoudit podle svých pokynů pro banky v době finanční krize, zejména podle sdělení k restrukturalizaci a sdělení pod názvem „Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí“ (91) (dále jen „sdělení o bankách“).
(171)
Plán restrukturalizace z června 2011 musí zajišťovat slučitelnost opatření podpory uvedených v tabulce 7 s vnitřním trhem.
(172)
Tato opatření jsou spojena s podporou v celkové výši [21,6-24,4] mld. EUR, a poměr podpory k rizikově váženým aktivům podle stavu k 31. prosinci 2009 tedy dosahuje [24,4-27,6] %. Tuto výši podpory je nutno pokládat za velmi významnou vzhledem k bilanční sumě příjemce podpory, a je tedy nutno provést rozsáhlou restrukturalizaci či likvidaci. Plán restrukturalizace musí dále zohledňovat další narušení hospodářské soutěže, k němuž dochází v důsledku státní podpory a priori neslučitelné s vnitřním trhem. Tato podpora má podobu ukazatele převodní delta. Navržená restrukturalizace či likvidace musí být takové povahy, aby toto narušení kompenzovaly.
(173)
Plán restrukturalizace z června 2011 splňuje kritéria sdělení k restrukturalizaci. Podle bodu 21 tohoto sdělení by se o řádné likvidaci či dražbě banky v obtížích mělo uvažovat vždy, když se banka nemůže hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti. Postup v případě řádné likvidace pak popisuje sdělení o bankách (92). Takovouto kontrolovanou likvidaci lze provádět v individuálních případech, kdy byla poskytnuta podpora na záchranu jednotlivé finanční instituce a kdy je zřejmé, že by restrukturalizace nebyla úspěšná.
(174)
Má-li být podpora na likvidaci slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, musí podle ustálené rozhodovací praxi Komise (93) splňovat tři obecné předpoklady:
i)
podpora musí prokazatelně umožňovat řádnou likvidaci banky a současně se omezovat na minimum nezbytné k uskutečnění sledovaného cíle (94),
ii)
musí být zajištěno přiměřené sdílení nákladů, zejména vyloučením akcionářů, pokud jde o získání prospěchu z jakékoliv podpory v souvislosti s likvidací (95),
iii)
aby se zamezilo nepřiměřeným narušením hospodářské soutěže, měla by být fáze likvidace omezena na dobu nezbytně nutnou pro řádné provedení likvidace. Finanční instituce by po dobu, po kterou pokračuje v činnosti, neměla vyvíjet žádné nové aktivity, ale pouze pokračovat v aktivitách stávajících. Bankovní licence by měla být odňata co nejdříve (96).
i) Prokázání řádné likvidace
(175)
Plán restrukturalizace z června 2011 předpokládá podle názoru Komise scénář řádné likvidace WestLB a opírá se o dohodu akcionářů banky o sdílení nákladů. Plán zohledňuje zejména skutečnost, že jsou již po dva roky neúspěšně hledány jiné, tržně zaměřené možnosti řešení pro WestLB, které by mohly být nákladově příznivější či méně škodlivé pro hospodářskou soutěž. Na straně druhé by mohla nekontrolovaná likvidace ohrozit finanční stabilitu. Řádnou likvidací lze toto riziko ošetřit lépe. Plán restrukturalizace z června 2011 Komisi umožňuje posoudit postup likvidace a potenciální důsledky státních opatření pro hospodářskou soutěž, která jsou s tímto postupem spojena.
(176)
Velmi důležitým kritériem pro posouzení určitého plánu jakožto scénáře likvidace je to, zdali banka zastaví veškeré bankovní činnosti a pokračuje pouze v činnostech na likvidaci stávajících portfolií, avšak neuzavírá nové transakce.
(177)
Ukončení bankovních činností by mělo být zajištěno mj. prodejem či převodem všech stávajících aktiv a závazků banky s tím důsledkem, že zůstane zachována jen zbytková struktura, pokud si takový postup žádá likvidace stávajících aktiv, a zejména zachování hodnoty při likvidaci portfolií banky.
(178)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 převede WestLB všechna svá bankovní aktiva na spořitelny nebo EAA. Ke 30. červnu 2012 tedy již nebudou v bance zbývat téměř žádné rizikově vážená aktiva. Německo se zavázalo, že zbytek banky již nebude nadále používat obchodní firmu „WestLB“, nýbrž se do nejvýše tří měsíců přejmenuje na „SPM-Bank“. Banka též nebude provádět žádné bankovní činnosti na vlastní účet, nýbrž bude působit pouze jako poskytovatel služeb pro EAA a v omezeném rozsahu též pro třetí osoby. Plán restrukturalizace tedy vymezil významné a nezvratné kroky, jež do 12 měsíců povedou ve většině původních oblastí činnosti WestLB k jejímu neodvolatelnému odchodu z tohoto trhu.
(179)
Za druhé je fáze likvidace v souladu s bodem 47 sdělení o bankách omezena na dobu nezbytně nutnou pro řádné provedení likvidace, tak aby se zamezilo nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže. Likvidace WestLB sice potrvá několik let, avšak toto období lze za nezbytné minimum pokládat. Hospodářské soutěži bude vystavena pouze servisní společnost, jež bude nabízet omezený počet služeb v oblasti správy majetku pro třetí osoby. Německo se zavázalo, že tato servisní společnost bude nejpozději do 31. prosince 2016 prodána. Přechodné období do 31. prosince 2016 je nutné k tomu, aby vedení banky SPM mohlo provést reorganizaci a aby byla vyčleněna servisní společnost a sestavena alespoň krátká výsledovka s cílem přilákat potenciální investory. Sama banka SPM si ponechá odpovědnost za aktiva, jež nebude možno fyzicky převést na EAA, takže délka její existence bude záviset na době splatnosti těchto aktiv. Likvidace portfolií, při níž bude usilováno o zachování jejich hodnoty, by měla trvat do roku 2028 s tím, že ji nelze zkrátit. Funkce držitele aktiv však sama o sobě nepředstavuje hospodářskou činnost, a tedy nemá dopad na hospodářskou soutěž. V rámci snižování personálu banky SPM bude cílový počet 1 000 zbývajících zaměstnanců dosažen sice až po několika letech, tato skutečnost je však úměrná omezování činnosti banky SPM, neboť její reorganizace bude navzdory ukončení bankovní činnosti pracovně velmi náročná. Celkově lze konstatovat, že všechny tyto procesy budou realizovány v co nejkratších lhůtách.
(180)
Podle třetího kritéria by měla banka ukončit svou činnost na trhu, s výjimkou prodeje svých aktiv, a zajistit, aby z původní bankovní činnosti byla na trhu nadále vykonávána jen nepodstatná část.
(181)
Některé činnosti sdružené do činnosti Verbundbank převezme Helaba. Z hlediska rozvahy představují činnosti Verbundbank méně než 20 % bývalé bilanční sumy WestLB (portfolio Verbundbank odpovídá bilanční sumě maximálně 45 mld. EUR, kdežto bilanční suma WestLB dosahovala v roce 2008 288 mld. EUR). Pokud jde o počet zaměstnanců, Komise konstatuje, že u vyčleněné Verbundbank zůstane nadále zaměstnáno méně než 10 % bývalých zaměstnanců WestLB (zhruba 400 oproti 5 661 zaměstnancům WestLB v roce 2008). Dále je nutno zohlednit, že Verbundbank bude vyčleněna formou odštěpení aktiv a závazků, a že tedy nebude převáděna jako samostatná banka. Jelikož se tato transakce tedy netýká WestLB, nýbrž pouze malé části jejích aktiv a závazků, nelze ji pokládat za významný prodej této banky.
(182)
Komise nemá indicie o tom, že by nebyly naplněny podmínky bodu 49 sdělení o bankách, podle nichž by se měla transakce uskutečnit za tržních podmínek a za dotčená aktiva a závazky by měla být docílena co nejvyšší prodejní cena. Komise v této souvislosti konstatuje, že WestLB zorganizovala v minulosti neúspěšné řízení o prodeji, při němž usilovala o to, aby byla za všechna její aktiva a závazky co nejvyšší prodejní cena dosažena. Neobdržela však žádnou přijatelnou nabídku ke koupi. Hodnotu podniku tvořeného činnostmi Verbundbank, která zahrnuje aktiva, závazky a organizační strukturu se zhruba 400 zaměstnanci, dále v současnosti zkoumá několik externích auditorů na základě standardních metod ocenění. Německo se zavázalo, že bude hodnota tohoto podniku tvořeného činnostmi Verbundbank, které nepřevezme Helaba ani spořitelny, v souladu s rámcovou dohodou rovna nule. Na rozdíl od jiných postupů prodeje v případech likvidace (97) si prodej činností Verbundbank ze strany WestLB nevyžádá žádné dodatečné prostředky vyplácené státními subjekty. Komise tedy neshledává neoprávněnou výhodu pro právnickou osobu, jež bude přebírat činnosti Verbundbank, a vyvozuje tedy závěr, že prodejem těchto činností neobdrží podporu ani Helaba, ani spořitelny.
(183)
V daném případě jsou rovněž dodržena pravidla pro odprodej celé banky, která upravuje bod 17 a násl. sdělení k restrukturalizaci, přestože tato pravidla nejsou v daném případě vůbec použitelná (98). Podle uvedených pravidel je nutno splnit následující předpoklady: obnova životaschopnosti, sdílení nákladů a omezení případného narušení hospodářské soutěže. Prodej bance Helaba tyto předpoklady splňuje. Za prvé je Helaba nejspíše s to zaručit životaschopnost převedené banky. Verbundbank má totiž oproti ní samotné spíše nízkou bilanční sumu a počet zaměstnanců a životaschopnost podniku, jenž z převzetí vzejde, ovlivní jen málo. Na straně druhé povede převzetí zřejmě k úsporám nákladů, které hovoří proti tomu, aby byla Verbundbank pozitivně posouzena jako samostatná banka (99). Za druhé je zaručeno sdílení nákladů, neboť akcionáři WestLB nedocílí prodejem žádného výnosu, nýbrž naopak přijdou o kapitál, který do WestLB investovali. Za třetí se činnosti WestLB zredukují na méně než 20 % původního rozsahu, v kterémžto případě nepožaduje Komise v rámci své standardní rozhodovací praxe žádná další kompenzační opatření (100).
(184)
Komise dále nemá důvod předpokládat, že lze Verbundbank jakožto seskupení aktiv pokládat za ekonomického nástupce WestLB. Právním nástupcem WestLB není ani Helaba, ani není s WestLB ve významné míře funkčně totožná Verbundbank. Předpoklady, z nichž Komise vychází při zjišťování, zdali podnik pokračující ve výkonu činnosti původního podniku obdržel podporu, tedy nejsou v případě Helaby naplněny (101).
(185)
V neposlední řadě je též zaručeno, že podpora zůstane omezena na potřebné minimum. Zejména budou aktiva převedena na EAA pouze tehdy, nebude-li možné je prodat soukromým kupcům. Další kapitálová injekce do banky SPM je nutná k pokrytí nákladů na likvidaci. V neposlední řadě lze podporu likvidity chápat jako nedílnou součást likvidačního scénáře, neboť jejím smyslem je pouze poskytovat ochranu během přechodného období do 30. června 2012 v případě, že by na trhu došlo k turbulencím. Podpora likvidity tedy zaručuje, že se z řádné likvidace nestane před 30. červnem 2012 likvidace neřízená.
ii) Vlastní příspěvek a sdílení nákladů
(186)
Druhá část posouzení se zaměřuje na sdílení nákladů. Podle bodu 46 sdělení o bankách je v souvislosti s likvidací nutné zejména dbát na to, aby se co nejvíce omezil morální hazard, zejména prostřednictvím vyloučení akcionářů a případně určitých typů věřitelů, pokud jde o získání prospěchu z jakékoliv podpory v souvislosti s řízenou likvidací. V případu Northern Rock (102) a HRE (103) bylo přiměřeného sdílení nákladů dosaženo zestátněním těchto finančních institucí. Jako v obou uvedených případech přijdou i v případu předmětném akcionáři o svůj veškerý kapitál vložený do účasti v bance. Kromě toho převezmou odpovědnost za divize, na něž se má WestLB rozdělit, akcionáři WestLB, resp. SoFFin. Tito akcionáři též poskytnou další kapitál s tím, že většinu hybridního kapitálu zajistí SoFFin.
(187)
Spořitelny vyslovily souhlas s tím, že převezmou odpovědnost za činnosti Verbundbank, a poskytnou pro tento účel kapitál. Severní Porýní-Vestfálsko deklarovalo připravenost nést většinu nákladů, tj. převzít všechny náklady na provoz a likvidaci banky SPM. SoFFin akceptoval, že ponese významnou část nákladů tím, že ve WestLB ponechá dvě třetiny ze svého vkladu tichého společníka, takže mu s velkou pravděpodobností jeho investice nebude splacena. Dohoda tedy celkově dostatečným způsobem zohledňuje jak schopnost jednotlivých stran nést určitou část zátěže, tak rozsah jejich dřívějšího vlivu na strategickou orientaci, správu a řízení banky.
iii) Omezení narušení hospodářské soutěže
(188)
Plán likvidace zaručuje, že bude narušení hospodářské soutěže, jež WestLB vyvolá, omezeno, neboť banka nejpozději k 30. červnu 2012 zmizí z trhu. Poté bude WestLB transformována v jednotku, jež nebude vykonávat bankovní činnosti a bude společně s EAA likvidovat aktiva.
(189)
Neúměrnému narušení hospodářské soutěže při likvidaci bude dále zabráněno tím, že bude zajištěno, aby WestLB ve své činnosti po 30. červnu 2012 pokračovala pouze po dobu nezbytnou k likvidaci a nezahajovala nové činnosti, nýbrž ty stávající postupně ukončovala. V daném případě bude tento princip realizován tím způsobem, že části bankovní licence, které nebude WestLB potřebovat pro držbu aktiv ani poskytování služeb v oblasti správy majetku, budou této bance co nejdříve, nejpozději však do 31. prosince 2012 odňaty.
(190)
Pokud jde o záměr banky SPM vyčlenit servisní společnost, jež bude třetím osobám poskytovat služby správy majetku, a tím konkurovat jiným poskytovatelům těchto služeb, Komise konstatuje, že je záměrem tohoto plánu snížit podíl státní podpory na kapitálu WestLB po datu 30. června 2012. Spolková země Severní Porýní-Vestfálsko, jež bude za banku SPM odpovědná, převzala z akcionářů WestLB největší část nákladů. Snížení provozních nákladů banky SPM poskytováním služeb pro třetí osoby tedy lze obhájit.
(191)
Mimoto jsou možnosti, jak by mohla servisní společnost narušit hospodářskou soutěž, omezeny díky několika závazkům, jež předložilo Německo. Za prvé bude moci vykonávat činnosti pro třetí osoby pouze jedna oddělená jednotka banky SPM, jejíž bankovní licence bude omezena na nezbytné minimum a jež má být nejpozději do 31. prosince 2016 prodána. Za druhé byl sestaven vyčerpávající seznam činností, jež přicházejí v úvahu jako služby, jež by mohla banka SPM poskytovat. V této souvislosti se Německo zavazuje vrátit nejpozději do 31. prosince 2012 všechny bankovní licence WestLB, jež nebudou zapotřebí k poskytování služeb správy majetku. Za třetí bude v průběhu restrukturalizace výrazně omezen počet zaměstnanců banky SPM, jenž v roce 2016 nepřekročí 1 000, tedy ani ne 20 % původního stavu 5 661 zaměstnanců WestLB v roce 2008. Za čtvrté nebude smět na činnosti pro třetí osoby, o nějž se bude moci servisní společnost banky SPM ucházet na trhu, připadat více než [40-60] % jejích hrubých výnosů, čímž bude tato obchodní perspektiva efektivně omezena. Za páté se Německo zavazuje, že banka SPM bude své služby správy majetku nabízet výlučně za tržní ceny a že oddělená jednotka bude své ceny určovat tak, aby celkově pokrývaly náklady. V neposlední řadě se Německo zavazuje provést likvidaci i servisní společnosti, jež bude obsluhovat portfolia třetích osob, pokud by se tuto společnost nepodařilo nejpozději do 31. prosince 2016 prodat. Kombinace těchto omezení je zárukou toho, že nadále vykonáván bude jen malý okruh původních činností a že riziko narušení hospodářské soutěže tak bude jen velmi nízké.
(192)
Servisní společnost bude navíc patrně dostatečně životaschopná. Jak vyplývá z podkladů, jež Německo předložilo, bude tato vyhlídka realistická zejména po úpravě […]. Budou-li provedena opatření k úspoře nákladů a posíleny podnikatelské vyhlídky, je možné, že servisní společnost přitáhne investory jednající v souladu s principy tržního hospodářství.
(193)
Závazky, jež Německo předložilo, jsou dostatečnou zárukou toho, aby banka SPM na trhu své služby nadále již nenabízela, pokud by se mělo ukázat, že její činnost nebude natolik rentabilní, jak se předpokládá, a pokud by se ji proto nepodařilo v roce 2016 prodat.
d. ZÁVĚR
(194)
Z výše uvedených důvodů dospívá Komise k závěru, že plán restrukturalizace z června 2011 předpokládá scénář řádné likvidace WestLB, který vzhledem k závazkům uvedeným v příloze splňuje všechna příslušná kritéria podle sdělení k restrukturalizaci a sdělení o bankách, a tedy zajišťuje slučitelnost opatření uvedených v tabulce 7. Pochybnosti o slučitelnosti dodatečné podpory s vnitřním trhem, jež Komise vyjádřila v rozhodnutích o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, jsou tedy rozptýleny.
(195)
V rámci tohoto rozhodnutí musela Komise přihlédnout též k opatřením, jež byla realizována na základě rozhodnutí z května 2009. Toto rozhodnutí a plán restrukturalizace z dubna 2009, z nějž rozhodnutí vycházelo, se nezabývaly následně poskytnutou podporou. Uvedený plán nezaručoval ani životaschopnost, sdílení nákladů a omezení narušení hospodářské soutěže, jež jsou potřebné k tomu, aby byla pozdější podpora slučitelná s vnitřním trhem. Komise proto ve svých rozhodnutích z prosince 2009 a listopadu 2010 požadovala nový rozsáhlý plán restrukturalizace. Tento plán, jenž nahradil všechny dřívější plány, byl předložen v červnu 2011. Na jeho základě navíc nastoupila na místo restrukturalizace WestLB, jež byla doposud plánována, likvidace. Jak uvádí 194. bod odůvodnění, lze pomocí plánu restrukturalizace z června 2011 zaručit slučitelnost veškeré podpory, jež byla WestLB poskytnuta v letech 2008-2012. Rozhodnutí z května 2009 je tedy bezpředmětné a mělo by být zrušeno. Toto zrušení by mělo platit též pro všechny závazky a podmínky, jež byly v souvislosti s rozhodnutím z května 2009 předloženy.
VI. VÝHODA PRO SPOŘITELNY
(196)
Pochybnosti Komise dané tím, že se spořitelny dostatečně nepodílejí na sdílení nákladů a že z opatření na záchranu znehodnocených aktiv neúměrně profitují, jsou nyní rozptýleny.
(197)
Za prvé se nepodařilo prokázat, že by byly spořitelny povinny přispět na rekapitalizaci WestLB. Spořitelny žádný takový zvláštní závazek nepřijaly.
(198)
Za druhé Komise konstatuje, že spořitelny převzaly významnou část nákladů, čímž kompenzovaly omezení svého rizika ztrát na 4,5 mld. EUR. Povinnost spořitelen hradit případné ztráty v případě zrušení EAA sice byla poněkud zmírněna tím, že nyní platí pro ztráty do výše 4,5 mld. EUR. Spořitelny však nebyly povinny převádět aktiva na EAA a dostaly ve smlouvách prostor, aby ručení za ztráty interně upravily. Přesto nesou spořitelny od vydání rozhodnutí z prosince 2009 významnou část nákladů a přišly o veškerý kapitál, jež do WestLB investovaly. Touto otázkou již tedy není třeba se zabývat.
(199)
V neposlední řadě je nutno poukázat na skutečnost, že u žádného z členů spořitelních sdružení nelze konstatovat zvýhodnění, které by přesahovalo rámec likvidace WestLB. Zejména převod aktiv na banku Helaba a poskytnutí kapitálu pro tuto banku výměnou za podíly v ní lze pokládat za kroky, jež jsou součástí likvidace WestLB a byly sjednány pouze k jejímu účelu. I kdyby tato opatření představovala státní podporu, byla by tato podpora s ohledem na poskytnutí podpory likvidity ve prospěch WestLB slučitelná s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1) Opatření, jež Německo realizovalo a naplánovalo pro společnost WestLB AG, tj.
a)
zajištění proti riziku pro portfolio Phoenix v rozsahu 5 mld. EUR v roce 2009,
b)
kapitálová injekce ve výši 3 mld. EUR ve spojení prvním převodem aktiv v roce 2010,
c)
první převod aktiv na agenturu Erste Abwicklungsanstalt, který se uskutečnil v roce 2010 a který obsahoval prvek podpory ve výši 10,812 mld. EUR,
d)
druhý převod aktiv na agenturu Erste Abwicklungsanstalt, který se uskutečnil v roce 2012 a který obsahoval prvek podpory ve výši [1,3-2,6] mld. EUR,
e)
nový kapitálový nástroj ve prospěch banky SPM ve výši 1 mld. EUR v roce 2012,
f)
další úhrada ztrát banky SPM ve výši [0,5-2,0] mld. EUR, kterou v roce 2012 převezme spolková země Severní Porýní-Vestfálsko,
g)
poskytnutí likvidity ze strany akcionářů WestLB AG v prvním pololetí 2012 […] představují státní podporu.
2) Státní podpora uvedená v odstavci 1 je s ohledem na závazky uvedené v příloze slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby byly Komisi od oznámení tohoto rozhodnutí každého čtvrt roku podávány podrobné zprávy o opatřeních, jež budou přijata k provedení rozhodnutí.
Článek 3
Ruší se rozhodnutí Komise ze dne 12. května 2009 ve věci C 43/2008.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 20. prosince 2011.
DECIZIA COMISIEI
din 20 decembrie 2011
privind ajutorul de stat C 40/2009 și C 43/2008 pentru restructurarea WestLB AG
[notificat cu numărul C(2011) 9395]
(Numai versiunea în limba germană este autentică)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/245/UE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf (1),
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile (2),
întrucât:
I. PROCEDURĂ
(1)
Prin decizia din 12 mai 2009 referitoare la cazul C 43/2008 (3) (denumită în continuare „decizia din mai 2009”), Comisia a aprobat, sub rezerva anumitor condiții, o garanție de risc în valoare de 5 miliarde EUR pentru WestLB AG (4) (denumită în continuare „WestLB”), bancă a landului Renania de Nord-Westfalia, pentru un portofoliu de valori mobiliare structurate (denumit în continuare „portofoliul Phoenix”), pe baza unui plan de restructurare prezentat la 30 aprilie 2009 (denumit în continuare „planul de restructurare din aprilie 2009”).
(2)
La 23 septembrie 2009, Germania a notificat Comisiei ajutorul suplimentar acordat WestLB sub forma unei garanții de risc provizorii pentru tranșe din portofoliul Phoenix, în valoare de 6,4 miliarde EUR, angajându-se să notifice un plan de restructurare revizuit.
(3)
Prin decizia din 7 octombrie 2009 referitoare la cazul N 531/2009 (5), Comisia a hotărât că garanția de risc provizorie este compatibilă cu piața internă, fiind calificată drept ajutor de salvare.
(4)
La 10 decembrie 2009, Germania a notificat o măsură de sprijin acordată în favoarea WestLB sub forma unui transfer de active către societatea nou înființată Erste Abwicklungsanstalt (denumită în continuare „EAA”). Această măsură este denumită în continuare „primul transfer de active”. La momentul respectiv, Germania a prezentat, de asemenea, un plan de restructurare modificat pentru WestLB (denumit în continuare „planul de restructurare din decembrie 2009”). Primul transfer de active a înlocuit măsura notificată la 23 septembrie 2009, decizia din 7 octombrie 2009 devenind astfel lipsită de conținut.
(5)
Prin decizia din 22 decembrie 2009 referitoare la cazul C 40/2009 (6) (denumită în continuare „decizia din decembrie 2009”), Comisia a aprobat temporar primul transfer de active, pe o perioadă de șase luni, din considerente de stabilitate financiară. Prin aceeași decizie, Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) ca urmare a îndoielilor privind compatibilitatea cu piața internă a măsurii respective.
(6)
În decembrie 2009, Comisia a angajat următorii experți - Société Générale, Bangert Research și profesorul Wim Schoutens - pentru a efectua o evaluare a activelor depreciate pe care WestLB le transferase către EAA.
(7)
La 1 februarie 2010, Germania a prezentat observații asupra raționamentului care a stat la baza deciziei din decembrie 2009.
(8)
Prin decizia din 22 iunie 2010 referitoare la cazul N 249/2010 (7) (denumită în continuare „decizia din iunie 2010”), Comisia a prelungit aprobarea temporară, din considerente de stabilitate financiară, a primului transfer de active până la adoptarea deciziei definitive asupra acestui transfer și a planului de restructurare din decembrie 2009.
(9)
La 29 octombrie 2010, Comisia a transmis Germaniei un raport de evaluare detaliat cu privire la activele care au făcut obiectul primului transfer.
(10)
La 5 noiembrie 2010, Comisia a adoptat o decizie de prelungire a procedurii oficiale de investigare privind primul transfer de active referitoare la cazul C 40/2009 (8) (denumită în continuare „decizia din noiembrie 2010”). În decizia din noiembrie 2010, Comisia a exprimat alte îndoieli cu privire la compatibilitatea cu piața internă a primului transfer de active.
(11)
În noiembrie 2010, autoritățile germane au prezentat observații, pe care le-au completat la 21 decembrie 2010. Comisia nu a primit observații de la alte părți interesate.
(12)
La 21 decembrie 2010, Comisia a hotărât să amâne termenul până la care Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (denumită în continuare „WestImmo”) trebuia să înceteze desfășurarea de noi operațiuni (10).
(13)
La 15 februarie 2011, Germania a prezentat un plan de restructurare modificat pentru WestLB (denumit în continuare „planul de restructurare din februarie 2011”).
(14)
La 15 aprilie 2011, Germania a prezentat Comisiei un raport privind progresele înregistrate, realizat de mandatarul însărcinat cu cesionarea, care fusese numit în baza deciziei din mai 2009, și un nou plan de restructurare pentru WestLB (denumit în continuare „noul plan de restructurare”).
(15)
La 23 iunie 2011, Agenția Federală de Stabilizare a Piețelor Financiare din Germania (denumită în continuare „FMSA”) și toți acționarii WestLB și ai EAA au căzut de acord asupra tuturor detaliilor importante privind lichidarea WestLB și repartizarea sarcinilor între acționari (acest acord este denumit în continuare „Eckpunktevereinbarung”) (11).
(16)
La 30 iunie 2011, Germania a transmis Comisiei o versiune finală a noului plan de restructurare bazat pe Eckpunktevereinbarung (această versiune finală este denumită în continuare „planul de restructurare din iunie 2011”).
(17)
La 28 octombrie 2011, Germania a solicitat Comisiei amânarea până la 29 februarie 2012 a obligației WestLB de încetare a oricăror operațiuni noi, având în vedere că decizia din mai 2009 prevede ca WestLB să înceteze orice operațiuni noi începând cu 1 ianuarie 2012. Această solicitare a fost prezentată din considerente de protecție, în eventualitatea în care decizia din mai 2009 nu este înlocuită cu o nouă decizie până la 1 ianuarie 2012.
(18)
La 28 octombrie 2011, Germania a prezentat informații detaliate despre o altă măsură de ajutor de stat acordată în favoarea WestLB sub forma unui al doilea transfer de active către EAA (această măsură este denumită în continuare „completarea patrimoniului”).
(19)
La 21 noiembrie 2011, Germania a comunicat informații actualizate cu privire la planul de restructurare din iunie 2011.
(20)
La 1 decembrie 2011, Germania a prezentat informații cu privire la valoarea asistenței temporare sub formă de aport de lichidități pe termen scurt, care ar putea fi acordată în favoarea WestLB până la 30 iunie 2012.
(21)
La 8 decembrie 2011, Germania a prezentat Comisiei o listă finală cu angajamente.
(22)
La 13 decembrie 2011, Germania a confirmat preluarea planificată, de către Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (denumită în continuare „Helaba”), a unei entități denumite Verbundbank, care va fi desprinsă din WestLB în contextul restructurării acesteia din urmă.
II. SITUAȚIA DE FAPT
1. BENEFICIARUL
(23)
Beneficiarul este WestLB. WestLB este banca landului Renania de Nord-Westfalia, cu sediul social la Düsseldorf. Acționarii acesteia sunt Asociația băncilor de economii din Westfalia-Lippe (denumită în continuare „SVWL”), Asociația băncilor de economii și oficiilor de virament din Renania (denumită în continuare „RSGV”; SVWL și RSGV sunt denumite în mod colectiv „asociațiile băncilor de economii”), landul Renania de Nord-Westfalia (denumit în continuare „NRW”) și cele două asociații regionale din Renania (denumită în continuare „LVR”) și Westfalia-Lippe (denumită în continuare „LWL”). Sonderfonds Finanzmarkstabilisierung (denumită în continuare „SoFFin”), care este administrată de FMSA, a investit sub formă de participare pasivă în cadrul WestLB AG.
(24)
Principalele date financiare ale WestLB sunt sintetizate în următorul tabel:
Tabelul 1
Principalele date financiare ale WestLB
31.12.2008
31.12.2009
31.12.2010
30.6.2011
Cifre de bilanț (miliarde EUR)
Total active
288,1
242,3
191,5
160,4
Capital propriu
3,8
3,7
4,1
4,2
Ratele capitalului obligatoriu al băncii (SolvV)
Capital de bază, în miliarde EUR
5,7
5,3
5,5
4,9
Fonduri proprii, în miliarde EUR
8,9
7,6
7,7
7,3
Active ponderate la risc, în miliarde EUR
88,5
83,0
48,6
45,4
Rata capitalului de bază, în %
6,4
6,4
11,4
10,7
Rata totală, în %
10,1
9,1
15,9
16,0
Angajați
Număr de angajați
5 957
5 214
4 712
4 622
Angajați cu normă întreagă
5 663
4 971
4 473
4 376
(25)
WestLB acționează în calitate de instituție centrală pentru băncile de economii și are un rol de legătură cu piețele financiare pentru băncile de economii care își desfășoară activitatea la nivel regional din NRW și Brandenburg. WestLB oferă o gamă largă de produse și servicii, incluzând împrumuturi, finanțări structurate personalizate, operațiuni pe piețele de capital, gestionarea activelor și servicii de tranzacționare, pentru clienții săi din Germania și internaționali, care numără societăți comerciale, precum și clienți instituționali și din sectorul public.
(26)
De-a lungul anilor, WestLB și-a schimbat obiectul activităților comerciale. Cu toate că, inițial, WestLB s-a limitat la rolul său de structură centrală de virament pentru băncile de economii, aceasta a devenit din ce în ce mai mult o bancă de investiții. Începând cu 2001, când și-a separat activitățile aferente misiunii sale publice de activitățile economice, WestLB trece printr-un proces de restructurare (12).
(27)
Mai recent, investițiile masive în valori mobiliare structurate, parțial rezervate în vehicule investiționale speciale, care nu fuseseră consolidate până în 2007, au cauzat pierderi importante și au condus la creșterea necesarului de capital, în pofida relaxării standardelor contabile adoptate ca răspuns la criza financiară. Prin urmare, în 2008, Germania și acționarii WestLB au acordat garanția de risc Phoenix (13), iar în noiembrie 2009, au convenit asupra înființării unei bănci cu active „toxice” („bancă rea”), și anume EAA, către care au fost transferate active în valoare nominală de circa 77,5 miliarde EUR și capital în valoare de aproximativ 3 miliarde EUR.
2. MĂSURILE DE AJUTOR
a. PRIMUL SET DE MĂSURI - GARANȚIA DE RISC PENTRU PORTOFOLIUL PHOENIX
(28)
În 2008, WestLB a transferat un portofoliu de valori mobiliare structurate către un vehicul investițional special („SPV”), denumit Phoenix Light, o societate privată cu răspundere limitată, înființată în baza legilor din Irlanda, alocând titluri de valoare (14) cu un volum nominal total de aproximativ 23 miliarde EUR din bilanțul WestLB. SPV a fost asigurat cu garanții ale acționarilor WestLB, acordate la 8 februarie 2008, pentru acoperirea deficitelor de plată efective de până la 5 miliarde EUR (denumite în continuare „garanția de risc pentru portofoliul Phoenix”) și care au fost aprobate prin decizia din mai 2009 (15). Garanția de risc a constat din două garanții separate:
-
o garanție care acoperă creanțe față de Phoenix Light de până la 2 miliarde EUR, pentru care toți acționarii WestLB răspund în mod proporțional cu participațiile respective,
-
și o garanție subordonată emisă exclusiv de NRW, care acoperă alte creanțe față de Phoenix Light de până la 3 miliarde EUR.
b. AL DOILEA SET DE MĂSURI - PRIMUL TRANSFER DE ACTIVE CĂTRE EAA
(29)
La 24 noiembrie 2009, Germania și acționarii WestLB au căzut de acord asupra detaliilor înființării unei bănci „rele” numite Erste Abwicklungsanstalt în conformitate cu Legea germană privind fondul pentru stabilizarea piețelor financiare (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz - „FMStFG”), în scopul alocării unui portofoliu de poziții de risc și unități operaționale nestrategice. La 11 decembrie 2009, acționarii WestLB s-au reunit pentru a aproba oficial acordurile contractuale necesare.
(30)
Măsura primului transfer de active (16) a constat într-o injecție de capital în valoare de 3 miliarde EUR, în garanții suplimentare din partea acționarilor WestLB și într-un transfer de active care urma să aibă loc preponderent printr-o scindare („spin-off”). În plus, garanția de risc Phoenix în valoare de 5 miliarde EUR nu a fost anulată, ci transferată către EAA. Dacă garanția de risc nu ar fi fost transferată, EAA ar fi avut nevoie de încă 5 miliarde EUR capital pentru preluarea portofoliului Phoenix.
i) Injecția de capital efectuată de SoFFin în WestLB
(31)
Înființarea EAA a necesitat o injecție de capital prealabilă de 3 miliarde EUR, efectuată de SoFFin în WestLB (denumită în continuare „injecția de capital”). Această injecție de capital s-a efectuat în trei tranșe, la 23 decembrie 2009 (672 milioane EUR), la 4 ianuarie 2010 (1,5 miliarde EUR) și la 30 aprilie 2010 (828 milioane EUR). Capitalul a fost alocat sub forma unei participări pasive nerăscumpărabile, convertibile opțional în acțiuni ordinare după data de 1 iulie 2010. Conform termenilor conveniți, SoFFin nu poate deveni acționarul majoritar al societății.
(32)
Termenii contractuali privind participarea pasivă prevăd o remunerație de 10 % pe an dacă WestLB prezintă un profit suficient la sfârșitul anului, potrivit HGB (17). Cu toate acestea, în cazul în care se înregistrează pierderi la sfârșitul anului, nu se va plăti nicio remunerație, participarea pasivă însemnând participarea pari passu la pierderi. Din momentul injectării de capital sub formă de participare pasivă, WestLB fie a înregistrat pierderi (în 2009), fie nu a declarat niciun profit la sfârșit de an (în 2010) potrivit HGB. Prin urmare, până acum nu s-a plătit nicio remunerație, iar participarea pasivă s-a tradus într-o participare la pierderi în valoare de aproximativ 1 milion EUR.
ii) Garanțiile emise de acționari
(33)
Înființarea EAA implică o garanție din partea acționarilor WestLB pentru acoperirea pierderilor suplimentare ocazionate de activele transferate. În realitate, toate pierderile suportate de EAA, care depășesc capitalul transferat, trebuie să fie acoperite, conform FMStFG, de acționarii WestLB și de FMSA.
(34)
În acest scop, acționarii WestLB au oferit o garanție explicită în valoare totală de 1 miliard EUR, împărțită între NRW (482 milioane EUR), asociațiile băncilor de economii (501 milioane EUR) și LVR împreună cu LWL (17 milioane EUR). De asemenea, în ceea ce privește acoperirea pierderilor suplimentare, acționarii WestLB au convenit să limiteze obligația RSGV și WLSGV de compensare a pierderilor suplimentare, la suma de 4 miliarde EUR. Ținând seama de garanția de 501 milioane EUR acordată de asociațiile băncilor de economii, participarea maximă a RSGV și WLSGV la pierderi este, așadar, plafonată la 4,5 miliarde EUR. Pentru a strânge cele 4 miliarde EUR, RSGV și WLSGV au dreptul să adune rezerve corespunzătoare pentru această obligație pe o perioadă de 25 de ani. Orice pierderi care depășesc atât capitalul propriu al EAA, cât și garanțiile acordate vor fi suportate de către FMSA și NRW (18).
iii) Primul transfer de active
(35)
Transferul de active (și pasive) toxice și nestrategice a avut loc în două etape. Într-o primă etapă, prin scindarea înregistrată la registrul comerțului la data de 23 decembrie 2009, au fost transferate către EEA titluri de valoare (în special titluri tip mezanin și alte valori mobiliare structurate) având o valoare contabilă totală de aproximativ 6,2 miliarde EUR și pasive cu o valoare contabilă de aproximativ 5,5 miliarde EUR (19). Într-o a doua etapă, restul portofoliului alocat a fost scindat sau transferat în mod sintetic către EAA la 30 aprilie 2010 (20).
(36)
Tranzacția a fost structurată în așa fel încât WestLB a beneficiat de efectele retroactive ale transferului. Valorile contabile ale titlurilor transferate la 23 decembrie 2009 au fost calculate în funcție de data efectivă a transferului, respectiv, 31 decembrie 2008/1 ianuarie 2009, în timp ce valorile contabile ale restului portofoliului transferat la 30 aprilie 2010 au fost calculate în funcție de data efectivă a transferului, respectiv, 31 decembrie 2009/1 ianuarie 2010.
(37)
Portofoliul acoperă active cu o valoare noțională de 77 miliarde EUR (valoarea contabilă la 31 decembrie 2009 era de 68,117 miliarde EUR (21)), conținând o gamă diversă de produse de creditare, obligațiuni obișnuite („plain vanilla”) (22), valori mobiliare structurate și instrumente derivate. De asemenea, portofoliul include pasive moștenite în valoare de 22,1 miliarde EUR (valoare contabilă potrivit „Spaltungsvertrag”). Trei tipuri principale de active au fost transferate către EAA, și anume:
-
„portofoliul de valori mobiliare structurate”, conținând portofoliul „Phoenix” în valoare de 22,9 miliarde EUR, portofoliul de tranșe „preferențiale speciale europene” („European Super Senior”) în valoare de 2,8 miliarde EUR și alte titluri garantate cu active în valoare de 3,4 miliarde EUR (denumite în continuare „ABS”, „asset-backed securities”);
-
„portofoliul de valori mobiliare”, conținând obligațiuni în valoare de 17,7 miliarde EUR, dintre care unele sunt acoperite prin swap-uri pe risc de credit (CDS, „credit default swaps”) în așa-numitele „tranzacții cu marjă negativă” (23);
-
„portofoliul de creditare” al împrumuturilor și angajamentelor de creditare (extrabilanțiere) având o valoare noțională totală de aproximativ 30,6 miliarde EUR, moștenit din diversele activități și sucursale ale WestLB.
În plus, activele au fost parțial convertite (o rată a dobânzii și/sau un swap valutar fiind atașat la titlul de valoare sau la credit), iar unele poziții CDS nete au fost transferate, constituind partea derivată a portofoliului.
(38)
Deși o parte din active, emitenții acestora, contrapartide sau subpiețe ar putea fi considerate depreciate, pentru o proporție importantă a acestora lucrurile nu au stat astfel. Germania a clasificat 4,2 miliarde EUR (aproximativ 6 % din active) drept „lichide”, ceea ce însemna că acestea aparțineau unor piețe care nu sunt depreciate (24).
(39)
La înființarea EEA, capitalul acesteia a constat din active nete totalizând 3,267 miliarde EUR. Aceste active includeau 3 miliarde EUR în capital și 267 milioane EUR provenind dintr-un pasiv intern derivat din titluri de valoare asociate unui risc de credit (CLN, „credit-linked notes”) din cadrul portofoliului de tranșe preferențiale speciale europene.
(40)
În ceea ce privește gestionarea activelor, EAA a semnat un contract de servicii cu WestLB pe o perioadă de trei ani. În baza contractului respectiv, WestLB oferă servicii de gestionare a portofoliilor în beneficiul EAA, al cărui obiectiv principal este lichidarea în timp a întregului portofoliu și reducerea la minimum a riscurilor. Inițial, WestLB a acționat ca partener exclusiv al EAA în scopuri de finanțare și pentru instrumente derivate.
iv) Evaluarea activelor
(41)
Germania a evaluat ambele părți ale portofoliului rezervat, prima parte având ca dată de referință data de 30 septembrie 2009, iar cea de-a doua parte având ca dată de referință data de 31 martie 2010 (a se vedea tabelul 2, pentru un rezumat al evaluării). Germania a afirmat că valoarea economică reală (denumită în continuare „VER”) a portofoliilor combinate este de 62,727 miliarde EUR, cu 5,389 miliarde EUR mai puțin decât valorile contabile combinate ale acestora (25). Acest calcul a fost confirmat atât de Blackrock (26), cât și de Deutsche Bundesbank (27) ca având un caracter suficient de prudent. Pentru cuantificarea valorii ajutorului de stat în cauză, Germania a dedus din deficitul VER (5,389 miliarde EUR) capitalizarea inițială a EAA (28) (3,267 miliarde EUR, această sumă reprezentând diferența dintre valorile contabile ale activelor și pasivelor), ajungând astfel la valoarea de 2,123 miliarde EUR diferență netă între valoarea de transfer și VER.
(42)
La calcularea valorii ajutorului de stat în cauză, Comisia, ca și Germania, a pus accentul pe diferența netă dintre valorile de transfer și valorile economice reale ale activelor și pasivelor transferate (denumită în continuare „valoare delta de transfer”).
(43)
Comisia a reexaminat evaluarea prezentată de Germania, apelând la experți externi, și anume Société Générale, Bangert Research și profesorul Wim Schoutens. Rezultatul acestei reexaminări, care este descrisă în detaliu în decizia din noiembrie 2010 (29), a condus la concluzia că, adoptând o abordare prudentă, valoarea delta de transfer este cu 1,606 miliarde EUR mai mare decât a indicat Germania (5,389 miliarde EUR). Cu alte cuvinte, VER este cu 6,949 miliarde EUR mai mică decât valoarea de transfer (30). Experții au constatat, în special la nivel de subportofolii, diferențe în evaluarea VER a anumitor obligațiuni (pentru întregul portofoliu de valori mobiliare de aproximativ 600 milioane EUR) datorate unei evaluări contradictorii în ceea ce privește deprecierea piețelor în cauză. De exemplu, contrar opiniei WestLB, experții au fost de părere că mai multe piețe de obligațiuni de bază („vanilla”) sunt piețe funcționale, astfel încât valoarea de piață s-a considerat a fi VER. În al doilea rând, s-au constatat diferențe în ceea ce privește creditele transferate de WestLB (din întregul portofoliu de creditare de 1 miliard EUR), pe baza discrepanțelor semnificative în evaluarea pierderilor datorate nerambursării (LGD, „loss-given-default”). De asemenea, s-au constatat diferențe mari între anumite subcategorii ale portofoliului de valori mobiliare structurate, însă efectul lor net pare să se fi egalizat.
(44)
De asemenea, Germania a prezentat potențiali factori „atenuanți” și argumente pentru a demonstra că valoarea delta de transfer este mai mică de zero.
Tabelul de mai jos, extras din decizia din noiembrie 2010, prezintă o sinteză a concluziilor, defalcată pe subportofolii.
Tabelul 2
Concluzii privind primul transfer de active, astfel cum se menționează în decizia din noiembrie 2010
Poziția Germaniei
Poziția Comisiei
Portfoliu transferat
Val cont. Dec. (val. transf.)
WestLB dec. VER „calculată”
WestLB dec. VER val. transf. „calculată”
Expert UE dec. Estimare VER
Expert UE dec. Estimare VER val. transf.
Portfoliu de valori mobiliare structurate
Phoenix
22 764
20 323
(2 441)
19 786
(2 978)
European Super Seniors
2 918
1 751
(1 167)
2 276
(642)
Alte ABS
3 188
3 182
(6)
3 178
(10)
Produse de creditare
Obligațiuni
16 501
16 323
(178)
15 762
(739)
Portofoliul Banque D'Orsay
2 749
2 733
(16)
2 770
21
CDS & produse derivate
(65)
(45)
20
(102)
(37)
Produse de creditare
Poziții trase
20 061
18 666
(1 395)
17 807
(2 254)
Angajamente neutilizate
-
(205)
(205)
(310)
(310)
Total
68 116
62 727
(5 389)
61 167
(6 949)
Sursa
22 febr. 10
8 iulie 10
8 iulie 2010
23 sept. 10
23 sept. 10
Factori atenuanți
Capitalul EAA (diferența presupusă între valorile de transfer ale activelor și pasivelor
3 267
3 267
Transferul pasivelor moștenite
882
n. a.
Profit și pierdere din portofoliul transferat
880
n. a.
Transferul titlurilor de valoare asociate unui risc de credit
268
268
Ajustarea angajamentelor neutilizate
205
n. a.
Ajustare în scopul actualizării
75
n. a.
Total „delta de transfer” = Preț de transfer - VER - atenuare
- 188
3 414
c. AL TREILEA SET DE MĂSURI - MĂSURILE DE LICHIDARE
(45)
Planul de restructurare din iunie 2011 prevede lichidarea ordonată a WestLB, pentru care va fi necesar un număr de măsuri de sprijin suplimentare. Germania are în vedere transferul către EAA a restului de active și pasive ale WestLB, înlocuirea capitalului, asumarea cheltuielilor de funcționare și a celor de lichidare pentru WestLB sau pentru succesoarea redenumită a acesteia (în continuare, „banca SPM”), după caz, și măsuri adecvate pentru asigurarea lichidității în cursul etapei de transformare.
i) Al doilea transfer de active către EAA
(46)
Planul de restructurare din iunie 2011 prevede un transfer suplimentar al tuturor activelor și pasivelor rămase, incluzând elemente extrabilanțiere purtătoare de risc și instrumente derivate, de la WestLB către EAA (denumit în continuare „al doilea transfer de active”). Toate acele active și pasive ale WestLB care nu au fost vândute către terțe părți și nici nu au devenit parte din Verbundbank vor fi preluate de către EAA până la 30 iunie 2012 (31). După transfer, WestLB nu va mai deține active bancare pe risc propriu (cu excepția investițiilor legate de capitalul propriu al băncii SPM).
(47)
Portofoliul total a fost discutat cu Comisia și ulterior prezentat de Germania pe baza unor cifre detaliate, care pot fi sintetizate după cum urmează:
Tabelul 3
Concluzii privind al doilea transfer de active (miliarde EUR)
Portofoliu (32)
Valoare contabilă HGB
Valori de piață ale portofoliului
Diferență
Active
[120-150] (33)
[120-150]
[0,8-1,3]
Pasive
[120-150]
[120-150]
[0,2-0,5]
Total
[1,0-1,8]
(48)
În ceea ce privește valorile de piață ale activelor și pasivelor care vor face obiectul celui de-al doilea transfer de active către EAA, Germania a afirmat că valorile de piață respective ale acestora, în cazul în care sunt evaluate individual, sunt mai mari decât cele indicate în tabelul 3. În mod special, Germania a arătat că valorile de piață individuale ale activelor însumează [120-150] miliarde EUR, iar cele ale pasivelor [120-150] miliarde EUR. Germania susține că restul portofoliului WestLB a fost deja eliberat de sarcini în urma primului transfer de active și conține doar active care au fost evaluate la valori recuperabile. Germania a confirmat, în special, că portofoliul conține doar titluri de valoare și instrumente derivate evaluate la valorile lor de piață respective sau împrumuturi și alte instrumente financiare pentru care nu există piețe stabilite și care au fost, așadar, evaluate prin metoda fluxului de numerar actualizat. Portofoliul conține doar o cantitate foarte limitată de active (mai puțin de 1 miliard EUR), ceea ce le-ar putea clasifica drept finanțe publice internaționale sau titluri suverane internaționale.
(49)
Cu toate acestea, în urma discuțiilor cu Comisia, Germania a susținut că, pentru unele părți din portofoliu, și anume portofoliul de credite și active nelichide similare în valoare de aproximativ [40-70] miliarde EUR, trebuie să se ia în considerare un efect de portofoliu, având în vedere dimensiunea considerabilă a portofoliului total. Dacă într-adevăr WestLB ar trebui să vândă întregul portofoliu pe piață înainte de 30 iunie 2012, oferta excesivă ar determina scăderea valorilor de piață individuale. În acest caz, pe baza informațiilor primite, Germania a susținut că valorile de piață ale portofoliului ar trebui calculate actualizând valorile de piață individuale cu 2-5 %.
(50)
Conform planului de restructurare din iunie 2011, al doilea transfer de active către EAA ar putea să includă active de la WestImmo. Aceasta va transfera active către EAA în scopul îmbunătățirii tranzacționabilității proprii. WestImmo va continua să desfășoare numai activități eligibile pentru obligațiunile garantate germane (Pfandbriefe), sub denumirea „Pfandbriefbank” (aceasta fiind o denumire preliminară). Pentru a pune în aplicare acest concept, o mare parte din activele și pasivele WestImmo pot fi disociate și transferate la EAA în prima jumătate a anului 2012. Portofoliul disociat va avea o valoare de aproximativ [5-10] miliarde EUR, incluzând, la nivel de subportofolii, un portofoliu de bunuri imobiliare comerciale negarantate, un portofoliu cu active în Japonia și un portofoliu de obligațiuni și credite ipotecare pentru persoane fizice de [2-4] miliarde EUR, care a fost deja transferat în mod sintetic la EAA în contextul primului transfer și este în prezent utilizat drept garanție în cadrul rezervei de obligațiuni garantate. În urma transferului, WestImmo va fi o bancă mult mai mică, deținând la început active de aproximativ [16-23] miliarde EUR. În cazul în care WestImmo nu va putea fi vândută până la 30 iunie 2012, activele rămase vor fi, de asemenea, transferate la EAA. Prin urmare, acestea trebuie luate în considerare pe lângă suma menționată în considerentul 51.
(51)
Portofoliul disociat, discutat cu Comisia și prezentat ulterior de Germania pe baza cifrelor detaliate, poate fi sintetizat astfel în amănunt.
Tabelul 4
Evaluarea activelor WestImmo din portofoliul disociat (miliarde EUR)
Portofoliu
Valori contabile HGB
Valori de piață
Diferență
Bunuri imobiliare internaționale
[3,5-4,0]
[3,0-4,0]
[0,1-0,4]
Bunuri imobiliare germane
[1,1-1,6]
[1,1-1,6]
[0,01-0,05]
Portofoliu FI
[0,7-1,3]
[0,5-1,25]
[0,1-0,3]
Total
[5,3-6,9]
[4,6-6,85]
[0,3-0,8]
(52)
Germania a prezentat o explicație detaliată a motivelor pentru care evaluarea activelor din portofoliul disociat al WestImmo ar trebui considerată suficient de prudentă. Germania a susținut că 1) circa o treime din portofoliu constă din poziții pe termen scurt; 2) structura garanțiilor subiacente este solidă și 3) evaluarea garanțiilor a fost efectuată recent.
(53)
În plus, WestLB intenționează să vândă WestImmo Pfandbriefbank înainte de 30 iunie 2012. Totuși, dacă această vânzare propusă nu are loc, activele și pasivele complete ale WestImmo ar trebui transferate la EAA. Valoarea contabilă estimată, ajustată în funcție de risc (incluzând portofoliul disociat), era de [20-26] miliarde EUR în iunie 2011. Acest portofoliu constă, în principal, din bunuri imobiliare comerciale și ipoteci pentru persoane fizice. Germania susține că o mare parte a portofoliului inițial a făcut deja obiectul procedurii de selecție pentru primul transfer de active, astfel încât partea rămasă este liberă de sarcini și are deci o valoare de piață egală cu valoarea contabilă. De asemenea, portofoliul de bunuri imobiliare comerciale este utilizat, în primul rând, pentru emiterea de obligațiuni garantate și are deci o valoare de piață suficientă pentru a corespunde valorii de transfer.
(54)
În sfârșit, Germania susține că pentru transferul activelor WestImmo și pentru al doilea transfer de active de la WestLB, valoarea economică reală a acestora ar trebui să fie egală cu valoarea lor de transfer.
ii) Instrumentul de capital suplimentar pentru banca SPM
(55)
Conform Eckpunktevereinbarung, NRW va prelua integral proprietatea asupra și responsabilitatea pentru WestLB începând cu 30 iunie 2012. Întrucât WestLB va rambursa către SoFFin suma de 1 miliard EUR din participarea pasivă a acesteia în cadrul WestLB în cursul perioadei de restructurare, acea parte din capital va trebui înlocuită. În acest scop, NRW s-a angajat să ofere un instrument de capital suplimentar în conformitate cu Eckpunktevereinbarung (34) , în valoare de 1 miliard EUR (denumit în continuare „instrumentul de capital suplimentar pentru banca SPM”).
iii) Asumarea cheltuielilor de funcționare suplimentare și a cheltuielilor de lichidare ale băncii SPM
(56)
Planul de restructurare din iunie 2011 stabilește două scenarii diferite pentru WestLB/banca SPM, unul descris drept scenariu de bază, celălalt descris drept scenariu pesimist. Scenariul de bază estimează că pierderile totale pentru funcționarea și lichidarea băncii SPM în cursul unei perioade de cinci ani (Transformationskosten), inclusiv asumarea obligațiilor privind pensiile, se vor ridica la [3-6] miliarde EUR. Scenariul pesimist, care se bazează pe diferite ipoteze privind reducerile de personal, valoarea amortizării necesare a investițiilor în imobile și IT, obligațiile privind pensiile și alte costuri de vânzare, estimează că pierderile totale în cursul perioadei de cinci ani se vor ridica la [4-7] miliarde EUR. NRW preia integral proprietatea asupra și responsabilitatea pentru WestLB. Atât scenariul de bază, cât și cel pesimist presupun că instrumentul de capital de 1 miliard de EUR oferit de NRW va fi consumat. În scenariul pesimist, NRW ar trebui să asigure fonduri suplimentare, în conformitate cu Eckpunktevereinbarung.
iv) Angajament de asigurare a asistenței pentru lichiditate în cursul perioadei de restructurare
(57)
De asemenea, planul de restructurare din iunie 2011 prevede că lichiditatea actuală se va menține, în cursul perioadei de restructurare, cu ajutorul băncilor de economii, al NRW și al EAA. În cazul în care va fi necesară o asistență suplimentară pentru lichiditate în cursul perioadei de restructurare până la 30 iunie 2012, WestLB, acționarii acesteia și EAA vor conveni, în conformitate cu Eckpunktevereinbarung, asupra unor măsuri adecvate de asigurare a lichidității în timpul fazei de transformare. Potrivit informațiilor transmise de Germania la 1 decembrie 2011, utilizarea asistenței suplimentare pentru lichiditate […] în cazul unui scenariu de criză.
3. PLANURI DE RESTRUCTURARE
a. INTRODUCERE
(58)
Germania a prezentat Comisiei mai multe planuri de restructurare care se bazau pe diferite măsuri de ajutor de stat și diferite concepte de restructurare. Un prim set de documente, care se refereau doar la garanția de risc de 5 miliarde EUR, s-a concretizat în planul de restructurare din aprilie 2009 (35).
(59)
Cele două elemente-cheie ale planului de restructurare din aprilie 2009 (36) au fost reducerea bilanțului WestLB de la 250 miliarde EUR la 125 miliarde EUR (incluzând dezinvestiția mai multor active, cum ar fi WestImmo) și reorientarea și eliminarea riscurilor din toate activitățile, urmate de vânzarea WestLB printr-o procedură de licitație deschisă, transparentă și nediscriminatorie. Dacă această vânzare nu ar fi avut loc, WestLB ar fi trebuit să înceteze orice operațiuni noi după 2011. Deși acționarii WestLB au împuternicit un mandatar însărcinat cu cesionarea, precum și o bancă de investiții în scopul procesului de vânzare și au lansat public o cerere de oferte pentru WestLB la 30 septembrie 2010, procedura de licitație nu a atras nicio ofertă pe care acționarii WestLB să o considere acceptabilă din punct de vedere economic.
(60)
Noi planuri de restructurare au fost prezentate în decembrie 2009 (37) și în februarie 2011. Planul de restructurare din februarie 2011 menționa o nouă reducere a dimensiunii băncii la un bilanț de aproximativ 80 miliarde EUR, dar nicio plată de recuperare („claw-back”). În iunie 2011 a fost notificat un plan de restructurare final. Germania a confirmat, în mod explicit, că planul de restructurare din februarie 2011 a fost retras. Prin urmare, în prezenta decizie va fi examinat numai planul de restructurare din iunie 2011.
b. PLANUL DE RESTRUCTURARE DIN IUNIE 2011
(61)
Planul de restructurare din iunie 2011 se bazează pe patru elemente-cheie:
(a)
în cursul anului 2011 și până cel târziu la 30 iunie 2012, așa-numitele activități ale Verbundbank - și anume activitățile comerciale orientate spre cooperarea cu băncile de economii regionale - vor fi excluse, pentru a integra entitatea rezultată, Verbundbank, în rețeaua băncilor de economii. Helaba și-a exprimat dorința de a prelua Verbundbank;
(b)
eforturile pentru vânzarea tuturor celorlalte părți din WestLB vor continua atât timp cât este posibilă încheierea unui contract de vânzare până la 30 iunie 2012;
(c)
la 30 iunie 2012, EEA va prelua acele portofolii care nu au fost cesionate către Verbundbank, nu au fost preluate de membrii grupului de finanțare al băncilor de economii și nu au fost vândute până la 30 iunie 2012 de către WestLB unor terțe părți, iar după 30 iunie 2012, WestLB nu se va mai angaja în activități bancare noi (cu excepția activităților legate de gestionarea activelor) și va fi transformată într-o platformă de servicii, incluzând un vehicul de încetare a activității care să dețină poziții moștenite, transferate din punct de vedere comercial către sau acoperite împotriva riscurilor de EEA, și care se va ocupa de concedieri și va presta servicii de gestionare a activelor (denumită banca SPM);
(d)
o parte din banca SPM (denumită în continuare „societatea de servicii”), care prestează servicii de gestionare a activelor pentru EAA, Verbundbank și terțe părți, va fi transferată.
(62)
Planul poate fi, în mare, sintetizat după cum urmează:
Tabelul 5
Structura de bază vizată de planul de restructurare din iunie 2011
Structura actuală
30 iunie 2011
Structura țintă
30 iunie 2012
WestLB
Mărimea bilanțului: 160 miliarde EUR
Active ponderate la risc: 88,5 miliarde (în 2008, a se vedea tabelul 1)
Capital propriu: 4 miliarde EUR
Număr de angajați: 4 400
Acționari: NRW 48 %, regiuni 2 %,
bănci de economii: 50 %
Holdingul bancar SPM
Mărimea bilanțului: se va confirma ulterior (active transferate în mod sintetic la EAA)
Active ponderate la risc: 1 miliard
Număr de angajați: 4 400, 400 în 2016, fie în societatea holding, fie în societatea de exploatare
Capital propriu: […]
Acționar: NRW 100 %
WestImmo și alte filiale ale WestLB
Filiala = societatea de exploatare SPM Mărimea bilanțului: se va confirma ulterior (active transferate în mod sintetic la EAA)
Număr de angajați: a se vedea mențiunile pentru holding
Filiala = societatea de servicii SPM Mărimea bilanțului: 1 miliard EUR
Număr de angajați: max. 1 000 în 2016
Urmează a fi vândută până în 2016
Transferul Verbundbank către Helaba
Mărimea bilanțului: 40-45 miliarde EUR
Capital propriu: 1 miliard EUR, din partea băncilor de economii
Număr de angajați: ~ 400
Acționar: transfer către Helaba
Vânzări de active până la 30 iunie 2012
În special WestImmo (Pfandbriefbank)
Mărimea bilanțului WestImmo: [16-23] miliarde EUR
EAA - bancă „rea” în aprilie 2010
Volum nominal: 77,5 miliarde EUR (octombrie 2011: 53)
Capital propriu: 3 miliarde EUR
Acționari: NRW 48 %, regiuni 2 %,
asociațiile băncilor de economii 50 %
EAA (după completarea patrimoniului) - banca „rea”
Mărimea bilanțului: ~ [100-250] miliarde EUR
Capital propriu: capitalul propriu din 06/2012 plus capitalul suplimentar pentru rotunjirea în minus fără pierderi a valorii activelor transferate la 30.06.2012
Acționari: NRW 48 %, regiuni 2 %,
asociațiile băncilor de economii 50 %
i) Verbundbank
(63)
Activitățile comerciale ale Verbundbank vor fi excluse, pentru a forma o entitate care va fuziona cu o altă bancă. În cursul procedurii care a condus la adoptarea prezentei decizii, băncile de economii au renunțat la intenția inițială de a înființa o nouă bancă în regim autonom. Verbundbank va acționa ca furnizor de servicii și ca bancă centrală pentru băncile de economii în NRW și Brandenburg și va avea aproximativ 400 din foștii angajați ai WestLB. În cursul unei perioade de tranziție, Verbundbank poate contracta unele servicii furnizate de WestLB/banca SPM.
(64)
Verbundbank va adopta un model de afaceri cu risc scăzut. Aceasta va oferi servicii și produse băncilor de economii și clienților acestora, întreprinderilor mijlocii, precum și entităților publice și clienților instituționali. Produsele sale vor include, în principal, finanțări pentru întreprinderi și activități tradiționale („plain vanilla”) pe piața de capital. Printre datele financiare esențiale ale Verbundbank se numără active ponderate la risc în valoare de 8,3 miliarde EUR și un bilanț total în intervalul 40-45 miliarde EUR. La început, Verbundbank va avea un capital de 1 miliard EUR, pentru a putea avea o rată a capitalului obligatoriu de 12 %. Capitalul va fi furnizat de asociațiile băncilor de economii din NRW (50 %) și de asociația băncilor de economii de la nivel național (DSGV - 50 %) (38). Pasivele Verbundbank vor consta în depozite ale băncilor de economii, obligațiuni și obligațiuni garantate, precum și în depozite ale investitorilor instituționali. Cea mai mare parte a finanțării va fi asigurată prin membrii grupului de finanțare al băncilor de economii.
(65)
După prezentarea planului de restructurare din iunie 2011, Landesbank Helaba și-a manifestat disponibilitatea de a prelua activitățile Verbundbank. La 12 decembrie 2011, Helaba a formulat, în principiu, o concluzie favorabilă la evaluarea preliminară a unui portofoliu selectat de active și pasive de la WestLB și și-a reiterat dorința de a prelua Verbundbank, delegându-și comitetul executiv să inițieze negocieri concrete privind integrarea activităților Verbundbank (39). Integrarea Verbundbank fie în cadrul Helaba, fie în sectorul băncilor de economii a fost organizată de asociațiile băncilor de economii după ce a devenit evident faptul că profitabilitatea Verbundbank - dacă funcționează în mod autonom - putea fi estimată la un nivel destul de scăzut, cu o rentabilitate a capitalurilor proprii variind între [2,0-3,0] % și [4,0-5,0] %. Cheltuielile de regie reduse și sinergiile rezultate în urma integrării activităților Verbundbank în cadrul Helaba sau în sectorul băncilor de economii ar îmbunătăți profitabilitatea estimată și ar aduce-o la un nivel acceptabil.
ii) Vânzarea sau transferul de active
(66)
În privința acelor părți din WestLB care nu se califică pentru disocierea din cadrul Verbundbank, planul de restructurare din iunie 2011 prevede că, până la 30 iunie 2012, cât mai multe dintre aceste părți vor fi vândute (semnarea contractelor). Acest proces a fost sincronizat cu activitățile de vânzare în desfășurare care fuseseră deja inițiate, pentru a respecta condițiile deciziei din mai 2009. […].
(67)
WestLB a pus în vânzare entități mai mari, precum diviziile Întreprinderi și finanțări structurate și Piețe de capital, care sunt surse importante de venituri pentru WestLB, incluzând entități mai mici, precum unitățile operaționale Întreprinderi, Finanțări structurate, Piețe de acțiuni, Piețe ale datoriilor și Servicii de custodie, toate putând fi achiziționate împreună cu sistemele electronice de prelucrare a datelor și infrastructurile respective, dacă este necesar.
(68)
WestLB va evalua ofertele pe baza unui set de criterii, incluzând prețul de vânzare și clauzele de ajustare respective, efectele unei vânzări asupra bilanțului și contului de profit și pierdere al WestLB, viabilitatea ofertelor în ceea ce privește, de exemplu, conceptele de finanțare și experiența în tranzacții a cumpărătorului, aspectele juridice ale unei tranzacții și completarea patrimoniului EEA.
(69)
La 30 iunie 2012, toate activele și pasivele WestLB care nu au fost încă vândute sau nu au fost transferate către Verbundbank vor fi transferate către EAA. Cadrul juridic aplicabil (40) permite completarea ulterioară a patrimoniului EAA, cu condiția - între altele - să fie disponibil suficient capital propriu, să fie dezvăluite toate riscurile inerente ale activelor și să fi fost comunicat un plan de lichidare detaliat.
(70)
Metodele de transfer pentru al doilea transfer de active le vor urma pe cele care au fost deja aplicate în decembrie 2009 și în aprilie 2010, când au fost transferate la EAA primele două tranșe din primul transfer de active de la WestLB. Metoda de transfer preferată va fi tot cea a scindării și doar în cazul în care alte metode de transfer adecvate, cum ar fi vânzarea sau subparticiparea, nu vor fi posibile din punct de vedere juridic sau tehnic sau ar implica riscuri nerezonabile din punct de vedere comercial, transferul fizic va fi înlocuit cu un transfer sintetic al riscurilor subiacente.
(71)
Scopul transferului este de a asigura ca WestLB sau banca SPM, după caz, să nu se angajeze în noi activități bancare (cu excepția operațiunilor desfășurate în legătură cu activitățile de servicii) și să nu mai fie expusă la niciun risc de credit sau de piață pe cont propriu care să trebuiască să fie acoperit de un capital propriu obligatoriu minim, în baza cadrului de reglementare aplicabil în prezent (41).
(72)
În ceea ce privește evaluarea activelor și pasivelor, transferul va avea loc la valori contabile ajustate în funcție de risc, însemnând […].
iii) Banca SPM
(73)
După 30 iunie 2012, WestLB nu se va mai angaja în noi activități bancare (cu excepția operațiunilor desfășurate în legătură cu activitățile de servicii), va renunța la denumirea comercială WestLB și va fi redenumită banca SPM (denumire preliminară). WestLB va fi transformată într-o unitate care, în scopuri de lichidare, deține poziții moștenite, transferate din punct de vedere comercial către EAA, și se îngrijește de personalul rămas și într-o platforma de servicii care va furniza doar servicii de gestionare a activelor.
(74)
[…].
(75)
În esență, banca SPM va deveni o societate holding (denumită în continuare „holdingul bancar SPM”), planificată să aibă două filiale, SPM Betriebsgesellschaft și SPM Servicegesellschaft, o societate de servicii (denumită în continuare„societatea de servicii”).
(76)
Activele care nu pot fi transferate fizic la EAA din motive fiscale, juridice sau de reglementare vor fi transferate doar sintetic. Aceste active vor fi păstrate în bilanțurile holdingului bancar SPM sau SPM Betriebsgesellschaft, dar nu și în cel al SPM Servicegesellschaft.
(77)
După încheierea procesului de completare a patrimoniului, WestLB sau banca SPM, după caz, nu va mai deține active ponderate la risc pentru riscurile de credit și de piață (42), ci numai o cantitate comparativ redusă de active ponderate la risc, astfel încât să acopere cerințele privind capitalul obligatoriu pentru riscurile pur operaționale (sub 1 miliard EUR, dacă se calculează utilizând o abordare a indicatorilor de bază) (43).
(78)
SPM Betriebsgesellschaft va prelua obligațiile rămase privind pensiile față de foștii și actualii angajați ai WestLB. Principalul rol al holdingului SPM/SPM Betriebsgesellschaft va fi de a reduce numărul de angajați de la nivelul actual de aproximativ 4 400 la 1 400 în 2016, din care 1 000 vor lucra în cadrul societății de servicii, și de a închide unitățile și sistemele care nu sunt neapărat necesare. SPM Betriebsgesellschaft va oferi doar servicii auxiliare de bază, de exemplu, întreținerea clădirilor și a birourilor.
(79)
Societatea de servicii va fi transferată între 1 ianuarie 2012 și 31 Decembrie 2014, astfel încât să ofere servicii de gestionare a activelor pentru restul activelor și pasivelor WestLB. Faptul că portofoliile de active au fost transferate la EAA (și Verbundbank) creează necesitatea unor servicii de gestionare a activelor, întrucât nici EAA și nici Verbundbank nu pot desfășura singure activități de administrare a portofoliilor. Societatea de servicii va oferi aceste servicii în beneficiul EAA (și al Verbundbank) la tarifele comerciale uzuale. Toate restricțiile privind modelul de afaceri al societății de servicii [a se vedea, de asemenea, considerentele 80-85] vor lua sfârșit după vânzarea acesteia.
(80)
Holdingul SPM sau filialele acestuia vor deține toate licențele bancare care sunt încă necesare pentru desfășurarea activităților lor. Germania se angajează ca sfera de aplicare și numărul licențelor bancare să se limiteze totuși la minimul necesar pentru furnizarea serviciilor de gestionare a activelor.
(81)
Părți importante din portofoliile EAA sunt și trebuie să rămână înregistrate în conturile sucursalelor din străinătate. La 31 octombrie 2011, WestLB avea expuneri de aproximativ [5-15] miliarde EUR la New York, de aproximativ [15-25] miliarde EUR la Londra și de aproximativ [5-10] miliarde EUR în Asia. Transferul fizic către EAA al acestor portofolii în contextul primului transfer de active, din motive fiscale, juridice sau de reglementare, fie nu a fost posibil, fie nu a fost rezonabil din punct de vedere economic și, prin urmare, nu s-a putut realiza decât în mod sintetic. Aceste active vor fi deținute de holdingul SPM sau de SPM Betriebsgesellschaft, parțial în sucursale sau filiale din străinătate. Germania explică faptul că sucursalele sau filialele din străinătate nu pot fi închise imediat, dar se angajează ca holdingul SPM sau SPM Betriebsgesellschaft să închidă toate sucursalele sau filialele din străinătate până la sfârșitul anului 2016, cu excepția cazului în care închiderea este împiedicată din motive legate de cerințe de reglementare din sectorul bancar.
(82)
De asemenea, societatea de servicii va trebui să administreze în mod corespunzător aceste portofolii. Pentru a menține know-how-ul în materie de gestionare a activelor, societatea de servicii va opera câte o sucursală la New York, la Londra și la un sediu din Asia. Aproximativ o treime din angajații care se estimează că vor lucra pentru societatea de servicii își vor desfășura activitatea într-una din sucursalele din străinătate. Astfel, Comisia înțelege că, după vânzarea societății de servicii, banca SPM nu va mai avea, după 2016, sucursale sau filiale în străinătate, cu excepția cazului în care închiderile individuale sunt împiedicate din motive legate de cerințe de reglementare din sectorul bancar.
(83)
Societatea de servicii nu va fi doar transferată, ci și vândută ulterior, până cel târziu în 2016. Pentru a facilita vânzarea societății de servicii, în perioada 2012-2014, banca SPM poate încheia contracte pentru prestarea de servicii de gestionare a activelor pentru portofolii ale terțelor părți, și anume portofolii care nu au legătură cu fostele portofolii ale WestLB. Totuși, veniturile obținute din aceste activități nu trebuie să depășească [40-60] % din veniturile totale brute ale societății de servicii. Această restricție va înceta după vânzarea societății de servicii.
(84)
Se preconizează că societatea de servicii va genera o rentabilitate moderată a vânzărilor de aproximativ [8-12] %, care ar trebui să fie suficientă pentru a-i permite tranzacționabilitatea (44). Calculul profitului și pierderii pe baza căruia a fost evaluată profitabilitatea societății de servicii evidențiază faptul că, până în 2016, trebuie să se realizeze reduceri importante ale cheltuielilor (45).
(85)
Totuși, în cazul în care banca SPM nu va vinde societatea de servicii până la 31 decembrie 2016, Germania se angajează ca societatea de servicii să fie lichidată. În această situație, toate obligațiile contractuale existente vor înceta până la 31 decembrie 2017, data finală a perioadei de eliminare progresivă de pe piață a societății de servicii (dacă nu a fost vândută).
4. ANGAJAMENTELE ASUMATE DE GERMANIA
(86)
În afară de planul de restructurare din iunie 2011, Germania a prezentat o listă cu angajamente (a se vedea anexa la prezenta decizie), care poate fi sintetizată după cum urmează:
a)
DENUMIREA COMERCIALĂ
-
În ceea ce privește denumirea comercială WestLB, Germania se angajează ca aceasta să nu mai fie utilizată după data de 30 iunie 2012 (dacă se dovedește a fi necesar din motive tehnice, se poate aplica o perioadă de grație de trei luni).
b)
VERBUNDBANK
-
Germania se angajează ca activitățile comerciale ale Verbundbank să fie limitate la cele menționate în planul de restructurare din iunie 2011 până la 31 decembrie 2016, cu excepția cazului în care Verbundbank fuzionează cu o altă bancă regională (Landesbank) înainte de 31 decembrie 2016.
-
Germania se angajează ca, pe viitor, NRW să nu achiziționeze acțiuni în cadrul Verbundbank și să nu ofere acesteia nicio altă formă de sprijin financiar.
-
Germania se angajează ca transferul autonom al Verbundbank să nu mai aibă loc și ca activele și pasivele acesteia să fie preluate de sectorul băncilor de economii înainte de 30 iunie 2012.
-
Germania se angajează ca toate părțile să pună în aplicare obligațiile rezultate din Eckpunktevereinbarung, fără nicio modificare sau întârziere, astfel încât, în special pe baza obiectului tranzacției și a aprecierii faptului că valoarea de societate a entității va fi zero, să se asigure un grad suficient de securitate a tranzacțiilor, iar vânzarea Verbundbank să aibă loc înainte de 30 iunie 2012.
-
Germania se angajează ca Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba), în cazul unui rezultat favorabil al evaluării preliminare, să fie disponibilă pentru preluarea Verbundbank.
c)
BANCA SPM
-
Germania se angajează ca banca SPM să își limiteze activitățile la următoarele servicii:
i)
servicii de administrare a portofoliilor EAA, Verbundbank și ale terțelor părți, dacă este necesar, inclusiv gestionarea soluționării creditelor neperformante, compensarea titlurilor de valoare, procesare și utilizare, evaluarea creditelor, gestionarea creditelor și supravegherea creditării, controlarea riscurilor de credit, raportare în scopuri de reglementare, gestionarea garanțiilor întreprinderilor, inclusiv gestionarea datelor respective, gestionarea riscurilor de piață, servicii IT și administrative, finanțare, acoperirea riscurilor, gestionarea numerarului, raportare financiară, control, conformitate și gestionarea participațiilor.
ii)
în cazul activelor care au fost transferate în mod sintetic la EAA, aceasta poate realiza, de asemenea, în special în cadrul strategiei sale de lichidare, extinderi, vânzări și securitizări ale acestor active; în astfel de cazuri, banca SPM va activa exclusiv în numele și la ordinul EAA (46).
-
Germania a prezentat o descriere a licențelor bancare necesare și un angajament ca orice alte licențe bancare să fie returnate până la 31 decembrie 2012.
-
Germania se angajează ca numărul de salariați ai băncii SPM să fie redus de la nivelul actual de 4 400 la 1 000 în 2016 în cadrul societății de servicii. Au fost prezentate cifre orientative pentru efectivele de personal vizate în cursul acestui proces de reducere a personalului.
-
Germania se angajează ca banca SPM să respecte anumite condiții atunci când oferă servicii terțelor părți. Volumul de afaceri în beneficiul terțelor părți nu trebuie să depășească [40-60] % din totalul veniturilor sale brute. Contractele cu terțe părți vor fi asigurate doar de o entitate separată (societatea de servicii care va trebui disociată), care va deține o licență bancară la minimul necesar.
-
Germania se angajează ca societatea de servicii să fie vândută până la 31 decembrie 2016. Contractele cu terțe părți cu scadențe care se prelungesc după 2017 sunt permise dacă în contract se prevede un drept al clientului de reziliere din motive de capacitate (cu efect juridic începând cu 31 decembrie 2017).
-
În cazul în care vânzarea societății de servicii nu va avea loc până la termenul limită prevăzut, Germania se va asigura că, începând cu 31 decembrie 2017, toate activitățile societății de servicii vor fi sistate sau transferate. Dacă se va reuși vânzarea societății de servicii, toate restricțiile privind activitățile comerciale ale acesteia vor fi ridicate.
-
Germania se angajează ca banca SPM să nu ofere, în special, următoarele servicii: tranzacționări în nume propriu, emisiunea de certificate de orice tip, finanțarea de proiecte și finanțarea comerțului, finanțări pe bază de active, securitizări și credite sindicalizate și servicii bancare internaționale pentru întreprinderi. În ceea ce privește activele transferate în mod sintetic garantate de EAA, banca SPM este creditorul oficial, ceea ce poate impune băncii SPM să acorde împrumuturi, să vândă credite sau să efectueze securitizări, acțiuni pe care le va putea efectua însă numai dacă i se solicită de către EAA.
-
Germania se angajează ca banca SPM să își ofere serviciile de gestionare a activelor exclusiv la prețurile reale de piață și ca tarifele oferite să fie suficiente pentru a acoperi costurile integrale ale societății de servicii.
-
Germania se angajează ca, după 2016, banca SPM să nu mai aibă sucursale sau filiale în străinătate, cu excepția cazului în care închiderile individuale sunt împiedicate din motive legate de cerințe de reglementare din sectorul bancar. Cu toate acestea, societatea de servicii poate avea o sucursală internațională la Londra, una la New York și o a treia în Asia, pentru a putea să beneficieze de expertiza locală, să acopere diferențele de fus orar, să reducă riscurile operaționale și să fie capabilă să facă față concurenței.
-
Germania se angajează ca banca SPM să facă obiectul monitorizării efectuate de un mandatar.
d)
EAA
-
Germania se angajează ca, în urma extinderii și prelungirii contractului de servicii al EAA până la 31 decembrie 2016, EAA să își achiziționeze serviciile necesare de gestionare a activelor în conformitate cu angajamentul privind prețurile comerciale și prin intermediul unei licitații publice.
e)
MONITORIZARE
-
Germania se angajează să furnizeze Comisiei rapoarte trimestriale detaliate cu privire la măsurile luate pe baza unei înțelegeri la care a ajuns cu aceasta la 16 decembrie 2011.
III. INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 108 ALINEATUL (2) DIN TFUE
1. DECIZIA DIN DECEMBRIE 2009
(87)
În decizia din decembrie 2009, în temeiul articolului 108 alineatul (2) din TFUE, Comisia a exprimat îndoieli cu privire la compatibilitatea măsurilor de salvare a activelor, examinate în decizia respectivă, cu comunicarea Comisiei privind tratamentul activelor depreciate în sectorul bancar comunitar (47) (denumită în continuare „Comunicarea privind activele depreciate”). De asemenea, în opinia Comisiei, restabilirea viabilității, repartizarea adecvată a sarcinilor și atenuarea denaturării concurenței cauzate de ajutorul (suplimentar) nu au fost demonstrate în mod convingător în concordanță cu comunicarea Comisiei privind restabilirea viabilității și evaluarea măsurilor de restructurare luate în sectorul financiar, în contextul crizei actuale, în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat (48) (denumită în continuare „Comunicarea privind restructurarea”).
(88)
Comisia a indicat că nu investighează doar noul ajutor rezultat din transferul de active către EAA, ci trebuie să reanalizeze și ajutorul autorizat în temeiul deciziei din mai 2009 (49).
(89)
De asemenea, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la contribuția proprie adecvată a băncilor de economii, considerând că obligațiile acestora care decurg din măsura de salvare a activelor erau plafonate și că întregul capital necesar pentru înființarea EAA a fost asigurat exclusiv de statul german, nu de băncile de economii (50).
(90)
Germania a fost invitată să prezinte un plan de restructurare revizuit care să ia în considerare valoarea totală a ajutorului de stat acordat, incluzând remunerarea adecvată și restructurarea aprofundată suplimentară.
2. DECIZIA DIN NOIEMBRIE 2010
(91)
Prin decizia din noiembrie 2010, Comisia a extins procedura din cauza îndoielilor sporite cu privire la compatibilitatea primului transfer de active cu Comunicarea privind activele depreciate și la compatibilitatea planului de restructurare din decembrie 2009, care nu a reușit să demonstreze că are capacitatea de a restabili viabilitatea beneficiarului, precum și de a asigura repartizarea adecvată a sarcinilor și de a atenua denaturarea concurenței cauzată de ajutorul acordat.
(92)
În special în privința primului transfer de active, Comisia a pus sub semnul îndoielii eligibilitatea activelor depreciate. Comisia a constatat existența ajutorului de stat și valoarea acestuia și a evaluat că sumele sunt de așa natură încât ajutorul ar fi incompatibil cu Comunicarea privind activele depreciate, dacă acestea nu ar fi recuperate sau compensate prin măsuri de restructurare suplimentare, în conformitate cu punctul 41 din Comunicarea privind activele depreciate.
(93)
În decizia din noiembrie 2010, Comisia a considerat că valoarea ajutorului care poate fi atribuită primului transfer de active este de circa 6,9 miliarde EUR, astfel cum a fost stabilită de experții Comisiei. Această valoare se calculează ca diferență între valoarea de transfer și valoarea de piață a activelor (circa 11 miliarde EUR) (51), corectată cu capitalul propriu inițial oferit EAA (aproximativ 3,3 miliarde EUR) (52), cu valorile contabile ale anumitor titluri de valoare asociate unui risc de credit (aproximativ 0,3 miliarde EUR) (53), precum și cu o deducere pentru transferul pasivelor moștenite (circa 0,9 miliarde EUR) (54).
(94)
De asemenea, Comisia a confirmat valoarea delta de transfer, astfel cum a fost constatată de experții săi, și anume diferența netă dintre valorile de transfer și valorile economice reale ale activelor și pasivelor. Comisia a considerat că valoarea delta de transfer se ridică la 3,4 miliarde EUR, după efectuarea corecției în funcție de factorii de capital propriu și de credit (55). În ceea ce privește portofoliul de valori mobiliare, Comisia a observat că, pentru a califica drept depreciate clasele de active solicitate (56), ar fi fost necesare dovezi suplimentare care să conducă la concluzia că piețele pentru acele active ar fi fost într-adevăr disfuncționale, în lipsa oricăror cumpărători și vânzători. De asemenea, pe baza practicii sale decizionale, Comisia a fost de acord cu opinia experților conform căreia factorii de actualizare pe care i-a aplicat WestLB în vederea stabilirii VER sunt prea mici, determinând un rezultat final excesiv de mare pentru VER. Comisia a acceptat, de asemenea, concluzia experților potrivit căreia, datorită ipotezelor insuficient de prudente privind pierderile datorate nerambursării (LGD), valoarea economică reală a portofoliului de creditare este cu aproximativ 1,0 miliarde EUR mai mică decât cea estimată de WestLB. Comisia a observat că, potrivit practicii sale decizionale (57), cifrele au fost comparate la nivel de sector. În plus, Comisia a reanalizat alți factori atenuanți prezentați, dar a decis că nu există temei pentru a-i lua în considerare în evaluarea VER.
(95)
De asemenea, Comisia a exprimat îndoieli cu privire la gestionarea activelor depreciate, întrucât acestea erau încă administrate de WestLB. În plus, Comisia a dedus din faptul că EAA a înregistrat pierderi de 1 miliard de EUR la scurt timp după înființare că este posibil ca pierderile să fi fost deja produse la data transferului. Acest fapt a cauzat îndoieli cu privire la încadrarea activelor în cauză în sfera de aplicare a punctului 32 din Comunicarea privind activele depreciate.
(96)
Din nou, Germania a fost invitată să prezinte un plan de restructurare revizuit care să ia în considerare ajutorul suplimentar acordat în favoarea WestLB și să remedieze deficiențele menționate în decizia respectivă.
IV. POZIȚIA GERMANIEI
(97)
Germania nu contestă faptul că măsurile constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
1. REFERITOR LA PRIMUL TRANSFER DE ACTIVE CĂTRE EAA
(98)
Germania contestă unele concluzii cu privire la primul transfer de active către EAA.
a. APLICABILITATEA COMUNICĂRII PRIVIND ACTIVELE DEPRECIATE
(99)
În primul rând, Germania își reafirmă poziția exprimată la 1 februarie 2010, susținând că, în cazul primului transfer de active către EAA, Comunicarea privind activele depreciate nu este aplicabilă. Germania susține că, în realitate, WestLB suportă povara măsurii privind activele depreciate, deoarece WestLB transferă capital propriu către EAA. Referindu-se la decizia din mai 2009, Germania susține că, potrivit notei de subsol 8 de la considerentul 16 din decizia respectivă, Comunicarea privind activele depreciate nu este aplicabilă în situația în care o măsură este pusă în aplicare de acționarii publici în calitate de proprietari.
b. STABILIREA VALORII ECONOMICE REALE A PRIMULUI TRANSFER DE ACTIVE
(100)
În al doilea rând, Germania susține că au existat erori ale Comisiei în evaluarea activelor transferate și aplicarea coeficienților.
(101)
Deși susține că evaluarea Comisiei a fost, în general, prea prudentă, Germania dezvoltă punctele individuale pentru clasele de active individuale „valori mobiliare structurate”, „alte valori mobiliare” și „portofoliu de credite”.
(102)
În ceea ce privește portofoliul de „credite structurate”, Germania susține că metodologia de evaluare a WestLB, criticată de Comisie, a fost considerată acceptabilă de către Deutsche Bundesbank. De asemenea, Germania a subliniat că BlackRock Solutions, societatea mandatată ca expert al Germaniei, a stabilit o valoare economică mai mare a portofoliului decât WestLB, ceea ce indică faptul că WestLB a adoptat o abordare suficient de prudentă.
(103)
În legătură cu portofoliul „alte valori mobiliare”, Germania susține că principalele diferențe dintre estimările valorice au rezultat din discuția referitoare la aplicabilitatea unei valori de piață. Deși WestLB a invocat propriile criterii (bazate, în principal, pe lichiditate) de stabilire a caracterului depreciat al unei piețe, Germania critică experții Comisiei pentru că nu și-au explicat, într-o măsură suficientă, concluzia potrivit căreia aproape toate activele aparțin unor piețe nedepreciate. Ca exemplu, Germania menționează obligațiunile suverane care alcătuiesc o mare parte din portofoliul de valori mobiliare și susține că prețurile în scădere de pe piață de la sfârșitul anului 2009 au constituit un indiciu al deprecierii piețelor.
(104)
În privința evaluării „portofoliului de credite”, Germania afirmă că opinia experților Comisiei - care a fost elaborată fără a se fi avut acces la documentația detaliată a creditelor - nu poate fi utilizată pentru a contrazice valorile WestLB. Germania critică, în special, lipsa de transparență în ceea ce privește parametrii de evaluare utilizați, contradicțiile inerente și o abordare excesiv de prudentă din partea experților Comisiei. Germania susține că ar trebui să se aplice parametrii utilizați în testele de stres ale Comitetului european al inspectorilor bancari (CEBS), nu cei utilizați de experții Comisiei. Germania a criticat în special unul dintre scenariile de criză, în care experții Comisiei au utilizat ipoteza unei probabilități de nerambursare de 70 % și ipoteza privind LGD de 30 %.
(105)
În sfârșit, față de îndoielile Comisiei cu privire la eligibilitate, Germania a susținut că primul raport anual al EAA (30 iunie 2010) nu indică pierderi ale portofoliilor existente. Germania respinge îndoielile Comisiei referitoare la faptul că pierderile anticipate din structura EAA au fost subestimate, susținând că valoarea efectivă a provizioanelor de risc ale EAA este, în principal, determinată de portofoliul Phoenix. În realitate, această valoare a fost cu [0,5-1,5] miliarde EUR mai mică decât suma bugetată în planul de încetare a activității. Prin urmare, modul de tratare a provizioanelor EAA nu a contrazis evaluarea WestLB a pierderilor anticipate.
c. FACTORI ATENUANȚI
(106)
În sfârșit, Germania susține că evaluarea portofoliilor transferate trebuie să țină seama de anumiți factori atenuanți, în special în ceea ce privește (i) transferul pasivelor moștenite, (ii) fluxurile de numerar viitoare, (iii) liniile de credit angajate neutilizate și (iv) actualizarea pierderilor anticipate.
(107)
În ceea ce privește pasivele moștenite, Germania susține că, prin transferarea acestor pasive (58) către EAA, WestLB renunță la un avantaj economic în valoare de 882 milioane EUR care trebuie luat în considerare.
(108)
În legătură cu fluxurile de numerar viitoare, Germania susține că, prin transferarea portofoliilor către EAA, WestLB renunță la fluxuri de numerar viitoare (plăți de dobânzi etc.) în valoare de a 880 milioane EUR, care trebuie, de asemenea, luate în considerare.
(109)
Referitor la liniile de credit angajate neutilizate, Germania susține că este necesară o corecție în privința transferului către EAA a liniilor de credit angajate neutilizate, întrucât riscurile lor potențiale au fost incluse în calculul VER, în timp ce rentabilitatea lor potențială nu a fost inclusă în evaluarea globală.
(110)
Cât privește actualizarea pierderilor anticipate, Germania susține că evaluarea portofoliilor ar trebui să se bazeze pe pierderile anticipate actualizate, deoarece conceptul contradictoriu al prudenței a fost deja suficient aplicat la calcularea VER.
2. REFERITOR LA AVANTAJUL ÎN FAVOAREA BĂNCILOR DE ECONOMII
(111)
Germania a prezentat următoarele observații asupra îndoielilor legate de posibilitatea acordării unui ajutor ilegal suplimentar în favoarea băncilor de economii:
(112)
În primul rând, Germania arată că acționarii WestLB, între care se numără băncile de economii, nu au fost obligați să înființeze o bancă „rea”, ci au procedat astfel în baza unei decizii autonome.
(113)
În al doilea rând, Germania subliniază că FMStFG nu prevede o obligație nelimitată de compensare a pierderilor. Obligația de compensare a pierderilor este mai degrabă limitată la contravaloarea capitalului propriu investit în banca beneficiară. Germania susține că FMStFG permite atribuirea prin contract a obligației de compensare a pierderilor, care se abate de la principiul atribuirii proporționale în funcție de capitalul propriu, pentru a ține seama de capacitățile financiare diferite.
(114)
În sfârșit, Germania susține că băncile de economii, prin asumarea obligației de compensare a eventualelor pierderi generate de EAA, de până la 4,5 miliarde EUR, au preluat o parte corespunzătoare din sarcină.
V. EVALUAREA AJUTORULUI ACORDAT ÎN FAVOAREA WESTLB
(115)
Evaluarea ajutorului de restructurare acordat în favoarea WestLB trebuie să ia în considerare toate ajutoarele acordate acesteia începând din 2008, având în vedere că ajutorul acordat ulterior deciziei din mai 2009 a fost acordat pentru același proces de restructurare care a fost aprobat în temeiul deciziei respective. Cu toate acestea, datorită creșterii semnificative a ajutorului și modificărilor aduse planului de restructurare, este necesară o nouă evaluare a întregului ajutor în baza planului de restructurare din iunie 2011.
1 AJUTOR DE STAT ÎN SENSUL ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (1) DIN TFUE
(116)
În conformitate cu articolul 107 alineatul (1) din TFUE, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre.
(117)
Calificarea unei măsuri drept ajutor de stat necesită îndeplinirea următoarelor condiții: a) aceasta trebuie finanțată de un stat membru sau prin intermediul resurselor de stat; b) trebuie să confere un avantaj susceptibil de a favoriza anumite întreprinderi sau producerea de anumite bunuri; c) măsura trebuie să denatureze concurența sau să amenințe să denatureze concurența și d) măsura trebuie aibă potențialul de a afecta schimburile comerciale dintre statele membre.
(118)
Comisia își menține opinia potrivit căreia aceste condiții sunt îndeplinite pentru toate măsurile, după cum va explica mai jos, chiar luând în considerare faptul că WestLB își va întrerupe activitățile bancare, deoarece WestLB încă mai desfășoară activități economice, precum servicii de gestionare a activelor. Întrucât aceste activități sunt în continuare desfășurate într-un context de concurență internațională, Comisia consideră că măsurile în cauză au potențialul de a denatura concurența și, de asemenea, pot afecta schimburile comerciale dintre statele membre (59).
a. GARANȚIA DE RISC PENTRU PORTOFOLIUL PHOENIX
(119)
Comisia a constatat deja în decizia din mai 2009 că garanția de risc constituie ajutor de stat. Germania a precizat că garanția de risc își produce încă efectele asupra părții de capital propriu din portofoliul Phoenix care a fost transferată la EAA.
b. INJECȚIA DE CAPITAL
(120)
Comisia a concluzionat deja în decizia sa din decembrie 2009 că injecția de capital în valoare de 3 miliarde EUR constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
c. INSTRUMENTUL DE CAPITAL SUPLIMENTAR PENTRU BANCA SPM
(121)
Conform planului de restructurare din iunie 2011, NRW va emite un instrument suplimentar în favoarea băncii SPM în valoare de 1 miliard EUR, pentru a înlocui partea din capitalul propriu al WestLB (60) care urmează a fi rambursată către SoFFin. Întrucât instrumentul suplimentar pentru banca SPM reprezintă o înlocuire de capital, acesta trebuie să absoarbă, de asemenea, integral pierderile, în caz contrar autoritatea de reglementare nu ar accepta o asemenea tranzacție. Astfel, noul instrument trebuie să constituie și capital. Acest capital este oferit de NRW, provenind, prin urmare, din resurse de stat și are ca efect acoperirea unui deficit de capital al unei bănci individuale, deci creează un avantaj selectiv pentru banca SPM. Dat fiind faptul că banca SPM va activa într-un sector în care sunt prezente întreprinderi din alte state membre, măsura în cauză este susceptibilă de a denatura concurența și de a afecta schimburile comerciale dintre statele membre. Astfel, măsura constituie ajutor de stat, după cum se confirmă în urma analizei unor măsuri de capitalizare similare (61).
d. ACOPERIREA A PIERDERILOR SUPLIMENTARE DE CĂTRE NRW ÎN FAVOAREA BĂNCII SPM
(122)
Conform planului de restructurare din iunie 2011, NRW va prelua pierderile pentru funcționarea și lichidarea băncii SPM în cursul unei perioade de cinci ani și își va asuma totodată toate obligațiile privind pensiile. Pierderile totale pe care banca SPM le va acumula pe durata sa de funcționare sunt estimate între [3-6] miliarde EUR în scenariul de bază și [4-7] miliarde EUR în scenariul pesimist. Aceste pierderi trebuie acoperite de […]. Angajamentul de preluare a pierderilor generate de banca SPM este, așadar, similar cu o injecție de capital cuprinsă între [100-700] milioane EUR și [0,5-2,0] miliarde EUR. La fel ca în cazul instrumentului de capital suplimentar pentru banca SPM, acoperirea pierderilor suplimentare acoperă și deficitul de capital al băncii SPM și îi oferă un avantaj selectiv, deoarece nu există niciun indiciu că banca ar putea obține acest capital de pe piață. Având în vedere că măsura vine din partea NRW, înseamnă că este oferită din resurse de stat. Ținând seama de caracteristicile sectorului bancar descrise la considerentul 118, măsura este capabilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre. Prin urmare, aceasta constituie ajutor de stat.
e. PRIMUL TRANSFER DE ACTIVE
(123)
Comisia a concluzionat deja în decizia sa din decembrie 2009 că măsura de salvare a activelor depreciate sub forma înființării unei bănci „rele” constituie ajutor de stat (62).
(124)
Comisia respinge argumentul Germaniei potrivit căruia Comunicarea privind activele depreciate nu ar trebui să se aplice. În schimb, Comisia invocă practica sa decizională, în sensul că, în Comunicarea privind activele depreciate, aceasta oferea orientări referitoare la modul de tratare, în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE, a măsurilor de salvare a activelor adoptate de statele membre, în baza faptului că „activele depreciate corespund unor categorii de active pentru care băncile sunt susceptibile de a suferi pierderi. Comisia consideră că dispozițiile Comunicării privind activele depreciate trebuie să reglementeze orice tip de măsuri de sprijin care vizează activele depreciate și care asigură ulterior salvarea efectivă a activelor în favoarea instituției beneficiare, deoarece comunicarea respectivă definește salvarea activelor drept orice măsură prin care o bancă este scutită de necesitatea unor ajustări valorice negative severe ale anumitor clase de active” (63). De asemenea, primul transfer de active se încadrează în această categorie de măsuri, deoarece scutește WestLB de consecințele unei ajustări negative a valorii activelor sale. De fapt, Germania a confirmat anterior că WestLB nu ar mai fi îndeplinit cerințele privind capitalul minim obligatoriu dacă nu at fi fost protejată prin măsura de sprijin din partea statului (64).
(125)
În ceea ce privește sfera de aplicare temporală, Comunicarea privind activele depreciate trebuie aplicată transferului de active. Comisia invocă faptul că trebuie să aplice legea și orientările în vigoare la momentul adoptării unei decizii, indiferent de momentul în care au fost concepute sau notificate măsurile de ajutor (65). De fapt, în contextul actualei crize financiare, Comisia a aplicat anterior Comunicarea privind activele depreciate în cazul unor măsuri notificate înainte de publicarea comunicării (66).
(126)
Comisia nu a modificat această evaluare, în pofida obiecției Germaniei potrivit căreia, în decizia din mai 2009, Comisia nu aplicase Comunicarea privind activele depreciate. Cu toate că ar fi fost poate greșit să nu fi aplicat Comunicarea privind activele depreciate la acel moment, nu există niciun motiv legitim ca Germania să se aștepte că o astfel de abordare ar putea continua. În orice caz, raționamentul aplicat în decizia din mai 2009 a fost să se accepte valoarea nominală a garanției ca valoare a ajutorului, ceea ce nu este neobișnuit în cazul garanțiilor pentru active depreciate (67); totuși, dacă această abordare ar urma să fie aplicată în cazul de față, s-ar ajunge la o valoare care ar depăși cu mult valoarea ajutorului stabilită prin Comunicarea privind activele depreciate.
(127)
Astfel, principala problemă rămâne stabilirea valorii ajutorului. În conformitate cu dispozițiile punctului 39 din Comunicarea privind activele depreciate, un ajutor este acordat printr-o măsură vizând activele depreciate, atât timp cât valoarea de transfer depășește valoarea de piață a portofoliului total.
(128)
În decizia din noiembrie 2010, Comisia a calculat o valoare preliminară a ajutorului de 11 miliarde EUR, în care nu s-au luat în considerare factorii atenuanți. În acest scop, Comisia a efectuat o evaluare a unei valori de piață probabile pentru activele care nu erau tranzacționate pe piață, bazându-se pe recomandările experților. Totuși, în urma unei analize aprofundate a portofoliului bazate pe detaliile din raportul final al experților, Comisia a putut să își nuanțeze evaluarea.
(129)
Tabelul 6 prezintă o vedere de ansamblu asupra valorii de piață, defalcată pe subportofolii:
Tabelul 6
Valoarea de piață a primului transfer de active (în miliarde EUR)
Portofoliu de active transferate
Valoare contabilă, decembrie (VT)
Valoarea de piață estimată de Comisie
Portofoliu de valori mobiliare
Phoenix
22 764
13 200
European Super Seniors
2 918
1 750
Alte titluri garantate cu active (ABS)
3 188
2 900
Portofoliu de valori mobiliare
Obligațiuni
16 501
(722)
Portofoliul Banque D'Orsay
2 749
23 749
Swap-uri pe risc de credit (CDS) și instrumente derivate
(65)
(102)
Produse de creditare
Pozi ii trase
20 061
17 355
Angajamente neutilizate
-
(748)
Total
68 116
52 887
(130)
Pentru portofoliul de valori mobiliare, precum și pentru subportofoliul ABS din portofoliul de valori mobiliare structurate, valorile de piață fie au fost disponibile imediat, fie au putut fi derivate din evaluările activelor de proximitate care aveau valori de piață disponibile imediat [18,430 miliarde EUR (această cifră a fost defalcată:
) și, respectiv, 2,9 miliarde EUR].
(131)
Pentru portofoliul de creditare, s-a utilizat un scenariu de criză sever (68) ca indicator al valorii de piață, ceea ce a condus la o reducere cu 748 milioane EUR a angajamentelor neutilizate (total 16,607 miliarde EUR, această cifră a fost defalcată:
).
(132)
Pentru subportofoliul de titluri preferențiale speciale europene, estimarea inițială a WestLB în privința pierderilor de principal anticipate este considerată foarte prudentă și apropiată de calculul valorii de piață. În consecință, valoarea economică reală dedusă de WestLB pentru portofoliul ESS ar putea fi utilizată ca estimare a valorii de piață (1,750 miliarde EUR) (69). În ceea ce privește portofoliul Phoenix, care este un portofoliu de valori mobiliare structurate cu o structură de plată („pay-off”) complicată, în cascadă, se poate face o aproximare a valorii de piață în modul următor: în primul rând, evaluarea valorii de piață (denumită în continuare „MtM”, „mark-to-market”) a garanției subiacente s-a considerat a fi de circa 54 % % (12,375 miliarde EUR). Luând în considerare numerarul disponibil (1,325 miliarde EUR de adunat) și ieșirile de numerar probabile (circa 0,5 miliarde EUR de scăzut, într-un scenariu nefavorabil, similar cu MtM), valoarea de piață poate fi estimată la aproximativ 13,2 miliarde EUR (70).
(133)
Dacă se face o comparație între valoarea totală (52,887 miliarde EUR) și valoarea de transfer (68,116 miliarde EUR), se stabilește valoarea ajutorului, din care trebuie să se scadă câțiva factori atenuanți. Factorii atenuanți sunt cei menționați mai sus [considerentul 93], și anume 3,267 miliarde EUR pentru capitalul EAA; 882 milioane EUR prin pasivele moștenite precedente și 268 milioane EUR prin transferul de titluri de valoare asociate unui risc de credit în cadrul structurii Phoenix. Prin urmare, valoarea totală a ajutorului de stat se ridică la 10,812 miliarde EUR, respectiv, 15,229 miliarde EUR - 4,417 miliarde EUR.
(134)
Această valoare a ajutorului include garanțiile acordate de acționarii WestLB pentru acoperirea pierderilor EAA [a se vedea considerentele 33 - 40], deoarece aceste garanții vor înlocui angajamentul pe care statul german și l-a asumat prin achiziționarea activelor de la WestLB prin intermediul EAA. Trebuie reamintit faptul că, în conformitate cu FMStFG, statul german trebuie să fie compensat de către acționari pentru orice pierderi care se cristalizează în viitor. Astfel, această obligație a statului german este, de fapt, înlocuită cu o obligație a acționarilor WestLB la nivel intern. Totuși, această înlocuire nu produce efecte în ceea ce privește beneficiarul și dacă garanțiile respective ar fi tratate ca sursă separată de ajutor, sprijinul oferit s-ar dubla. Prin urmare, garanțiile nu sporesc valoarea ajutorului în cadrul primului transfer de active către EAA.
f. AL DOILEA TRANSFER DE ACTIVE - COMPLETAREA PATRIMONIULUI EAA
(135)
Al doilea transfer de active se referă la potențiala completare a patrimoniului EAA cu toate activele și pasivele curente ale WestLB. Trebuie reținut faptul că numai transferul portofoliului disociat al WestImmo către EAA este cert, în timp ce transferul activelor și pasivelor aferente Verbundbank și Pfandbriefbank este doar o posibilitate. De asemenea, WestLB și-a pus în vânzare toate diviziile și unitățile operaționale și, în consecință, activele și pasivele aferente pot fi încă dezinvestite la prețul pieței înainte de 30 iunie 2012, deci pot să nu fie transferate la EAA. Totuși, evaluarea următoare se bazează pe ipoteza prudentă că, la 30 iunie 2012, toate activele și pasivele curente ale WestLB vor fi transferate la EAA.
(136)
În cazul WestImmo, un portofoliu disociat de active și pasive în valoare de aproximativ [5,3-6,9] miliarde EUR (valoare contabilă HGB) va fi scindat și transferat către EAA. Valoarea de piață stabilită este cea indicată în tabelul 4 de mai sus. Comisia a evaluat cifrele reprezentând valoarea de piață și găsește o explicație a motivului pentru care această valoare ar trebui considerată plauzibilă, într-o manieră suficient de prudentă. Așadar, Comisia constată că diferența dintre valorile de transfer și valorile de piață, respectiv, valoarea ajutorului, pentru partea aferentă WestImmo din cadrul celui de-al doilea transfer de active este de [300-800] milioane EUR.
(137)
În plus, Germania susține că, dacă WestImmo, eliberată de portofoliul disociat, nu poate fi vândută ca Pfandbriefbank, ci trebuie transferată la EAA, valoarea de transfer a acesteia va fi egală cu valoarea sa de piață. Acest argument pare plauzibil, dat fiind faptul că Pfandbriefbank a fost în mod intenționat eliberată de activele depreciate.
(138)
În cazul WestLB, vor fi scindate active și pasive în valoare de aproximativ [120-150] miliarde EUR (valoare contabilă HGB). S-a stabilit că valorile de piață ale portofoliului sunt cu [1,0-1,8] miliarde EUR mai mici decât valorile contabile HGB, astfel cum se arată în tabelul 3, la considerentul 47. Comisia a evaluat cifrele reprezentând valoarea de piață a activelor și pasivelor rămase ale WestLB și nu a identificat neconcordanțe în evaluarea de piață. De fapt, Comisia amintește că WestLB a fost eliberată de activele depreciate în contextul primului transfer de active și că rezultatul obținut, de salvare a capitalului, a fost considerabil. Astfel, nu pare surprinzător faptul că atât calitatea portofoliului, cât și valoarea de piață a acestuia sunt mult superioare celor din primul transfer. Prin urmare, Comisia acceptă că valorile de piață ale portofoliilor de active și pasive sunt în total cu [1,0-1,8] miliarde EUR mai mici decât valorile de transfer (valori contabile HGB) și că valoarea ajutorului pentru partea aferentă WestLB din cel de-al doilea transfer de active este deci egală cu [1,0-1,8] miliarde EUR.
(139)
În total, valorile de piață ale activelor din cel de-al doilea transfer de active sunt cu [1,3-2,6] miliarde EUR mai mici decât valorile lor de transfer. Așadar, valoarea totală a ajutorului pentru al doilea transfer de active este de [1,3-2,6] miliarde EUR.
g. ACORDAREA ASISTENȚEI PENTRU LICHIDITATE DE CĂTRE ACȚIONARII WESTLB ÎN PRIMA JUMĂTATE A ANULUI 2012
(140)
După ce toate activele WestLB au fost transferate la EAA, aceasta din urmă se va ocupa de finanțarea lor. Până la 30 iunie 2012 (respectiv, până când va avea loc transferul), acționarii WestLB vor acorda orice asistență pentru lichiditate necesară pentru a asigura efectuarea transferului de active către EAA. Această măsură poate fi considerată drept parte integrantă din scenariul de lichidare global, deoarece asigură protecție doar în cursul perioadei de transformare în cazul apariției unor turbulențe pe piață până la 30 iunie 2012. Totuși, acesta constituie un avantaj temporar suplimentar pentru WestLB (71), care […]. Având în vedere statutul acționarilor WestLB de autorități publice sau entități aflate, în ultimă instanță, sub controlul autorităților publice, cărora le-ar putea fi imputată orice decizie de acordare de lichidități în contextul transformării, măsura este finanțată din resurse de stat. Așa cum s-a explicat la considerentul 118, caracteristicile sectorului bancar din Germania sunt de așa natură încât acordarea unui astfel de avantaj ar putea denatura concurența și, de asemenea, ar putea afecta schimburile comerciale dintre statele membre. În consecință, acordarea asistenței pentru lichiditate de către acționarii WestLB în prima jumătate a anului 2012 constituie ajutor de stat.
h. CONCLUZIE
Pe scurt, WestLB a fost beneficiarul următoarelor măsuri de ajutor de stat:
Tabelul 7
Rezumatul măsurilor de ajutor
Măsuri de capital sau similare capitalului
Element de ajutor
(miliarde EUR)
Garanția de risc pentru portofoliul Phoenix
5
Injecția de capital în contextul primului transfer de active
3
Instrumentul de capital suplimentar pentru banca SPM
1
Acoperirea pierderilor suplimentare de către NRW în favoarea băncii SPM
[0,5-2,0]
Primul transfer de active
10,812
Al doilea transfer - completarea patrimoniului EAA cu activele și pasivele WestImmo (portofoliu disociat)
[0,3-0,8]
Al doilea transfer - completarea patrimoniului EAA cu activele și pasivele WestLB
[1,0-1,8]
Total
[21,6-24,4]
Procent de ajutor, comparativ cu 88,5 miliarde EUR active ponderate la risc (la 30.12.2008)
[24,4-27,6] %
Măsuri pentru lichiditate
[…]
2 COMPATIBILITATEA AJUTORULUI CU PIAȚA INTERNĂ
a. APLICAREA ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (3) LITERA (B) DIN TFUE
(141)
Articolul 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE permite Comisiei să concluzioneze că ajutorul este compatibil cu piața internă în cazul în care acesta este destinat „să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru”. Comisia a recunoscut faptul că actuala criză financiară globală poate crea perturbări grave ale economiei unui stat membru și că măsurile de sprijinire a băncilor reușesc să remedieze aceste perturbări. Această apreciere a fost confirmată în comunicarea Comisiei intitulată „Recapitalizarea instituțiilor financiare în contextul actualei crize financiare: limitarea ajutorului la minimul necesar și garanții împotriva denaturărilor nejustificate ale concurenței” (72) (denumită în continuare „Comunicarea privind recapitalizarea”), în Comunicarea privind activele depreciate și în Comunicarea privind restructurarea. Comisia consideră în continuare că cerințele pentru aprobarea ajutorului de stat în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE sunt îndeplinite ținând cont de reapariția unei presiuni pe piețele financiare. Comisia și-a confirmat acest punct de vedere adoptând, în decembrie 2010, o comunicare prin care prelungește până la 31 decembrie 2011 aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor de sprijin în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare (73). Comisia a extins apoi aplicarea acestor norme după data de 31 decembrie 2011 (74).
(142)
În ceea ce privește economia germană, această analiză a fost confirmată prin aprobarea de către Comisie a diverselor măsuri luate de autoritățile germane în scopul combaterii crizei financiare, în special prin aprobarea și prelungirile pachetului german de salvare (75).
(143)
Un faliment necontrolat al unei bănci precum WestLB ar putea afecta direct piețele financiare și deci întreaga economie a unui stat membru. Având în vedere situația actuală fragilă a piețelor financiare, Comisia continuă să își fundamenteze evaluarea măsurilor de ajutor de stat din sectorul bancar pe dispozițiile articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE.
b. COMPATIBILITATEA MĂSURILOR PRIVIND ACTIVELE DEPRECIATE
(144)
Din motivele explicate la considerentele 125 și 126, compatibilitatea primului transfer de active către EAA trebuie evaluată pe baza Comunicării privind activele depreciate. Evaluarea compatibilității urmărește să stabilească dacă transferul de active are loc la o valoare mai mare decât valoarea de piață, dar fără a depăși valoarea economică reală, astfel cum se prevede la punctul 40 din Comunicarea privind activele depreciate. Pentru ca măsura de ajutor să fie compatibilă, ar trebui ca valoarea de transfer să nu depășească VER, conform dispozițiilor de la punctul 41 din Comunicarea privind activele depreciate, iar valoarea delta de transfer să fie egală cu zero. Următoarea evaluare vizează, în primul rând, să stabilească valoarea delta de transfer [a se vedea considerentele 144 - 159]. Dacă valoarea delta de transfer nu este egală cu zero, respectiv, este mai mare decât VER, aceasta ar trebui rambursată sau recuperată [a se vedea considerentele 161 și 162].
i) Compatibilitatea primului transfer de active către EAA
(145)
În ceea ce privește primul transfer de active către EAA, Germania a contestat valoarea economică reală stabilită. Observațiile acesteia urmăresc să conteste concluzia deciziei din noiembrie 2010, potrivit căreia există o valoare delta de transfer de 3,414 miliarde EUR. Comisia a analizat observațiile Germaniei, iar rezultatele acestei analize pot fi sintetizate după cum urmează:
- În ceea ce privește evaluarea, în general
(146)
În ceea ce privește exercițiul evaluării globale, prin care se determină VER pentru activele care urmează a fi transferate, Comisia susține în continuare că evaluarea sa nu este prea prudentă, ci este conformă cu dispozițiile punctului 37 din Comunicarea privind activele depreciate. Punctul 37 din Comunicarea privind activele depreciate obligă Comisia să aplice o abordare corectă și coerentă a evaluării activelor, inclusiv a activelor care sunt mai complexe și mai puțin „lichide”, astfel încât să prevină denaturările nejustificate ale concurenței. În decizia din noiembrie 2010, Comisia a explicat că abordarea sa este conformă cu practica decizională existentă. Abordările aplicate de alte organisme precum CEBS sunt, cu siguranță, credibile, dar nu sunt relevante pentru acest exercițiu.
(147)
Comisia nu este convinsă că abordarea propusă de WestLB corespunde practicii decizionale privind ajutoarele de stat. Comisia observă că Bundesbank nu a confirmat, de fapt, VER propusă de WestLB, în schimb a criticat atât metodologia, cât și utilizarea parametrilor de către WestLB (76). Această atitudine critică contrazice argumentul Germaniei potrivit căruia metodologia WestLB este, în general, o „expertiză tehnică recunoscută”. Prin urmare, Comisia susține că metodologia utilizată de WestLB se abate de la practica decizională uzuală (77).
- În ceea ce privește evaluarea la nivel de subportofolii
(148)
În privința evaluării în detaliu, în primul rând a portofoliului de „valori mobiliare structurate”, Comisia observă că nu există divergențe importante. De fapt, valoarea economică reală stabilită de Comisie pentru întreaga clasă de active este foarte apropiată de cea determinată de WestLB. Comisia s-a abținut de la utilizarea unor ipoteze prudente acolo unde acest lucru ar conduce la validarea sau la respingerea evaluărilor portofoliilor individuale. În schimb, aceasta a urmat recomandările experților săi cu privire la efectuarea unei reevaluări a abordării excesiv de prudente a WestLB în cazul subportofoliului de „titluri preferențiale speciale europene”. Comisia a examinat raportul detaliat al experților, care includea și o analiză a principalelor subcategorii de active (ABS CDO (78), alte CDO (79), US RMBS (80), US CMBS (81), US ABS (82), EUR ABS (83) și Instrumente financiare) și a constatat că metodologiile și rezultatele utilizate sunt în concordanță cu alte cazuri, cum ar fi cele menționate în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare.
(149)
În al doilea rând, în privința portofoliului de creditare, Comisia nu acceptă argumentul Germaniei referitor la lipsa de transparență și la neconcordanțele din evaluarea experților Comisiei. Comisia amintește că a încercat să ofere orientări cu privire la caracterul adecvat al anumitor metodologii de evaluare a VER. De exemplu, Comisia a recomandat resubscrierea unui eșantion considerabil de active din portofoliul de credite, pentru a evalua caracterul adecvat al sistemelor de rating existente, probabilitățile de nerambursare (PD) și LGD rezultate. Germania nu a dat curs acestei recomandări. De asemenea, Comisia a subliniat că, așa cum se explică la punctul 41 din Comunicarea privind activele depreciate, trebuie să utilizeze scenarii de criză suficient de prudente în legătură cu LGD și PD. Potrivit practicii decizionale a Comisiei, un transfer de active trebuie evaluat pe baza valorii economice reale a activelor. În concluzie, Comisia confirmă evaluarea sa anterioară, conform căreia valoarea determinată trebuie corectată cu aproximativ 1 miliard de EUR
(150)
În al treilea rând, în legătură cu „portofoliul de valori mobiliare”, Comisia este de acord cu Germania în privința faptului că diferențele rezultă din ipoteza că nu se poate stabili dacă piețele în cauză sunt sau nu sunt depreciate. De fapt, se poate pune, de asemenea, întrebarea dacă acea parte din portofoliu ar trebui totuși considerată eligibilă în temeiul Comunicării privind activele depreciate. S-ar putea argumenta că, deși se poate avea în vedere o anumită flexibilitate prin acordarea posibilității ca băncile să fie eliberate de active neimplicate în mod predominant în primele faze ale crizei financiare, activele care nu pot fi considerate depreciate la momentul transferului nu trebuie incluse într-un program de salvare. Potrivit acestei opinii, salvarea activelor nu ar trebui să acționeze ca o formă de asigurare nelimitată împotriva consecințelor recesiunii. Pe de altă parte, descărcarea unor portofolii de dimensiuni considerabile, evaluate la mai multe miliarde de euro, ar putea declanșa exact denaturarea acelor piețe. Pentru a asigura un echilibru între obiectivul de menținere a stabilității financiare și necesitatea prevenirii denaturării concurenței, Comunicarea privind activele depreciate permite transferul acestor active. Totuși, deoarece piața pentru aceste active este complet funcțională (respectiv, nedepreciată), VER va fi egală sau aproximativ egală cu valoarea de piață.
(151)
Cu toate că WestLB apreciază existența unei piețe funcționale pe baza unui simplu criteriu de lichiditate, Comisia observă (84) că punctul de pornire pentru o evaluare a deprecierii pieței îl constituie o comparație cu o piață perfect funcțională pentru activul respectiv. Pe o piață care funcționează normal, tranzacțiile se efectuează între cumpărătorii doritori să cumpere și vânzătorii doritori să vândă. Noțiunea de cumpărător și vânzător doritor implică faptul că tranzacția este voluntară și, prin urmare, liberă de constrângeri.
(152)
Experții Comisiei au oferit criterii transparente pentru o piață funcțională în mod normal, care sunt aprobate de Comisie (85). Deși lichiditatea suficientă sau diferențele mici dintre ofertele de vânzare și cele de cumpărare indică o piață funcțională, reversul nu este neapărat valabil. De exemplu, un titlu de valoare plasat în mod privat, emis de către un emitent solvabil și stabil, ar putea să nu fie „lichid”. Totuși, dacă este necesar, s-ar putea obține cu ușurință o ofertă de piață competitivă, apropiată de o valoare evaluată pe baza unui model, calculată pe baza titlurilor de proximitate lichide. Prin urmare, criteriile propuse de WestLB sunt prea strânse pentru a evalua funcționarea normală a unei piețe.
(153)
Trebuie reținut faptul că atribuirea incorectă a activelor nedepreciate drept active depreciate nu constituie propriu-zis o problemă pentru determinarea VER. Ar fi de așteptat ca VER calculată pentru astfel de poziții de active să fie apropiată de valoarea de piață a activului, cu condiția să se aplice o metodă și o calibrare adecvate. Orice metodă de calculare a VER ar trebui să conducă, în mare, la prețul de piață, atunci când o piață anume nu este depreciată. Într-adevăr, cazurile de atribuire incorectă reprezintă un test al adecvării metodei de calculare a VER și a parametrilor utilizați.
(154)
În ceea ce privește argumentul Germaniei potrivit căruia anumite piețe de obligațiuni suverane erau depreciate la sfârșitul anului 2009, Comisia observă că, la momentul respectiv, criteriile care indicau o piață funcțională erau îndeplinite. În schimb, anumite subpiețe de titluri suverane indicau dovezi de depreciere spre sfârșitul celui de-al doilea trimestru al anului 2010 (86) și ulterior, în special cu intervenții la nivelul Băncii Centrale Europene (BCE) și la alte niveluri în Europa. Totuși, situația se prezenta altfel la 31 decembrie 2009 sau la 31 martie 2010, cele două date de referință utilizate în exercițiul de evaluare.
(155)
Așadar, Comisia își menține opinia că WestLB a utilizat fie o metodologie de evaluare incorectă, fie a aplicat parametri eronați în metodologia sa de evaluare, astfel încât evaluarea trebuie corectată cu aproximativ 600 milioane EUR.
(156)
În concluzie, Comisia constată că evaluarea VER pentru fiecare dintre cele trei subportofolii, așa cum se indică în raportul experților, este valabilă și conformă cu practica sa decizională. Drept urmare, Comisia consideră că diferența dintre valoarea de transfer și VER a activelor din portofoliu este de 6,949 miliarde EUR (87).
(157)
În decizia din noiembrie 2010, Comisia își exprima îndoieli legate de eligibilitatea pentru transfer a tuturor activelor. Comisia a folosit afirmații din primul raport anual al EAA drept probe pentru a demonstra că, pentru unele active, pierderile fuseseră deja înregistrate la data transferului, deși aceste active nu s-ar încadra în sfera de aplicare a punctului 32 din Comunicarea privind activele depreciate. Totuși, Germania a prezentat ulterior informații suplimentare și a explicat nivelul provizioanelor de risc constituite de EAA și nivelul pierderilor care fuseseră înregistrate pentru activele transferate către EAA. Aceste explicații au fost plauzibile și au înlăturat temerile Comisiei. Prin urmare, nu este necesar să se efectueze alte corecții în legătură cu neeligibilitatea activelor.
- Factori atenuanți
(158)
De asemenea, Comisia nu acceptă alți factori atenuanți în afara celor deja acceptați în decizia din noiembrie 2010. Comisia a acceptat deja efectele compensatorii ale injecției de capital (3,267 miliarde EUR) și titlurile CLN (268 milioane EUR) (88), astfel cum se arată în tabelul 2 de la considerentul 44. Mai mult, Comisia a invitat Germania să solicite Bundesbank să se pronunțe asupra efectelor compensatorii și să dispună verificarea și confirmarea oricărei modificări propuse a evaluării portofoliului de către o autoritate de reglementare precum Bundesbank, în conformitate cu orientările din Comunicarea privind activele depreciate. Nicio astfel de verificare sau confirmare din partea autorității de reglementare nu a avut loc.
(159)
În ceea ce privește pasivele moștenite, Comisia observă că evaluarea pasivelor nu este propriu-zis discutată în Comunicarea privind activele depreciate. Prin urmare, era necesar să se evalueze modul în care trebuia abordat un transfer care combina active și pasive, așa cum s-a întâmplat în cazul de față. Deși Comisia recunoaște potențialul dezavantaj economic al transferării unor pasive cu rentabilitate scăzută, a fost necesar să se ajungă la un echilibru între valorile compatibile de pe partea de active și valorile de pe partea de pasive. Drept urmare, deși a ținut seama de efectul pasivelor moștenite la evaluarea valorii totale a ajutorului [a se vedea considerentul 133], Comisia nu îl consideră aplicabil în evaluarea VER.
(160)
Cât privește rezultatele viitoare pozitive pentru activele transferate, Comisia nu admite argumentul Germaniei și insistă că, odată ce activele au fost transferate, profiturile viitoare nu ar mai trebui luate în considerare. Această metodologie de stabilire a valorii economice reale a portofoliului de creditare este conformă cu practica decizională a Comisiei (89).
(161)
În ceea ce privește liniile de credit angajate neutilizate, Comisia confirmă că o linie de credit angajată neutilizată poate avea, într-adevăr, o valoare contabilă egală cu zero. Această posibilitate nu exclude însă faptul că o linie de credit angajată neutilizată poate avea o contribuție negativă la VER. Utilizarea liniei de credit nu este exclusă, deoarece, conform contractului, acest lucru nu poate fi evitat. Prin urmare, faptul că o linie de credit nu este încă utilizată nu va determina modificarea VER, chiar dacă aceste poziții au o valoare contabilă egală cu zero.
(162)
În ceea ce privește actualizarea pierderilor anticipate, Comisia observă că, prin actualizarea acestor pierderi, WestLB își modifică doar metoda de evaluare proprie și, mai mult decât atât, fără sprijinul Bundesbank. Astfel, Germania își contrazice propria estimare a VER, însă nu prezintă argumente suplimentare împotriva opiniei Comisiei.
(163)
Pe scurt, întrucât VER a fost confirmată mai sus și este conformă cu dispozițiile punctelor 40 și 41 din Comunicarea privind activele depreciate, Comisia nu consideră, așadar, că pierderile anticipate sau oricare dintre ceilalți trei factori atenuanți propuși de Germania în observațiile sale prezintă relevanță pentru evaluarea VER.
- Gestionarea activelor
(164)
Îndoielile Comisiei privind gestionarea corectă a activelor depreciate în urma transferului de active au fost înlăturate. Comisia avea rezerve în legătură cu faptul că WestLB va continua să gestioneze activele depreciate, deoarece o bancă trebuie să se concentreze asupra activităților noi și să evite orice conflict între încetarea activității și activitățile noi. Totuși, întrucât WestLB/banca SPM nu va mai desfășura activități bancare noi după data de 30 iunie 2012, ci doar servicii de gestionare a activelor, îndoielile Comisiei au fost eliminate.
(165)
În concluzie, după ce a analizat toți factorii potențial atenuanți și argumentele suplimentare prezentate de Germania, îndoielile Comisiei nu au fost înlăturate. Prin urmare, Comisia consideră în continuare că valoarea delta de transfer este egală cu 3,414 miliarde EUR.
ii) Recuperare
(166)
În conformitate cu dispozițiile punctului 41 din Comunicarea privind activele depreciate, pentru a atenua denaturările concurenței apărute în urma unui transfer de active peste valoarea considerată acceptabilă pentru a compensa disfuncționalitatea pieței la momentul respectiv, banca trebuie să ramburseze valoarea delta de transfer. Dacă această rambursare nu este posibilă imediat, atunci ea trebuie să se realizeze în timp sub forma unui mecanism de recuperare („claw back”). Dacă nici această rambursare printr-un mecanism de recuperare nu este posibilă fără să conducă la insolvență tehnică, denaturarea concurenței trebuie compensată printr-o restructurare aprofundată care poate merge până la lichidare (90).
(167)
În planul său de restructurare prezentat în februarie 2011, WestLB a indicat că nu a fost capabilă să ramburseze nici măcar cele 3,4 miliarde EUR din primul transfer de active către EAA fără a-și pune în pericol viabilitatea. În plus, vânzarea WestLB era puțin probabilă în condițiile în care potențialul cumpărător trebuia să ramburseze cele 3,4 miliarde EUR statului german. În consecință, Germania a prezentat planul de restructurare din iunie 2011, care prevede lichidarea WestLB în termen de 12 luni. Comisia consideră că lichidarea WestLB este suficientă pentru a compensa denaturările concurenței. Prin urmare, sub rezerva îndeplinirii condiției de credibilitate a planului de lichidare, care va fi evaluată la secțiunea c, Comisia constată că ajutorul este conform cu dispozițiile Comunicării privind activele depreciate și compatibil cu piața internă, în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE.
iii) Compatibilitatea completării patrimoniului
(168)
Transferul celei de-a doua tranșe trebuie, de asemenea, evaluat, în principiu, în temeiul Comunicării privind activele depreciate. Cu toate acestea, pe baza planului de restructurare din iunie 2011, Comisia consideră că rezultatul unei astfel de evaluări nu ar mai avea niciun impact. Orice denaturări suplimentare ale concurenței, rezultate dintr-o valoare delta de transfer cu privire la cea de-a doua tranșă, ar fi, în orice caz, atenuate de lichidarea prevăzută în planul de restructurare din iunie 2011. Prin urmare, în situația excepțională actuală, Comisia consideră că, în situația în care întreaga valoare a ajutorului poate fi deja considerată compatibilă în conformitate cu dispozițiile punctului 41 din Comunicarea privind activele depreciate, se poate abține de la o analiză aprofundată a evaluării, respectiv, calcularea VER.
(169)
Astfel, transferul de active este compatibil, deoarece potențialele denaturări ale concurenței sunt atenuate de lichidarea WestLB, și este deci conform cu dispozițiile punctului 41 din Comunicarea privind activele depreciate.
c. COMPATIBILITATEA AJUTORULUI DE RESTRUCTURARE/LICHIDARE
(170)
Comisia trebuie să examineze compatibilitatea tuturor măsurilor de ajutor pe baza orientărilor privind soluționarea problemelor băncilor în contextul crizei financiare, în special a Comunicării privind restructurarea și a comunicării Comisiei intitulate „Aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor adoptate în legătură cu instituțiile financiare în contextul actualei crize financiare mondiale” (91) (denumită în continuare „Comunicarea privind sectorul bancar”).
(171)
Comisia observă că planul de restructurare din iunie 2011 trebuie să asigure compatibilitatea măsurilor de ajutor indicate în tabelul 7.
(172)
Aceste măsuri se ridică la o valoare totală a ajutorului de [21,6-24,4] miliarde EUR, echivalând cu o valoare a ajutorului în ceea ce privește activele ponderate la risc, la 31 decembrie 2009, de [24,4-27,6] %. Această valoare a ajutorului trebuie considerată drept o proporție foarte mare din mărimea beneficiarului și impune, așadar, restructurarea aprofundată sau lichidarea. Mai mult, planul de restructurare trebuie să ia în considerare și denaturările suplimentare ale concurenței ce rezultă dintr-o valoare incompatibilă a priori a ajutorului, identificată prin valoarea delta de transfer. Restructurarea sau lichidarea propusă trebuie să fie adecvată pentru a combate această denaturare.
(173)
Planul de restructurare din iunie 2011 întrunește criteriile stabilite în Comunicarea privind restructurarea. Punctul 21 din Comunicarea privind restructurarea prevede că lichidarea ordonată sau vânzarea prin licitație a unei bănci aflate în faliment trebuie avută întotdeauna în vedere atunci când o bancă nu poate, în mod credibil, să își restabilească viabilitatea pe termen lung. Comunicarea privind sectorul bancar prevede procedura în cadrul căreia trebuie să aibă loc o astfel de lichidare ordonată (92). Acest tip de lichidare controlată poate fi aplicată în cazuri individuale, după ce unei instituții financiare individuale i s-a acordat ajutor de salvare, când se dovedește în mod clar că aceasta nu poate fi restructurată cu succes.
(174)
Pentru ca ajutorul de lichidare să fie compatibil cu articolul 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE, ajutorul de lichidare trebuie să întrunească, potrivit practicii decizionale a Comisiei (93), următoarele trei condiții generale:
(i)
trebuie să se demonstreze că ajutorul permite efectiv lichidarea ordonată a băncii, valoarea ajutorului fiind limitată la minimul necesar în raport cu obiectivul urmărit (94);
(ii)
trebuie să se asigure repartizarea adecvată a sarcinilor, în special prin excluderea acționarilor de la beneficiul oricărui ajutor, în contextul unei proceduri de lichidare controlate (95);
(iii)
pentru a evita denaturările nejustificate ale concurenței, faza de lichidare trebuie limitată la perioada strict necesară pentru efectuarea unei lichidări într-o manieră ordonată. Atât timp cât instituția financiară beneficiară continuă să funcționeze, aceasta nu trebuie să desfășoare activități noi, ci doar să le continue pe cele existente. Licența bancară trebuie retrasă în cel mai scurt timp posibil (96).
i) Demonstrarea unei lichidări ordonate
(175)
Comisia consideră că planul de restructurare din iunie 2011 reprezintă un scenariu de lichidare ordonată a WestLB, bazat pe un acord de repartizare a sarcinilor între acționarii băncii. Planul de restructurare din iunie 2011 ține seama, în special, de faptul că alte soluții posibile pentru WestLB, orientate spre piață, care ar fi putut fi mai puțin costisitoare sau mai puțin denaturante, au fost explorate deja, fără succes, timp de peste doi ani. Pe de altă parte, o procedură de lichidare necontrolată ar reprezenta o amenințare pentru stabilitatea financiară; acest risc este combătut mai eficient aplicând scenariul lichidării ordonate. Planul de restructurare din 2011 permite Comisiei să evalueze procesul de lichidare și potențialul impact asupra concurenței al măsurilor de stat implicate de acesta.
(176)
Cel mai important criteriu de clasificare ca scenariu de lichidare este acela că banca își va înceta toate activitățile bancare și rămâne în funcțiune doar pentru a reduce portofoliile existente, nu pentru a încheia noi contracte.
(177)
Încetarea activităților bancare trebuie asigurată, între altele, prin vânzarea sau transferul tuturor activelor și pasivelor rămase ale unei bănci, astfel încât să rămână doar un rest acolo unde este necesar pentru a permite reducerea activelor existente, în special pentru a asigura lichidarea portofoliilor sale cu menținerea valorii lor.
(178)
Pe baza planului de restructurare din iunie 2011, WestLB își va transfera toate activele bancare fie către băncile de economii, fie către EAA. Prin urmare, până la 30 iunie 2012, banca va rămâne aproape fără active ponderate la risc. Conform angajamentelor asumate de Germania, banca va înceta să mai utilizeze denumirea sa comercială „WestLB” și va fi redenumită „banca SPM” în decursul unei perioade de maxim trei luni. Mai mult, banca nu își va mai continua activitățile bancare în nume propriu, ci va fi doar un furnizor de servicii pentru EAA și, într-o măsură limitată, eventual pentru terțe părți. Așadar, în planul de restructurare au fost prevăzuți pași importanți și ireversibili, care marchează o ieșire irevocabilă de pe piață a celor mai multe dintre activitățile anterioare ale WestLB în termen de 12 luni.
(179)
În al doilea rând, conform cerinței prevăzute la punctul 47 din Comunicarea privind sectorul bancar, faza de lichidare este limitată la perioada strict necesară pentru lichidarea ordonată, pentru a evita denaturările nejustificate ale concurenței. Cu toate că lichidarea WestLB va dura câțiva ani, se poate considera totuși că este limitată la o perioadă cât mai scurtă. Numai societatea de servicii va concura pe piață, oferind un număr limitat de servicii de gestionare a activelor pentru terțe părți. Germania s-a angajat ca societatea de servicii să fie vândută până la 31 decembrie 2016. Perioada de transformare de până la 31 decembrie 2016 este necesară pentru a permite conducerii să reorganizeze structurile organizaționale în cadrul băncii SPM, să separe societatea de servicii și să stabilească cel puțin un scurt istoric pentru a putea atrage potențiali investitori. Banca SPM rămâne singura responsabilă pentru activele care nu pot fi transferate fizic către EAA, durata sa de funcționare fiind astfel determinată de scadența activelor respective. Lichidarea portofoliilor cu menținerea valorii lor trebuie să dureze până în 2028 și această perioadă de timp nu poate fi micșorată. Totuși, deținerea de active nu reprezintă o activitate economică propriu-zisă, astfel încât nu are efecte asupra concurenței. Deși reducerea efectivului de personal în cadrul băncii SPM va necesita câțiva ani pentru a atinge numărul țintă de 1 000 de angajați, această reducere de personal corespunde totuși reducerii nivelului de activitate al băncii SPM, dat fiind faptul că reorganizarea acesteia va fi un proces ce va presupune o forță de muncă semnificativă, chiar dacă nu mai sunt desfășurate activități bancare. Pe scurt, toate aceste procese pot fi considerate a fi limitate la o perioadă de timp cât mai scurtă.
(180)
Cel de-al treilea criteriu este acela că banca nu trebuie să își continue activitățile pe piață, cu excepția vânzării activelor sale, asigurându-se că doar o parte nesemnificativă din activitățile anterioare ale băncii vor rămâne ca atare pe piață.
(181)
Unele activități asociate sub denumirea Verbundbank vor fi preluate de Helaba. Activitățile Verbundbank reprezintă, ca mărime a bilanțului, mai puțin de 20 % din fostul bilanț al WestLB (portofoliul Verbundbank va reprezenta un bilanț cu mărimea de cel mult 45 miliarde EUR, comparativ cu bilanțul total al WestLB, de 288 miliarde EUR în 2008). În privința efectivului de personal, Comisia observă că mai puțin de 10 % din foștii angajați ai WestLB vor continua să lucreze în sectorul Verbundbank disociat (aproximativ 400 de angajați în sectorul Verbundbank, comparativ cu personalul inițial al WestLB, de 5 661 de angajați în 2008). Mai mult, trebuie reținut faptul că Verbundbank va fi disociat printr-un transfer de active și pasive și nu va fi transferat ca bancă în adevăratul sens al cuvântului. Întrucât tranzacția nu privește, așadar, WestLB, ci doar o mică parte din activele și pasivele acesteia, tranzacția nu poate fi considerată o vânzare importantă a băncii.
(182)
Mai mult, Comisia nu are niciun indiciu că nu ar fi îndeplinite cerințele prevăzute la punctul 49 din Comunicarea privind sectorul bancar, potrivit cărora o tranzacție trebuie să aibă loc în condițiile pieței și să maximizeze prețul de vânzare pentru activele și pasivele în cauză. În acest sens, Comisia observă că WestLB a inițiat un proces de vânzare nereușit, care urmărea să maximizeze prețul de vânzare pentru toate activele și pasivele sale. Totuși, WestLB nu a primit nicio ofertă acceptabilă. De asemenea, valoarea de societate a activităților Verbundbank, care include active, pasive și o structură organizațională cu aproximativ 400 de angajați, este examinată de mai mulți auditori externi pe baza unor metode de evaluare recunoscute. Germania se angajează ca activitățile Verbundbank, care vor fi preluate fie de Helaba, fie de sectorul băncilor de economii, să aibă o valoare de societate egală cu zero, în conformitate cu Eckpunktevereinbarung. De fapt, spre deosebire de alte procese de vânzare în cazuri de lichidare (97), cesionarea activităților Verbundbank de către WestLB nu va necesita plăți suplimentare din partea autorităților publice. Prin urmare, Comisia nu identifică niciun beneficiu nejustificat pentru entitatea care va prelua activitățile Verbundbank și concluzionează deci că nici Helaba și nici băncile de economii nu obțin niciun ajutor ca urmare a cesionării activităților Verbundbank.
(183)
În orice situație, în cazul de față sunt îndeplinite și regulile privind vânzarea întregii bănci prevăzute la punctele 17 și următoarele din Comunicarea privind restructurarea, chiar dacă ele nu se aplică aici (98). Regulile unei astfel de vânzări impun îndeplinirea următoarelor criterii: restabilirea viabilității, repartizarea sarcinilor și atenuarea denaturărilor concurenței. Cesionarea către Helaba îndeplinește aceste criterii. În primul rând, Helaba trebuie să fie capabilă să asigure viabilitatea băncii transferate, dat fiind faptul că Verbundbank - în comparație cu Helaba - este destul de mică în ceea ce privește mărimea bilanțului și numărul de angajați și are doar un impact redus asupra profitabilității entității fuzionate. Pe de altă parte, fuziunea trebuie să conducă la economii în ceea ce privește costurile care ar împiedica o evaluare pozitivă a Verbundbank, efectuată în mod autonom (99). În al doilea rând, repartizarea sarcinilor este asigurată, deoarece acționarii WestLB nu vor primi venituri obținute în urma vânzării, ci în schimb își vor pierde capitalul investit în WestLB. În al treilea rând, deoarece activitățile WestLB se vor reduce la mai puțin de 20 % din cele ale băncii existente inițial, practica decizională a Comisiei nu urmărește să impună măsuri compensatorii suplimentare pentru o astfel de vânzare (100).
(184)
În plus, Comisia nu are motive să creadă că Verbundbank, ca grup de active, poate fi considerat succesorul economic al WestLB. Helaba nu este nici ea succesoarea legală a WestLB, iar Verbundbank nu are o identitate funcțională importantă în cadrul WestLB. Astfel, Helaba nu îndeplinește criteriile de stabilire a existenței unei entități economice care își continuă activitatea, pe care Comisia le-a utilizat pentru a stabili dacă ajutorul de stat a fost acordat unei firme care continuă activitatea firmei inițiale (101).
(185)
La final, se asigură, de asemenea, că ajutorul este limitat la minimul necesar. Mai precis, un transfer de active la EAA va avea loc numai dacă acestea nu pot fi vândute unor părți private. Mai mult, injecția suplimentară de capital în cadrul băncii SPM este necesară pentru acoperirea cheltuielilor estimate ale încetării activității. În sfârșit, asistența pentru lichiditate poate fi considerată drept parte integrantă a scenariului de lichidare global, deoarece are simplul rol de a proteja perioada de transformare în cazul apariției unei turbulențe pe piață înainte de 30 iunie 2012. Asistența pentru lichiditate garantează astfel că procedura de lichidare ordonată nu se va transforma într-o lichidare dezordonată înainte de 30 iunie 2012.
ii) Contribuția proprie și repartizarea sarcinilor
(186)
Cea de-a doua parte a evaluării se referă la repartizarea sarcinilor. La punctul 46 din Comunicarea privind sectorul bancar se prevede că, în contextul lichidării, trebuie să se acorde o atenție deosebită reducerii la minimum a riscului moral, în special prin excluderea acționarilor și eventual a anumitor tipuri de creditori de la beneficiul oricărui ajutor în contextul unei proceduri de lichidare controlate. În cazul Northern Rock (102) și al HRE (103), repartizarea sarcinilor s-a realizat prin naționalizare. Ca și în aceste cazuri, acționarii își vor pierde tot capitalul propriu. Mai mult, acționarii WestLB, precum și SoFFin, în calitate de principal furnizor de capital hibrid, își vor asuma responsabilitatea individuală pentru diferitele părți în care WestLB va fi scindată și vor asigura capital suplimentar.
(187)
De fapt, băncile de economii au acceptat să își asume responsabilitatea pentru activitățile Verbundbank și vor strânge capital în acest scop, iar NRW a acceptat să preia cea mai mare parte a sarcinii, asumându-și toate cheltuielile de funcționare și de lichidare ale băncii SPM. De asemenea, SoFFin a acceptat să preia o parte importantă a sarcinii, prin menținerea a două treimi din participarea sa pasivă în cadrul WestLB, foarte probabil renunțând astfel la rambursarea investiției sale. Prin urmare, acordul general ține seama în mod suficient atât de capacitățile respective de repartizare a sarcinilor, cât și de gradul în care acestea erau implicate anterior în stabilirea strategiei băncii și de gradul lor de influență asupra guvernanței corporative a băncii.
iii) Limitarea denaturărilor concurenței
(188)
Planul de lichidare asigură o limitare a denaturărilor concurenței din partea WestLB, întrucât aceasta va dispărea de pe piață până la 30 iunie 2012. Ulterior, WestLB se va transforma într-o entitate care nu va mai desfășura activități bancare, ci va asigura reducerea activelor, împreună cu EAA.
(189)
Mai mult, denaturările nejustificate ale concurenței în perioada de lichidare sunt evitate prin asigurarea continuării funcționării WestLB după data de 30 iunie 2012 doar atât cât va fi necesar pentru efectuarea lichidării și prin faptul că aceasta nu va desfășura activități noi, ci va înceta treptat activitățile existente. În cazul de față, acest principiu este aplicat prin retragerea, cât mai curând posibil, dar cel mai târziu până la 31 decembrie 2012, a acelor părți din licența bancară a WestLB care sunt necesare pentru deținerea de active sau prestarea de servicii de gestionare a activelor.
(190)
În ceea ce privește intenția băncii SPM de a crea o societate de servicii separată, care să ofere servicii de gestionare a activelor pentru terțe părți, concurând astfel cu alți furnizori de servicii de acest tip, Comisia observă că această măsură este propusă pentru a reduce ajutorul de stat în favoarea WestLB după data de 30 iunie 2012. De fapt, NRW, care este responsabilă pentru banca SPM, și-a asumat cea mai mare parte a sarcinii dintre acționarii WestLB. Astfel, reducerea cheltuielilor de funcționare ale băncii SPM prin oferirea de servicii terțelor părți poate fi justificată.
(191)
De asemenea, potențialul societății de servicii de a denatura concurența este contracarat de mai multe angajamente asumate de Germania. În primul rând, contractele cu terțe părți pot fi încheiate numai de o entitate separată a băncii SPM care deține o licență bancară limitată la minimul necesar și care urmează să fie vândută până la 31 decembrie 2016. În al doilea rând, natura serviciilor pe care le poate oferi banca SPM a fost determinată pe baza unei liste exhaustive de activități eligibile. În acest context, Germania se angajează ca toate licențele bancare ale WestLB care nu sunt necesare pentru prestarea de servicii de gestionare a activelor să fie returnate până la 31 decembrie 2012. În al treilea rând, efectivele de personal ale băncii SPM vor fi reduse considerabil în cursul procesului de restructurare a acesteia și nu vor depăși 1 000 de angajați în 2016, însemnând mai puțin de 20 % din personalul inițial al WestLB, respectiv, 5 661 de angajați în 2008. În al patrulea rând, volumul de afaceri cu terțe părți pe care societatea de servicii a băncii SPM îl poate achiziționa pe piață nu trebuie să depășească [40-60] % din veniturile sale globale, ceea ce reprezintă o plafonare efectivă a perspectivelor sale de afaceri. În al cincilea rând, Germania se angajează ca banca SPM să își ofere serviciile de gestionare a activelor numai la prețuri reale de piață și ca tarifele oferite să fie suficiente pentru a acoperi costurile integrale ale entității separate. În sfârșit, Germania se angajează ca, în cazul în care societatea de servicii care oferă servicii de gestionare a activelor pentru terțe părți nu va putea fi vândută până la 31 decembrie 2016, banca SPM să fie și ea lichidată. Aceste restricții combinate garantează că doar o mică parte din activitățile anterioare va continua să existe pe piață și că aceste activități au un potențial foarte limitat de denaturare a concurenței.
(192)
Mai mult, societatea de servicii trebuie să fie suficient de profitabilă. Documentația prezentată de Germania indică faptul că există o șansă realistă ca societatea de servicii să devină suficient de profitabilă, în special după ajustarea […]. Dacă se vor pune în aplicare măsurile planificate de reducere a costurilor și dacă vor fi dezvoltate oportunități de afaceri, există șansa ca societatea de servicii să atragă investitori pe piață.
(193)
Angajamentele asumate de Germania asigură în mod suficient că banca SPM nu va continua să ofere servicii pe piață dacă activitățile sale se vor dovedi a fi mai puțin profitabile decât s-a anticipat, astfel încât să nu poată fi vândută în 2016.
d. CONCLUZII
(194)
Comisia concluzionează, așadar, că planul de restructurare din iunie 2011 reprezintă un scenariu de lichidare ordonată a WestLB, care, având în vedere angajamentele menționate în anexa la prezenta decizie, îndeplinește toate criteriile relevante ale Comunicării privind restructurarea și ale Comunicării privind sectorul bancar, asigurând astfel compatibilitatea măsurilor de ajutor indicate în tabelul 7. Prin urmare, îndoielile Comisiei exprimate în deciziile de inițiere cu privire la compatibilitatea ajutorului suplimentar au fost înlăturate.
(195)
În prezenta decizie, Comisia a trebuit să analizeze și măsurile acordate prin decizia din mai 2009. Decizia din mai 2009 și planul de restructurare aferent din aprilie 2009 nu s-au referit la ajutorul acordat ulterior. Planul de restructurare din aprilie 2009 nu a putut asigura viabilitatea necesară, repartizarea sarcinilor și limitarea denaturărilor concurenței, care ar face ca ajutorul ulterior să fie compatibil. Prin urmare, în deciziile din decembrie 2009 și, respectiv, noiembrie 2010, Comisia a solicitat un nou plan de restructurare cuprinzător. Acest plan a fost prezentat în iunie 2011 și a înlocuit toate celelalte planuri precedente. Mai mult, acest plan a transformat dispozițiile anterioare referitoare la restructurarea WestLB în dispoziții referitoare la un proces de lichidare. Așa cum se arată la considerentul 194, planul de restructurare din iunie 2011 este în măsură să asigure compatibilitatea tuturor ajutoarelor acordate între 2008 și 2012 în favoarea WestLB. În consecință, decizia din mai 2009 a devenit lipsită de conținut și ar trebui abrogată. Abrogarea trebuie extinsă, de asemenea, asupra tuturor angajamentelor și obligațiilor prezentate în contextul deciziei din mai 2009.
VI. AVANTAJUL CREAT ÎN FAVOAREA BĂNCILOR DE ECONOMII
(196)
Îndoielile Comisiei cu privire la participarea neadecvată a băncilor de economii la repartizarea sarcinilor și la faptul că acestea au beneficiat în mod extraordinar de măsura de salvare a activelor au fost înlăturate.
(197)
În primul rând, temerea Comisiei legată de faptul că băncile de economii aveau obligația de a contribui la recapitalizarea WestLB nu a putut fi probată; băncile de economii nu și-au asumat, de fapt, o astfel de obligație specială.
(198)
În al doilea rând, Comisia observă un nivel adecvat de repartizare a sarcinilor, care compensează limitarea expunerii băncilor de economii la 4,5 miliarde EUR. E drept, obligația de compensare a pierderilor care pot apărea la reorganizarea EAA a fost, într-o oarecare măsură, redusă pentru băncile de economii, întrucât obligația acestora a fost plafonată la 4,5 miliarde EUR. Totuși, băncile de economii nu aveau nicio obligație de a transfera activele către EEA în primă instanță și aveau, într-adevăr, un anumit grad de libertate contractuală în ceea ce privește împărțirea la nivel intern a răspunderii pentru pierderile înregistrate. Chiar și în aceste condiții, după adoptarea deciziei din decembrie 2009, băncile de economii au contribuit în mod semnificativ la repartizarea sarcinilor, pierzându-și întreg capitalul investit în WestLB. Prin urmare, în această privință, nu mai există motive de a continua procedura împotriva băncilor de economii.
(199)
În sfârșit, trebuie menționat faptul că nu se poate observa niciun avantaj în favoarea vreunui membru al asociațiilor băncilor de economii după lichidarea WestLB. Mai precis, transferul de active către Helaba, precum și furnizarea de capital către Helaba în schimbul primirii de acțiuni în cadrul Helaba pot fi considerate ca făcând parte din procesul de lichidare a WestLB și au fost planificate exclusiv în acest scop. Chiar dacă ar constitui ajutor de stat, acesta ar fi compatibil cu piața internă în contextul acordării ajutorului de lichidare pentru WestLB,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Măsurile pe care le-a pus în aplicare Germania și pe care aceasta intenționează să le pună în aplicare în favoarea WestLB constau în:
a)
garanția de risc de 5 miliarde EUR din 2009 pentru portofoliul Phoenix;
b)
injecția de capital de 3 miliarde EUR din 2010 în contextul primului transfer de active;
c)
primul transfer de active din 2010 către Erste Abwicklungsanstalt, cu un ajutor în valoare de 10,812 miliarde EUR;
d)
al doilea transfer din 2012 către Erste Abwicklungsanstalt, cu un ajutor în valoare de [1,3-2,6] miliarde EUR;
e)
instrumentul de capital suplimentar din 2012 în favoarea băncii SPM, în valoare de 1 miliard EUR;
f)
acoperirea pierderilor suplimentare de către landul NRW, în 2012,, în favoarea băncii SPM, în valoare de [0,5-2,0] miliarde EUR și
g)
acordarea asistenței pentru lichiditate de către acționarii WestLB AG în prima jumătate a anului 2012 […], constituie ajutor de stat.
2. Ajutorul menționat la alineatul 1 este compatibil cu piața internă, în condițiile angajamentelor prezentate în anexă.
Articolul 2
De la data notificării prezentei decizii, Germania se asigură că sunt transmise Comisiei rapoarte trimestriale detaliate privind măsurile luate în scopul respectării deciziei.
Articolul 3
Decizia Comisiei din 12 mai 2009 referitoare la cazul C43/2008 se abrogă.
Articolul 4
Prezenta decizie este adresată Republicii Federale Germania.
Adoptată la Bruxelles, 20 decembrie 2011.