ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. prosince 2010
o režimu podpory C 38/05 (ex NN 52/04) Německa ve prospěch skupiny Biria
(oznámeno pod číslem K(2010) 8289)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/471/EU)
EVROPSKÁ KOMISE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po výzvě adresované zúčastněným stranám, aby se k věci vyjádřily v souladu s výše uvedenými články (2), a se zřetelem k jejich vyjádřením,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
1.1 Řízení před Komisí
(1)
Ve dnech 23. ledna 2002 a 20. srpna 2002 obdržela Komise stížnost týkající se státní podpory ve formě státních záruk ve prospěch skupiny Biria.
(2)
Německo v korespondenci s Komisí sdělilo Komisi dopisem ze dne 24. ledna 2003, zaevidovaným 28. ledna 2003, že odstoupilo od zamýšleného poskytnutí záruky, které bylo podmíněné schválením ze strany Komise. Stěžovatel o tom byl informován dopisem ze dne 17. února 2003.
(3)
Dopisem ze dne 1. července 2003, zaevidovaným dne 9. července 2003, a dopisem ze dne 8. srpna 2003, zaevidovaným dne 5. září 2003, poskytl stěžovatel další informace o jiné státní záruce ve prospěch skupiny Biria, a také o podílu veřejných subjektů na podnicích skupiny.
(4)
Komise si dopisem ze dne 9. září 2003 vyžádala další informace, které Německo poskytlo v dopise ze dne 14. října 2003, zaevidovaném dne 16. října 2003. Komise dne 9. prosince 2003 požádala o další informace, které Německo poskytlo dopisem ze dne 19. března 2004, zaevidovaným téhož dne.
(5)
Dne 18. října 2004 vydala Komise příkaz k poskytnutí informací, neboť měla pochybnosti, zda opatření podpory ve prospěch skupiny Biria odpovídala režimu, na jehož základě byla údajně poskytnuta. V odpovědi na příkaz o poskytnutí informací sdělilo Německo další informace v dopise ze dne 31. ledna 2005, který byl zaevidován téhož dne.
(6)
Komise dne 20. října 2005 zahájila formální vyšetřovací řízení ohledně tří údajných státních podpor. Ve stejném rozhodnutí konstatovala, že několik dalších údajně protiprávně poskytnutých podpor buď nepředstavuje žádnou podporu, nebo byly poskytnuty na základě schválených opatření podpor a v souladu s nimi. Příslušné rozhodnutí Komise bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se k možným opatřením podpor vyjádřily. Svá stanoviska sdělili: jeden účastník, který nechce být jmenován, dopisem ze dne 27. ledna 2006, zaevidovaným dne 30. ledna 2006, dále společnosti Prophete GmbH & Co KG, Rheda-Wiedenbrück a Pantherwerke AG, Löhne v dopisech ze dne 6. února, zaevidovaných téhož dne, a společnost Vaterland-Werke GmbH & Co. KG, Neuenrade dopisem ze dne 6. února 2006, zaevidovaným téhož dne, a dopisem ze dne 27. února 2006, zaevidovaným téhož dne.
(7)
Tato stanoviska byla předložena Německu v dopisech ze dne 6. února 2006 a 2. března 2006. Německo odpovědělo dopisem ze dne 5. dubna 2006, zaevidovaným dne 7. dubna 2006, a dopisem ze dne 12. května 2006, zaevidovaným téhož dne.
(8)
Německo sdělilo své stanovisko k zahájení formálního vyšetřovacího řízení dopisem ze dne 23. ledna 2006, zaevidovaným téhož dne.
(9)
Komise si dopisem ze dne 6. února 2006 vyžádala doplňující informace, které Německo poskytlo v dopise ze dne 5. dubna 2006, zaevidovaném dne 7. dubna 2006. Komise požádala další žádostí o informace dne 19. července 2006 o dodatečné údaje, Německo na tuto žádost odpovědělo dopisem ze dne 25. září 2006, zaevidovaným dne 26. září 2006.
(10)
Dne 24. ledna 2007 vydala Komise rozhodnutí (4) podle čl. 7 odst. 5 a čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (5).
1.2 Soudní řízení
(11)
Dne 5. dubna 2007 podal Svobodný stát Sasko žalobu proti rozhodnutí Komise týkající se opatření 2 a 3 (věc T-102/07). Další žaloba byla podána dne 16. dubna 2007 společností MB Immobilien Verwaltungs GmbH und MB System GmbH & Co. KG, u níž se jedná o právní nástupkyni příjemkyně, jíž bylo rozhodnutí určeno (T-120/07). Poslední uvedená žaloba se týkala všech tří opatření, které byly předmětem rozhodnutí. Obě věci byly spojeny rozhodnutím předsedy ze dne 24. listopadu 2008.
(12)
Rozhodnutím ze dne 3. března 2010 prohlásil soud rozhodnutí Komise ze dne 24. ledna 2007 za neplatné.
(13)
Žaloby (které se z velké části překrývaly) zahrnovaly zejména následující žalobní důvody. Žalobci zaprvé namítali, že Komise došla neoprávněně k závěru, že opatření 2 a 3 nespadají pod schválený německý režim podpory. Zadruhé bylo hodnocení skutkového stavu ze strany Komise, týkající se klasifikace příjemce jakožto podniku v obtížích, chybné. Za třetí namítali žalobci chyby v odůvodnění v rozhodnutí Komise ohledně výše prvku podpory.
(14)
Soud potvrdil rozhodnutí Komise ohledně závěru, že opatření 2 a 3 nespadají pod schválený režim podpory. Soud kromě toho potvrdil zařazení příjemce jako „podniku v obtížích“ na základě definice v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 (6) (dále „pokyny pro záchranu a restrukturalizaci 1999“). Prohlásil rozhodnutí za neplatné pouze kvůli chybějícímu odůvodnění prémií za riziko použitých pro výpočet prvku podpory. Soud došel zejména k závěru, že při výpočtu prvku podpory úvěru, který je poskytován podniku v obtížích, není dostačující pouhý odkaz na oznámení Komise o metodě stanovování referenčních úrokových sazeb a diskontních sazeb z roku 1997 (7) (dále „sdělení o referenčních sazbách z roku 1997“) pro odůvodnění použití různých prémií za riziko.
(15)
Tímto rozhodnutím je proto prováděno rozhodnutí soudu podle čl. 266 odst. 1 SFEU a podrobněji vysvětlen výpočet prvku podpory provedený Komisí u uvedeného opatření. Toto rozhodnutí nemění nic na posouzení podpory provedené Komisí v rozhodnutí ze dne 24. ledna 2007; to platí zejména pro ty prvky, které již byly přezkoumány soudem.
1.3 Řízení po soudním rozhodnutí
(16)
Po soudním rozhodnutí podali příjemci dne 7. června 2010 další stanovisko, které bylo zaevidováno téhož dne. Toto stanovisko bylo zasláno Německu dne 16. června 2010. Odpověď Německa na stanovisko příjemců byla Komisi doručena dne 12. července 2010, evidovaným téhož dne.
(17)
Komise dne 19. srpna 2010 předala Německu žádost o informace, které Německo poskytlo dopisem ze dne 14. září 2010, zaevidovaným téhož dne.
II. POPIS
2.1 Příjemce podpory
(18)
Skupina Biria působila do 7. listopadu 2005 v oblasti výroby a odbytu jízdních kol. Mateřská společnost skupiny, která tehdy používala název Biria AG, měla sídlo v Neukirchu, Sasko, což je podporovaná oblast podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU (8).
(19)
V roce 2003 skupina docílila obratu 93,2 mil. EUR (2002: 83,8 mil. EUR) a dosáhla zisku ve výši 3,7 mil. EUR (2002: ztráty ve výši 5,8 mil. EUR). Skupina v roce 2003 měla 415 zaměstnanců (2002: 490 zaměstnanců) a lze ji tak považovat za velký podnik.
(20)
Mateřská společnost vznikla v roce 2003 spojením (starého podniku) Biria AG s jednou z jeho dceřiných společností, Sachsen Zweirad GmbH. Zároveň se změnil název podniku Sachsen Zweirad GmbH na Biria GmbH. V dubnu 2005 byla společnost Biria GmbH přeměněna na společnost Biria AG. V roce 2003 dosáhla společnost Biria GmbH obratu 55,7 mil. EUR a zisku ve výši 3,6 mil. EUR. Jediným vlastníkem společnosti Biria AG je pan Mehdi Biria. Mateřská společnost je dále označována jako „Biria“.
(21)
Kromě mateřské společnosti jsou nejdůležitějšími společnostmi skupiny Bike System GmbH & Co Thüringer Zweiradwerk KG („Bike Systems“), tento podnik patří ke společnosti Biria přes dceřinou společnost Bike Systems Betriebs- und Beteiligungsgesellschaft mbH („BSBG“), a společnost Checker Pig GmbH.
(22)
Společnost Bike Systems má sídlo v Nordhausenu, Durynsko, což je podporovaná oblast podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. V roce 2003 dosáhla společnost Bike Systems obratu 6,1 mil. EUR a zaznamenala ztrátu ve výši 0,6 mil. EUR. Měla 157 zaměstnanců. Bike Systems vyrábí výlučně jízdní kola pro mateřskou společnost BSBG (dohoda o smluvní výrobě). BSBG je odpovědná za odbyt jízdních kol.
(23)
Společnost Checker Pig GmbH má sídlo v Drážďanech, Sasko, což je podporovaná oblast podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. V roce 2003 dosáhla společnost Checker Pig GmbH obratu 6,9 mil. EUR a zaznamenala ztrátu ve výši 0,4 mil. EUR. Podnik měl 43 zaměstnanců.
(24)
Dne 7. listopadu 2005 prodala společnosti Biria většinu svých aktiv dvěma podnikům skupiny Lone Star, tedy soukromému investičnímu fondu. Nemovitosti zůstávají ve vlastnictví společnosti Biria a budou touto společností pronajímány skupině Lone Star. Prodejní cena aktiv činila 11,5 mil. EUR. Externí znalec ocenil uvedená aktiva na 10,7 mil. EUR.
(25)
Podle informací Německa proběhl prodej po otevřeném, transparentním a bezpodmínečném nabídkovém řízení. Nabídkové řízení bylo zveřejněno na internetu a v několika tištěných médiích. Účast nového investora mohla mít podobu nákupu aktiv, odkoupení celého majetku „en bloc“ nebo nákupu podílů. Skupina Lone Star nakonec převzala aktiva prostřednictvím nákupu aktiv.
(26)
Podle informací Německa byl prodej podniku zahájen již před rozhodnutím Komise ze dne 20. října 2005 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. První lhůta pro podání nabídek uplynula 4. října 2005.
(27)
Současný právní nástupce společnosti Biria AG (nové) je společnost MB Immobilien Verwaltungs GmbH (dále „MB Immobilien“); právní nástupce společnosti Bike Systems je společnost MB System GmbH und Co. KG (dále „MB System“). Společnost MB Immobilien se od července 2008 nachází v likvidaci.
(28)
V rámci tohoto rozhodnutí jsou s výjimkou mateřské společnosti Biria používány názvy, které podniky užívaly v okamžiku poskytnutí opatření.
2.2 Finanční opatření
(29)
Opatření 1: V březnu 2001 vložila společnost gbb Beteiligungs AG (dále „gbb“) tichý vklad do společnosti Bike Systems ve výši 2 070 732 EUR s dobou trvání do konce roku 2010. Společnost gbb byla tehdy 100 % dceřinou společností společnosti DtA-Beteiligungs-Holding AG, která byla sama 100 % dceřinou společností společnosti Deutschen Ausgleichsbank, rozvojové banky německého spolkového státu, jež byla založena zákonem jakožto veřejnoprávní korporace.
(30)
Společnost gbb Beteiligungs AG existovala již v době trvání bývalé Německé demokratické republiky jakožto státní banka pro zemědělský sektor. Smlouvou o sjednocení se z ní v roce 1990 stala Berliner Genossenschaftsbank, veřejnoprávní korporace pod dohledem spolkového ministerstva financí. V roce 1991 byl její název změněn na gbb Beteiligungsholding a v roce 1997 byla přeměněna na akciovou společnost. V důsledku toho již nebyla ve vlastnictví spolkové vlády, nýbrž se z ní stala dceřiná společnost společnosti Deutsche Ausgleichsbank. Od založení společnosti gbb vykonávala veřejná správa na tento podnik silný vliv. Po celou dobu, kdy byla veřejnoprávní korporací, byla pod přímým dohledem příslušného ministerstva a členy její dozorčí rady byli zástupci příslušných úřadů. Po přeměně na akciovou společnost a začlenění do společnosti Deutsche Ausgleichsbank podléhala kontrole, kterou nad společností Deutsche Ausgleichsbank vykonávaly státní orgány (viz další body odůvodnění níže).
(31)
Jakožto veřejnoprávní korporace byla Deutsche Ausgleichsbank pod dohledem Spolkového ministerstva vnitra. Kromě toho byla většina členů její dozorčí rady zástupci spolkových a zemských ministerstev a členové spolkového sněmu.
(32)
Podle § 4 odst. 1 zákona o Deutsche Ausgleichsbank je činnost banky omezena na financování opatření, která slouží k podpoře malých a středních podniků a svobodných povolání, životního prostředí, sociální politiky a začlenění osob, které byly vyhnány během druhé světové války.
(33)
Ustanovení § 4 odst. 4 zákona o Deutsche Ausgleichsbank stanoví možnost, že banka může nabývat podíly v jiných podnicích, pokud s tím souhlasí dozorčí rada a ministerstvo pověřené dohledem nad bankou.
(34)
Podíl ve společnosti Bike Systems je uveden ve výročních zprávách Deutsche Ausgleichsbank z let 2001 a 2002, neboť podíl odpovídající tichému vkladu činil 20 % a tudíž překračoval hranici pro podávání zpráv. V roce 2001 drželo gbb podíly o velikosti minimálně 20 % celkem v 18 podnicích.
(35)
V roce 2003 se na základě spolkového zákona spojila Deutsche Ausgleichsbank se společností Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW).
(36)
Jak Deutsche Ausgleichsbank, tak i KfW jsou takzvané rozvojové instituce, tj. banky, které jsou ve své činnosti omezeny na podporu regionálních, ekonomických a sociálně-politických opatření. V rámci účelových opatření, která Německo akceptovalo ve věci E10/2000 (9), byly činnosti rozvojových institucí omezeny na určité netržní oblasti, mj. na správu programů na podporu malých a středních podniků.
(37)
Podle Německa se účast ggb na společnosti Bike Systems uskutečnila za tržních podmínek a tudíž nepředstavovala státní podporu.
(38)
Opatření 2: Dne 20. března 2003 poskytla spolková země Sasko 80 % ručení na provozní úvěr ve výši 5,6 milionů EUR ve prospěch společnosti Sachsen Zweirad GmbH se splatností původně do konce roku 2008. Ručení bylo v lednu 2004 vráceno a nahrazeno ručením ve prospěch společnosti Biria GmbH (viz opatření 3). Ručení bylo uděleno na základě směrnice o ručení spolkové země Sasko, tedy režimu podpor (10) schváleného Komisí.
(39)
Opatření 3: Dne 9. prosince 2003 poskytla spolková země Sasko 80 % ručení na provozní úvěr ve výši 24 875 000 EUR ve prospěch společnosti Biria GmbH (později Biria AG) na financování plánovaného zvýšení obratu a na restrukturalizaci financování této skupiny. Úvěry o trvání do 31. prosince 2011 sestávají z 8 mil. EUR na splacení půjček provozních prostředků, ze 7,45 mil. EUR jako kontokorentního rámce a z částky 9,425 mil. EUR na financování sezónních potřeb. Ručení bylo poskytnuto na základě směrnice o ručení spolkové země Sasko, tedy režimu podpor schváleného Komisí. Ručení bylo uděleno za předpokladu, že ručení udělené společnosti Sachsen Zweirad GmbH bude vráceno (opatření 2). Ručení se proto stalo účinným až 5. ledna 2004, když bylo ručení udělené společnosti Sachsen Zweirad vráceno.
III. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(40)
Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, neboť měla pochybnosti ohledně tvrzení Německa, že byl vklad tichého společníka uskutečněn za tržních podmínek. Podle názoru Komise byla společnost Bike Systems přijetím plánu k řešení platební neschopnosti právě z této platební neschopnosti vyvedena, takže budoucí vývoj společnosti byl nejistý. Proto měla být společnost v tehdejším okamžiku považována za podnik v obtížích. Komise pochybovala o tom, že odměna s ohledem na riziko byla přiměřená a že vklad tichého společníka proběhl za tržních podmínek. Pokud jde o případné použití ustanovení o výjimkách podle čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU, neměla Komise informace o tom, že byly splněny podmínky pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999.
(41)
Dalším důvodem pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení byl předběžný závěr Komise, že nebyly splněny podmínky schváleného režimu podpor, na jehož základě byla ručení ve prospěch společnostem Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH údajně udělena, a proto se na tato ručení tento režim podpor nevztahuje. Podle názoru Komise se u společností Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH jednalo v okamžiku poskytnutí ručení o podniky v obtížích. Neboť se u společností Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH kromě toho jednalo o velké podniky, měla být ručení také podle tohoto režimu podpor jednotlivě oznámena Komisi. S ohledem na případné použití ustanovení o výjimkách v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU Komise pochybuje, že byly splněny podmínky pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999.
IV. STANOVISKA ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(42)
Komise obdržela stanoviska jednoho účastníka, který nechce být jmenován, podniků Prophete GmbH & Co. KG a Pantherwerke AG a společnosti Vaterland-Werke GmbH & Co. KG.
4.1. Stanovisko konkurenta, který chce zůstat anonymní
(43)
Ve svém stanovisku k zahájení formálního vyšetřovacího řízení konkurent, který chce zůstat anonymní, uvádí, že společnost Biria AG mohla díky státnímu ručení ve výši 24,5 mil. EUR prodávat jízdní kola odběratelům konkurenta za ceny nižší, než jsou výrobní náklady, ačkoliv konkurent má nejefektivnější výrobu v Německu.
(44)
Společnost Biria AG dále mohla v roce 2003 vykázat zisky jen proto, že se finanční instituce vzdaly svých nároků ve výši 8,567 mil. EUR. V následujících letech 2004 a 2005 zaznamenala Biria AG opět ztráty.
(45)
Konkurent rovněž upozorňuje na to, že společnost Biria byla prodejem majetku prodána skupině Lone Star. Přitom se banka Sachsen LB a společnost Mittelständische Beteiligungsgesellschaft zřejmě vzdaly velké části svých pohledávek. Nová společnost Biria GmbH, která patří do skupiny Lone Star, převzala veškerá aktiva bývalé společnosti Biria AG.
4.2 Prophete GmbH & Co. KG a Pantherwerke AG
(46)
Ve svém stanovisku k zahájení formálního vyšetřovacího řízení podniky Prophete GmbH & Co. KG a Pantherwerke AG (dále jen „Prophete a Pantherwerke“) tvrdí, že Biria může díky státním podporám prodávat své výrobky za ceny, které by za obvyklých tržních podmínek nebyly udržitelné. Oba podniky jsou konkurenty společnosti Biria, a tím se jich podpora bezprostředně dotýká.
(47)
Skupina Biria je největším výrobcem jízdních kol v Německu a ročně vyrobí přibližně 700 000 jízdních kol. Podniky skupiny Biria jsou na trhu s jízdními koly zastoupeny ve dvou segmentech, v segmentu nespecializovaného obchodu a v segmentu specializovaného velkoobchodu.
(48)
Do segmentu nespecializovaného obchodu spadá veškerý maloobchod prostřednictvím větších maloobchodních řetězců a zásilkový obchod. Jízdní kola v tomto segmentu stojí obvykle 100 až 199 EUR. Podle odhadů podniků Prophete a Pantherwerke se na tomto trhu prodá asi 1,5 milionu jízdních kol a Biria tak v tomto segmentu se svými 650 000 prodanými jízdními koly dosahuje podílu přibližně 50 %.
(49)
Podle podniků Prophete a Pantherwerke má skupina Biria rovněž ve specializovaném velkoobchodu dominantní postavení. Tento segment trhu vykazuje objem 150 000 až 200 000 jízdních kol. Ve specializovaném velkoobchodu mohou ceny dosahovat až 400 EUR. Podnik Pantherwerke je v tomto segmentu přímým konkurentem skupiny Biria.
(50)
Podniky Prophete a Pantherwerke již několik let konstatují, že cenové nabídky skupiny Biria jsou vždy nižší než cenové nabídky jiných výrobců. Tento rozdíl nelze ekonomicky vysvětlit, neboť skupina Biria sice na základě svého dominantního tržního postavení dosahuje vyššího objemu nákupu, což se ovšem neodráží v příznivějších podmínkách. Podniky Prophete a Pantherwerke se domnívají, že podnik díky nízkým prodejním cenám skupiny Biria utrpěl v posledních letech značné ztráty.
(51)
Pokud jde o vklad tichého společníka, Prophete a Pantherwerke pochybují, že by soukromý vkladatel s ohledem na hospodářskou situaci podniku Bike Systems v březnu 2001 na takovou účast přistoupil.
(52)
Poskytnutí obou ručení ve prospěch společností Sachsen Zweirad GmbH a Biria v letech 2003 a 2004 považují podniky Prophete a Pantherwerke za neslučitelné s právními předpisy Evropské unie o státních podporách. Podniky Prophete a Pantherwerke se domnívají, že se příjemci podpory v době poskytnutí ručení nacházeli v obtížích. Nový podnik Biria je třeba považovat za právního nástupce obou bývalých podniků, ze kterých vzešel. Z počáteční rozvahy nově vytvořeného podniku tedy nelze nic vyvozovat.
(53)
Poskytnutím obou ručení byla porušena zásada „jednou a dost“, neboť obchodní činnost podniků skupiny Biria se mohla opakovaně udržet pouze díky státní podpoře.
(54)
Nebyla přijata žádná kompenzační opatření k vyrovnání nepříznivých dopadů na konkurenty. Nedošlo k omezení účasti skupiny Biria na trhu. Naopak, koncepcí této skupiny je dále rozšířit svou obchodní činnost prostřednictvím agresivní cenové politiky. Na svých internetových stránkách Biria oznámila, že v roce 2005 chce prodat 850 000 jízdních kol, a tak ve srovnání s rokem 2004 dále zvyšovat svůj odbyt. Prophete a Pantherwerke dále poukazují na tiskovou zprávu, podle které vlastník společnosti Biria AG prodal podnik soukromému investičnímu fondu Lone Star.
4.3 Vaterland-Werke GmbH & Co. KG
(55)
Ve svém stanovisku k zahájení formálního vyšetřovacího řízení podnik Vaterland-Werke GmbH & Co. KG (dále „Vaterland-Werke“) uvádí, že skupina Biria je s výrobou 700 000 až 800 000 jízdních kol ročně největším výrobcem v Německu. Srovnatelného objemu dosahuje pouze podnik MIFA Mitteldeutsche Fahrradwerke s roční výrobou 700 000 jízdních kol; ostatní výrobci vyrábějí pouze 250 000 až 400 000 jízdních kol.
(56)
Oba podniky Vaterland-Werke a Biria jsou zastoupeny v tržním segmentu nespecializovaného obchodu, který zahrnuje také větší maloobchodní řetězce a velké zásilkové obchody. V tomto segmentu vládne silná konkurence a Biria je známá svým agresivním soutěžním chováním s cenami nižšími, než jsou výrobní náklady. Takové chování je možné pouze s pomocí vnějších finančních zdrojů, v případě společnosti Biria díky státním podporám. Tím je ohrožena existence všech malých konkurentů, kteří nejsou podporováni ze státních zdrojů. Tato situace se zejména dotýká podniku Vaterland-Werke a volné kapacity nemohou být pokryty jinými zakázkami. Jelikož trh vykazuje nadbytek kapacit, bylo by každé rozšíření kapacit výrobce za pomoci státních podpor na úkor jiných konkurentů.
(57)
Pokud jde o vklad tichého společníka, Vaterland-Werke pochybuje, že by soukromý vkladatel s ohledem na hospodářskou situaci podniku Bike Systems v březnu 2001 na takovou účast přistoupil.
(58)
Poskytnutí obou ručení ve prospěch společností Sachsen Zweirad GmbH a Biria v letech 2003 a 2004 považuje podnik Vaterland-Werke za neslučitelné s pravidly Evropské unie o státních podporách. Podnik Vaterland-Werke se domnívá, že se příjemci podpory v době poskytnutí ručení nacházeli v obtížích. Nový podnik Biria je třeba považovat za právního nástupce obou bývalých podniků, ze kterých vzešel. Ze zahajovací rozvahy nově vytvořeného podniku tedy nelze nic vyvozovati.
(59)
Poskytnutím obou ručení byla porušena zásada „jednou a dost“, neboť obchodní činnost podniků skupiny Biria se mohla opakovaně udržet pouze díky státní podpoře.
(60)
Nebyla přijata žádná kompensační opatření k vyrovnání nepříznivých dopadů na konkurenty. Nedošlo k omezení účasti skupiny Biria na trhu. Naopak, plánem této skupiny je dále rozšířit svou obchodní činnost prostřednictvím agresivní cenové politiky. Na svých internetových stránkách Biria oznámila, že v roce 2005 chce prodat 850 000 jízdních kol, a tak ve srovnání s rokem 2004 dále zvyšovat odbyt jízdních kol. Podnik Vaterland-Werke dále poukazuje na tiskovou zprávu, podle které vlastník společnosti Biria AG prodal podnik soukromému investičnímu fondu Lone Star.
4.4 Příjemci
(61)
Ve svém stanovisku ze dne 7. června 2010 podali příjemci po zrušení původního rozhodnutí soudem další informace.
(62)
Zastávali zejména názor, že Komise musí při hodnocení tichého vkladu společnosti gbb do společnosti Bike Systems (opatření 1) zohlednit existenci tzv. doporučujícího dopisu, který byl vydán společností Biria GmbH. Tato společnost Biria GmbH je jinou právnickou osobou než právnická osoba vzniklá spojením společností Biria AG (původní) a Sachsen-Zweirad GmbH, která je uvedena v bodě 20. Společnost Biria GmbH, která vydala doporučující dopis ve prospěch společnosti Bike Systems, je právním předchůdcem společnosti Biria AG (původní).
V. STANOVISKO NĚMECKA
(63)
Ve svém stanovisku k zahájení formálního vyšetřovacího řízení zastává Německo názor, že tichý vklad společností gbb proběhl za tržních podmínek. Německo souhlasí s Komisí, že s tichým vkladem je spojeno větší riziko než s obvyklou půjčkou. Podmínky tichého vkladu jsou však uzpůsobeny tak, aby byla dodržena ustanovení sdělení o referenčních sazbách z roku 1997. Podle tohoto sdělení je referenční sazbou minimální sazba, která může být ve zvláštních rizikových případech zvýšena. V tomto případě může prémie činit 400 bazických bodů a více.
(64)
Odměna za vklad tichého společníka činí podle údajů Německa 12,25 % (8,75 % pevná částka a 3,5 % variabilní částka závisející na zisku). Výše odměny by tak byla o 600 bazických bodů vyšší než referenční sazba Komise, která činí 6,33 %. Tím společnost ggb zohlednila, že podnik procházel obdobím restrukturalizace a že riziko tiché účasti proto bylo zvýšené z důvodu změny orientace podniku a chybějícího zajištění. Toto zvýšené riziko bylo zohledněno dodatečnou prémií ve výši 200 bazických bodů.
(65)
Rozhodnutí o vkladu tichého společníka bylo přijato na základě prognózy, podle které se měl obrat podniku zvýšit z 0,89 mil. EUR v roce 2001 na 3,38 mil. EUR v roce 2003. Německo tak dospělo k závěru, že dohodnutá odměna za vklad tichého společníka ve výši 12,25 % přiměřeně odrážela dané riziko. Německo se domnívá, že skutečnost, že část odměny je variabilní, není podstatná, neboť je v případě vkladů tichých společníků obvyklá a odpovídá chování investora v podmínkách tržní ekonomiky.
(66)
K ručením ve prospěch společnosti Sachsen Zweirad GmbH Německo uvádí, že se podnik v okamžiku jejich udělení nenacházel v obtížích a ani ve smyslu pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 nevykazoval žádné znaky typické pro podnik v obtížích. Mimo jiné podnik roku 2003 (do spojení se společností Biria v říjnu) disponoval kladným vlastním kapitálem ve výši 404 mil. EUR a dosáhl zisku ve výši 2,1 mil. EUR. Hospodářská situace podniku se v roce 2003 oproti rokům 2001/2002 zlepšila díky konsolidačním snahám zahájeným koncem roku 2002 a příznivější situaci na trhu.
(67)
Likvidita podniku sice byla složitá, avšak ne „vážná“. Nebezpečí, že by soukromé finanční instituce neprodloužily své úvěry, nehrozilo. Ani vysoké úrokové platby by nevedly k problémům s likviditou, jak tvrdila Komise.
(68)
K ručení udělené společnosti Biria GmbH (později Biria AG) Německo uvádí, že byla poskytnuta na základě nové koncepce skupiny Biria, která předpokládala efektivnější organizaci skupiny a soustředění nákupu, odpovědnosti za výrobu a odbyt do společnosti Biria GmbH. Vedle finančních potřeb na zvýšení obratu zahrnoval plán také reorganizaci celkového financování skupiny.
(69)
Německo se domnívá, že se v případě společnosti Biria GmbH (později Biria AG) v době udělení ručení nejednalo o podnik v obtížích. V této souvislosti je třeba rozlišovat mezi starou a novou společností Biria AG. Nový podnik by bylo možné posuzovat jako podnik v obtížích pouze v případě, kdyby zdědil nesnáze starého podniku (pokud by starý podnik byl v obtížích). To ovšem nebyl případ nové společnosti Biria AG. Nová Biria AG vznikla spojením staré společnosti Biria AG a podniku Sachsen Zweirad GmbH. Podnik Sachsen Zweirad GmbH, který v žádném případě nebyl v obtížích, měl v tomto spojení ekonomickou převahu. Proto nelze automaticky vycházet z toho, že nová Biria AG byla v obtížích. I kdyby byla stará Biria AG v obtížích, spojení s podnikem Sachsen Zweirad GmbH by znamenalo, že nová Biria AG by se automaticky v obtížích nenacházela.
(70)
Německo dále poukazuje na to, že k odstoupení jedné soukromé finanční instituce od financování podniku došlo z důvodu změny strategické orientace banky v důsledku fúze. Obě zbývající finanční instituce ukončily svou účast ve stejné době jako tato soukromá banka. Tato skutečnost ovšem nemůže být vykládána jako projev ztráty důvěry, neboť jedna z finančních institucí dále spolufinancovala dva samostatné projekty.
(71)
Německo zdůrazňuje, že účelem spojení podniku Sachsen Zweirad GmbH se společností Biria AG také nebylo obejít pravidla pro státní podporu a zařazení podniku mezi podniky v obtížích, nýbrž bylo důsledkem nové koncepce skupiny podniků.
(72)
Ve svém stanovisku ke stanovisku konkurenta, který chtěl zůstat anonymní, Německo uvádí, že údaje k struktuře nákladů tohoto konkurenta a podniku Biria nejsou srovnatelné. Obrat konkurenta vzrostl, zatímco odbyt skupiny Biria se klesl. Zároveň se snížil EBITDA (hospodářský výsledek konkurenta před odečtením úroků, daní a odpisů), zatímco hospodářský výsledek skupiny Biria zůstal konstantní. Z toho vyplývá, že Biria neprodává za dumpingové ceny, spíše uvedený konkurent vedl agresivnější cenovou politiku než skupina Biria.
(73)
Hospodářská újma, kterou konkurent údajně utrpěl chováním skupiny Biria, nebyla podložena žádnými skutečnostmi, ani nebyla jednoznačně prokázána. Kromě toho je na konkurenčním trhu obvyklé cenové podbízení mezi konkurenty.
(74)
Ohledně prodeje aktiv skupiny Biria skupině Lone Star, který daný konkurent zmiňuje, předložilo Německo podrobnosti o průběhu prodeje i o vyrovnání pohledávek soukromých a veřejných věřitelů.
(75)
Ve svém stanovisku ke stanoviskům podniků Prophete, Pantherwerke a Vaterland-Werke Německo upozorňuje, že trh s jízdními koly je rozčleněn na tři segmenty, a ne pouze na dva, jak tvrdí tyto podniky. Tyto tři segmenty tvoří specializovaný obchod, zásilkový obchod a samoobslužný obchod. Biria má v zásilkovém obchodu silné postavení, avšak ani ne tak díky agresivní cenové politice, jako spíše díky včasným dodávkám. V segmentu samoobslužného obchodu je však hlavním dodavatelem společnost MIFA AG, zatímco podíl společnosti Biria je nižší než 10 %.
(76)
Německo odmítá tvrzení podniku Vaterland-Werke, že společnost Biria hodlá rozšířit svou obchodní činnost prostřednictvím agresivní cenové politiky, a odkazuje na údaje, které již byly předloženy během řízení. Německo prohlašuje, že společnost Biria AG v roce 2003 vyrobila 670 000 jízdních kol a od té doby se výroba snižuje.
VI. POSOUZENÍ PODPORY
(77)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státy nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“. Podle konstantní judikatury Soudního dvora Evropské unie je kritérium narušení obchodu splněno tehdy, pokud zvýhodněný podnik vykonává hospodářskou činnost, která je předmětem obchodu mezi členskými státy.
(78)
Aby mohla přezkoumat existenci státní podpory, stanoví Komise nejprve relevantní podnik. Poté zkoumá zvlášť u každého opatření, zda jsou splněny podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU. Následně je vypočítán prvek podpory a zkoumána slučitelnost opatření s vnitřním trhem.
6.1 Příjemce podpory
(79)
Podpory byly poskytnuty společnostem Sachsen Zweirad GmbH a Biria, jakož i podniku Bike Systems, dceřiné společnosti podniku Biria. Dne 7. listopadu 2005 prodala společnosti Biria většinu svých aktiv dvěma podnikům skupiny Lone Star, tedy soukromému investičnímu fondu. Komise zjistila, že podle předložených informací prodeji předcházelo otevřené, transparentní a bezpodmínečné nabídkové řízení. Německo uvádí, že prodejní cena aktiv byla znalcem vyčíslena na 10,7 mil. EUR. Cena 11,5 mil. EUR zaplacená skupinou Lone Star tak byla vyšší než odhadní cena.
(80)
Komise na základě dostupných informací dospěla k závěru, že neexistují žádné důkazy, že by byla skupina Lone Star podporami nějakým způsobem zvýhodněna a že by byla nepřímým nebo přímým příjemcem podpor poskytnutých společnostem Biria a Bike Systems.
6.2 Opatření č. 1: Tichý vklad poskytnutý údajně za tržních podmínek
(81)
Tichý vklad (opatření 1) vložila banka ggb. Podle údajů Německa se byla tato účast získána v rámci samostatného programu gbb, takže neplyne ze státních prostředků. Jak bylo vysvětleno již v rozhodnutí o zahájení řízení, bere Komise na vědomí, že gbb v okamžiku nabytí účasti byla 100 % dceřinou společností Deutsche Ausgleichsbank, která byla ze 100 % vlastněna Spolkovou republikou Německo. Gbb je proto podnikem veřejného práva. Podle ustálené judikatury Soudního dvora se u prostředků podniků veřejného práva jedná vždy o státní prostředky (11).
(82)
Z toho pro Komisi nutně plyne, že toto opatření je přičitatelné státu. V tomto ohledu rozhodl soudní dvůr ve věci C - 482/99 (Stardust) následujícím způsobem (body 53-56):
„53.
Není možné tedy požadovat, aby na základě přesného pokynu bylo prokázáno, že úřady konkrétně přiměly podnik veřejného práva, aby provedl dané opatření podpory. Zaprvé existuje s ohledem na úzké vazby mezi státem a podniky veřejného práva skutečné nebezpečí, že státní podpory budou poskytovány skrze tyto podniky způsobem málo transparentním a takovým, při kterém budou porušována úprava státní podpory obsažená v této smlouvě.
54.
Za druhé je obecně s ohledem právě na privilegované vztahy mezi státem a podnikem veřejného práva pro třetí osoby velmi těžké v konkrétním případě prokázat, že opatření podpory takového podniku bylo provedeno skutečně na pokyn úřadů.
55.
Z těchto důvodů vyplývá, že přičitatelnost opatření podpory podniku veřejného práva státu může být vyvozena ze souboru nepřímých důkazů, které plynou z okolností konkrétního případu a ze souvislostí, za nichž bylo toto opatření učiněno. Soudní dvůr již vzal v úvahu, že dotyčný subjekt by vytýkané rozhodnutí nemohl učinit, aniž by vzalo v úvahu požadavky veřejných orgánů (zejména rozsudek Van der Kooy a další/Komise, bod 37) nebo že kromě organizačních svazků spojujících veřejné podniky se státem musely tyto podniky, jejichž prostřednictvím byly podpory přiděleny, přihlížet ke směrnicím vydaných orgánem nazvaným comitato interministeriale per la programmazione economica (CIPE) (zmiňované rozsudky ze dne 21. března 1991 ve věci Itálie v. Komise, C-303/88, body 11 a 12, a rovněž ve věci Itálie v. Komise, C-305/89, body 13 a 14).
56.
Další nepřímé důkazy jsou rovněž relevantní, aby bylo možné usuzovat na přičitatelnost opatření podpory veřejného podniku státu, jako je zejm. jeho začlenění do struktur veřejné správy, druh jeho činnosti a jejího výkonu na trhu za normálních podmínek konkurence se soukromými účastníky trhu, právní status podnikatele, tedy zda se řídí veřejným právem nebo obecným společenským právem, intensita veřejnoprávního dohledu na řízení podnikatelské činnosti nebo jakýkoliv další nepřímý důkaz, který v konkrétním případě poukazuje na účast orgánů nebo na nepravděpodobnost neúčasti na přijetí opatření, přičemž je třeba vzít v úvahu též jeho rozsah, obsah nebo její podmínky.“
(83)
V daném případě Komise našla takové nepřímé důkazy, které připouštějí závěr, že rozhodnutí gbb je přičitatelné státu.
(84)
Tak byla gbb pověřená spolkovou vládou úkoly v oblasti hospodářské podpory a odpovědná např. za konsolidační a růstový fond ve východním Německu, který měl za úkol poskytovat základní kapitál malým a středním podnikům ve východním Německu pro posílení jejich objemu vlastního kapitálu.
(85)
Zadruhé došla Komise k závěru, že historie gbb poukazuje na silnou úlohu státu při jejích rozhodnutích. Jako korporace veřejného práva byla nejprve pod dohledem příslušného ministerstva a většina členů její dozorčí rady byli zástupci příslušných úřadů. Od doby, kdy je akciovou společností, podléhá její mateřská společnost, Deutsche Ausgleichsbank, dohledu příslušného ministerstva a v její dozorčí radě dominují zástupci úřadů.
(86)
Zatřetí došla Komise k závěru, že mateřská společnost, Deutsche Ausgleichsbank v okamžiku rozhodnutí o účasti korporací veřejného práva podléhala dohledu ministerstva vnitra a její dozorčí rada se z většiny skládala ze zástupců spolkových a zemských ministerstev, jakož i spolkových poslanců. Společnost Deutsche Ausgleichsbank nesmí bez předchozího svolení ministerstva pověřeného dohledem a dozorčí rady nabývat účasti na jiných podnicích. Proto stát kontroloval podnikatelská rozhodnutí gbb skrze její mateřskou společnost také po její přeměně z korporace veřejného práva na akciovou společnost.
(87)
Za čtvrté došla Komise k závěru, že Německo v roce 2002 akceptovalo účelová opatření s ohledem na německé rozvojové banky (12). Tato účelová opatření platí i pro Deutsche Ausgleichsbank. Podle účelových opatřeních musejí činnosti společnosti Deutsche Ausgleichsbank zůstat omezeny na podporu strukturálních, hospodářských a sociálně-politických opatření a veřejných úkolů jejích veřejnoprávních vlastníků v souladu s veřejným pověřením. Komise zastává proto stanovisko, že Deutsche Ausgleichsbank se tím stává součástí veřejné správy a tím jsou všechna její jednání přičitatelná státu.
(88)
Za páté Komise došla k závěru, že podle všeho, že tichý vklad spadá pod rozvojový úkol „Financování malých a středního podniků“ (13).
(89)
Komise proto dospěla k závěru, že toto opatření je přičitatelné státu.
(90)
Podle Německa proběhl vklad tichého společníka gbb do podniku Bike Systems (opatření 1) za tržních podmínek. Riziko tichého vkladu odpovídá riziku podřízené půjčky, a proto je třeba považovat tyto půjčky za půjčky s vysokým rizikem. V případě insolvence nebo likvidace se vklad tichého společníka vrací až poté, co jsou vyrovnány všechny ostatní závazky. Riziko spojené s vkladem tichého společníka tak je vyšší než riziko běžné bankovní půjčky na investice, která je obvykle zajištěna v souladu s podmínkami stanovenými bankou. Průměrná výše úrokových sazeb běžných na trhu pro středně- a dlouhodobé úvěry běžným způsobem zajištěné činila v okamžiku poskytnutí opatření 6,33 %. Odměna za takový vklad by proto měla podstatně převyšovat tuto úrokovou sazbu.
(91)
Za tichou účast byla dohodnuta pevná odměna ve výši 8,75 % a variabilní odměna, závislá na dosažení zisku, ve výši 3,5 % (14). Dohodnutá odměna tak převyšuje uvedenou referenční sazbu.
(92)
Ovšem je třeba upozornit, že tento závěr předpokládá, že Bike Systems je schopen obnovit svoji rentabilitu; podnik Bike Systems ovšem byl v této době teprve přijetím plánu k řešení insolvence z této vyveden. Jeho budoucí vývoj byl nejistý, neboť došlo pouze k omezené restrukturalizaci. Podle rozvahy za rok 2001 podnik v tomto roce stále ještě vykazoval ztrátu. Vlastní kapitál zůstával nadále záporný, což ovšem díky skrytým rezervám nevyvolalo insolvenci. Na základě toho je třeba podnik Bike Systems v uvedené době považovat ze podnik v obtížích.
(93)
Komise došla s ohledem na doporučující dopis (viz bod 62) k závěru, že tyto informace nebyly v okamžiku prvního rozhodnutí k dispozici. Znění doporučujícího dopisu bylo doručeno teprve během soudního řízení.
(94)
Podle doporučujícího dopisu ze dne 6. března 2001 bere Biria GmbH vklad tichého společníka na vědomí a zavazuje se, že během jeho trvání bude podnik Bike Systems tak řízen a financován, aby dostál svým závazkům z tohoto vkladu.
(95)
K tomu uvádí Komise následující.
(96)
Pokud jde o finanční sílu mateřské společnosti, Německo se vyjádřilo, že společnost Biria GmbH nevykazovala v roce 2001 žádný významný obrat a byla činná pouze jako distributor pro ostatní členy podnikové skupiny (15). Pokud jde o její finanční výkonnost (16), docílila společnost v roce 1999 po odečtení daní skromného zisku ve výši 205 000 DEM a v roce 2000 čistou ztrátu ve výši 473 000 DEM.
(97)
Kvůli utrpěným ztrátám podniku byl vlastní kapitál v roce 1999 negativní. V roce 2000 byl vlastní kapitál pozitivní, což však nebylo způsobeno výkonem podniku, nýbrž převodem zisku od dceřiné společnosti Sachsen Zweirad (17). Komise došla k závěru, že doporučující dopis nebyl vystaven podnikem stejné skupiny, který by se nacházel v solidní finanční situaci, nýbrž mateřskou společností, která měla ještě horší hospodářské výsledky.
(98)
Z těchto důvodků dochází Komise k závěru, že společnost Biria GmbH - bez ohledu na skutečnost, že by formálně mohla být označena jako podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 - by byla schopna plnit možné nároky z tzv. doporučujícího dopisu týkajícího se vkladu tichého společníka ve výši více než 2 mil. EUR. Jak bylo již uvedeno, je nutné vycházet z toho, že účetní hospodářský výsledek v roce 2000 (před vystavením doporučujícího dopisu) byl skutečně založen pouze na převodu zisku dceřiných společností a ne na výkonnosti podniku a že výše jeho vlastního kapitálu by bez tohoto převodu zisku byla negativní (včetně základního kapitálu a jiných forem kapitálu jako rezervy nebo likvidní prostředky v bilanci). Je proto diskutabilní, jak by společnost Biria GmbH bývala mohla zabránit možné insolvenci společnosti Bike Systems. V důsledku této skutečnosti je Komise toho názoru, že daný doporučující dopis nemá žádnou skutečnou ekonomickou hodnotu, která by mohla kompensovat obtíže společnosti Bike Systems a proto nepředstavuje žádnou ocenitelnou záruku, díky níž by se snížila odměna, kterou by tržní investor požadoval za vklad tichého společníka.
(99)
Komise proto dochází k závěru, že odměna nebyla přiměřená riziku a že vklad tichého společníka neproběhl za tržních podmínek. Tento vklad poskytl společnosti Bike Systems výhodu, kterou by na trhu nezískala.
(100)
Jak podnik Bike Systems, tak společnosti Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH vyrábějí jízdní kola. Jelikož se s tímto výrobkem obchoduje v mezinárodním měřítku, mohou opatření narušovat hospodářskou soutěž a narušit obchod mezi členskými státy.
6.3 Opatření č. 2 a 3: Podpory, které byly údajně v souladu se schválenými režimy podpor
(101)
Ručení ve prospěch společnosti Sachsen Zweirad GmbH na provozní úvěr ve výši 5,6 mil. EUR (opatření 2) a ručení ve prospěch společnosti Biria na provozní úvěr ve výši 24,875 mil. EUR (opatření 3) byla poskytnuta na základě režimu o ručení Svobodného státu Sasko (18). Podle tohoto schváleného režimu podpor jsou přípustná ručení na úvěry vyšší než 5 mil. DEM (2,6 mil. EUR) zdravým podnikům na financování nových investic a ve zvláštních případech na dodatečné financování investic a provozního kapitálu Ve výjimečných případech může být povoleno financování reorganizace a restrukturalizace. Nicméně poskytnutí ručení na restrukturalizaci velkého podniku je třeba oznámit Komisi jednotlivě.
(102)
Podle Německa byly podmínky režimu splněny a ručení jsou tudíž v souladu s režimem. Německo se domnívá, že společnosti Sachsen Zweirad GmbH a Biria v okamžiku udělení ručení nebyly v obtížích. Ručení byla udělena na zajištění půjček na provozní kapitál, což je podle režimu podpor přípustné.
(103)
Komise nesouhlasí se slučitelností ručení s režimem podpor, na jehož základě byly údajně uděleny. Jak bude ještě podrobněji vysvětleno, Komise se oproti názoru Německa domnívá, že se v případě společnosti Sachsen Zweirad GmbH v okamžiku poskytnutí ručení v březnu 2003 jednalo o podnik v obtížích a že rovněž Biria GmbH byla v době poskytnutí ručení v prosinci 2003 podnikem v obtížích. Nicméně poskytnutí ručení na restrukturalizaci podniku v obtížích je třeba oznámit Komisi jednotlivě.
(104)
Podle názoru Německa podnik Sachsen Zweirad GmbH nevykazoval ve smyslu pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 žádné znaky typické pro podnik v obtížích. Komise zdůrazňuje, že znaky typické pro podnik v obtížích uvedené v bodě 6 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 mají pouze nabízet vodítka, kdy je možné podnik považovat za podnik v obtížích, nelze je však považovat za podmínky, které musejí být splněny kumulativně. U společnosti Sachsen Zweirad GmbH v roce 2001 představoval hospodářský výsledek za běžnou činnost ztrátu ve výši 1 274 000 EUR a v roce 2002 ztrátu ve výši 733 000 EUR. Tyto ztráty převzala podle smlouvy o převodu zisku mateřská společnost Biria. Obrat se v roce 2002 ve srovnání s rokem 2001 snížil.
(105)
Podle výroční zprávy 2002 čelil podnik Sachsen Zweirad GmbH problémům s likviditou. Ve výroční zprávě se výslovně uvádí, že situace podniku Sachsen Zweirad GmbH ohledně likvidity byla napjatá kvůli vysokým výdajům na předběžné financování zásob a díky růstu v rámci skupiny. Podle výroční zprávy mohlo být přežití podniku zajištěno pouze tehdy, pokud by banky byly ochotny zachovat nebo restrukturalizovat stávající úvěrové linky.
(106)
Nebezpečí, že by soukromé finanční instituce neprodloužily své úvěry, podle Německa nikdy nehrozilo. To ovšem nemění nic na zjištění, že situace podniku v oblasti likvidity byla napjatá. Podle výroční zprávy měla většina úvěrů dobu zbývající do jejich splatnosti kratší než pět let, což pro financování obchodní činnosti není v žádném případě optimální a pro podnik se tím zvyšují rizika. Krátká splatnost úvěrů mimoto vedla k vysokým úrokovým platbám (ačkoliv se v roce 2002 ve srovnání s rokem 2001 mírně snížily), které dále zatížily likviditu podniku.
(107)
Komise proto dospěla k závěru, že je třeba podnik Sachsen Zweirad GmbH v okamžiku poskytnutí ručení považovat za podnik v obtížích a dané ručení považovat za ručení na restrukturalizaci. Jelikož je třeba poskytnutí takového ručení velkým podnikům oznámit Komisi jednotlivě, nebyly splněny podmínky schváleného režimu podpor, na jehož základě bylo ručení údajně poskytnuto, a proto ručení nespadalo do tohoto režimu podpor.
(108)
Společnost Biria vznikla s účinností od 1. října 2003 sloučením (staré) společnosti Biria AG s dceřinou společností Sachsen Zweirad GmbH.
(109)
Podle Německa je nutné jasně odlišovat společnost Biria od (staré) společnosti Biria AG a podniku Sachsen Zweirad GmbH, neboť sloučením vznikl nový podnik. Proto musí být otázka, zda byl tento podnik v okamžiku poskytnutí ručení dne 9. prosince 2004 v obtížích, posouzena na základě zahajovací rozvahy nově sloučeného podniku. Zahajovací rozvaha prý ukazuje, že společnost Biria GmbH údajně nemůže být považována za podnik v obtížích.
(110)
Komise s touto argumentací nesouhlasí. Nově sloučený podnik Biria GmbH nelze oddělit od bývalých společností Biria AG a Sachsen Zweirad GmbH, neboť vznikl jejich sloučením. Na druhé straně by bylo snadné obejít klasifikaci podniku v obtížích sloučením hospodářských subjektů nebo založením nových podniků. Bývalá Biria AG zaznamenala roku 2002 rovněž ztráty a měla stejně jako podnik Sachsen Zweirad GmbH problémy s likviditou. Biria GmbH převzala všechny dluhy a závazky (staré) společnosti Biria AG a podniku Sachsen Zweirad GmbH. Kromě toho vlastní Biria GmbH stejná aktiva a vykonává stejnou činnost jako (stará) Biria AG a Sachsen Zweirad GmbH. Komise se proto domnívá, že Biria GmbH převzala obtíže (staré) společnosti Biria AG a podniku Sachsen Zweirad GmbH.
(111)
Společnost Sachsen Zweirad GmbH měla podle Německa při sloučení hospodářskou převahu. Společnost Sachsen Zweirad GmbH údajně nebyla v obtížích, a proto nelze automaticky předpokládat, že by nová společnost Biria AG byla v obtížích. Komise se oproti Německu nicméně domnívá, že společnost Sachsen Zweirad GmbH byla v obtížích. Nová společnost Biria AG tedy „zdědila“ nesnáze podniku Sachsen Zweirad GmbH.
(112)
Podle výroční zprávy za rok 2003 pokračovala v roce 2003 restrukturalizace a reorganizace skupiny Biria. Tento proces byl zahájen již v roce 2002 a zahrnoval rovněž reorganizaci financování skupiny. Na základě ručení spolkové země Sasko na půjčku ve výši 24,875 milionu EUR vypracovala skupina Biria novou koncepci střednědobého financování svých činností. Nová koncepce financování předpokládala rovněž značné přizpůsobení úrokových sazeb, a tím snížení vysoké úrokové zátěže.
(113)
Zároveň bylo reorganizováno sdružení bank: tři banky byly ochotné vzdát se pohledávek ve výši 8 567 000 EUR, což zřejmě představovalo výrazně více než 50 % jejich pohledávek, pokud za to budou okamžitě vyrovnány zbývající pohledávky. Proto půjčka, která je kryta 80 % ručením opatření 3, sestává z 8 mil. EUR na půjčku na provozní kapitál, ze 7,45 milionu EUR jako kontokorentního rámce a z obnosu ve výši 9,425 milionu EUR na financování sezónních potřeb.
(114)
Společnost Biria tedy měla v okamžiku poskytnutí ručení značné problémy s likviditou, a proto byla podnikem v obtížích. Toto hodnocení dokazuje skutečnost, že tři banky odstoupily od financování činností společnosti Biria a dokonce byly ochotné vzdát se velké části svých pohledávek, pokud budou zbývající pohledávky bezodkladně splaceny. Toto opatření ukazuje, že banky vážně pochybovaly o tom, že Biria bude schopná splatit své dluhy a že je možné ji považovat za rentabilní podnik.
(115)
Německo namítá, že banky odstoupily od financování pouze z důvodu změny orientace své obchodní strategie. Komise zjistila, že se banky vzdaly přibližně 50 % svých nesplacených pohledávek. Toto je i v případě odstoupení bank z důvodu změny obchodní strategie znakem toho, že úvěrové instituce považovaly splacení celé půjčky za velmi nepravděpodobné.
(116)
Komise proto dospěla k závěru, že podnik Biria je třeba v okamžiku poskytnutí ručení považovat za podnik v obtížích a dané ručení považovat za ručení na restrukturalizaci. Jelikož je třeba poskytnutí takového ručení velkým podnikům oznámit Komisi jednotlivě a Biria byla v okamžiku rozhodnutí o schválení velkým podnikem, nebyly splněny podmínky schváleného režimu podpor, na jehož základě bylo ručení údajně poskytnuto, a proto ručení nespadalo do tohoto režimu podpor.
(117)
Ručení označená jako opatření 2 a 3 poskytla spolková země Sasko, pocházejí tedy ze státních prostředků a je tudíž třeba je přičíst státu.
(118)
Dále musí opatření oprávněnému zajistit výhodu. Komise je toho názoru, že obě uvedená ručení zajistila společnostem Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH (nyní Biria AG) neoprávněnou výhodu.
(119)
Z důvodů uvedených v bodech 2.2 a 3.2 sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (19) (dále jen „sdělení o zárukách“) plyne pro dlužníka výhoda, když za záruku nemusí platit tržní cenu. V určitých případech by dlužník jakožto podnik ve finančních obtížích nenašel žádnou finanční instituci, který by byl ochoten mu poskytnou úvěr bez státní záruky.
(120)
V daném případě byly poskytnuty záruky za úvěr pro podnik v obtížích, přičemž pro ručitele (stát) nebyla sjednána tržní odměna.
(121)
V bodě 3.2 sdělení o zárukách uvádí Komise následující čtyři podmínky, které musejí být kumulativně splněny, aby se vyloučila existence státní podpory ve formě záruky:
1.
dlužník nemá finanční potíže;
2.
rozsah poskytnuté záruky lze náležitě změřit;
3.
záruka nepokrývá více než 80 % nesplacené půjčky;
4.
za záruku se platí běžná tržní cena.
(122)
Za použití těchto podmínek na daný případ došla Komise k závěru, že se v případě společností Sachsen Zweirad GmbH a Biria v okamžiku poskytnutí ručení jednalo o podniky v obtížích.
(123)
Za ručení nebyla placena žádná odměna, přičemž byla poskytnuta za úvěr pro podnik v obtížích. Již sama skutečnost, že za ručení nebyla placena žádná tržní cena nasvědčuje tomu, že společnostem Sachsen Zweirad GmbH resp. Biria byla těmito opatřeními poskytnuta výhoda. Ručení, za která se neplatí tržní prémie, se v komerčním bankovnictví nevyskytují. To platí tím spíše, pokud se jedná o ručení pro podniky v obtížích, které svoje úvěry případně nebudou moci splatit.
(124)
Z logiky sdělení o zárukách proto plyne, že se u tohoto ručení jedná o státní podporu.
(125)
Komise proto došla k závěru, že ručení zajistila společnostem Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH (nyní Biria AG) výhodu, neboť ani jedna společnost by na trhu tato ručení za stejných podmínek nezískala.
(126)
Ze stejných důvodu, které jsou uvedeny v bodě 100, jsou opatření 2 a 3 způsobilá narušit hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod.
6.4 Závěr o existenci podpory
(127)
Komise proto dospěla k závěru, že vklad tichého společníka a obě ručení představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a že obě ručení nebyla poskytnuta v souladu se schváleným režimem podpor. Opatření 1, 2 a 3 tedy představují novou podporu, a musí proto být odpovídajícím způsobem hodnocena.
6.5 Výpočet prvku podpory
(128)
Podle bodu 4.1 sdělení o zárukách se vychází z toho, že individuální záruka nebo systém záruk obsahuje státní podporu, pokud není v souladu s principem investora v tržním hospodářství. Prvek státní podpory je pak třeba kvantifikovat, aby se mohlo ověřit, zda podpora splňuje podmínky zvláštní výjimky pro státní podporu. Komise proto musí nejprve prvek státní podpory kvantifikovat, než může posoudit její slučitelnost.
(129)
Ve sdělení o zárukách Komise stanovila všeobecné zásady pro výpočet prvku státní podpory.
(130)
Podle názoru Komise může státní záruka v zásadě představovat státní podporu až do celkové výše úvěru, který je zaručen, pokud by oprávněný sám nebyl schopen získat přístup k finančním trhům (viz body 2.2 a 4.1 písm. a) sdělení o zárukách).
(131)
Pravidla pro výpočet prvku státní podpory jsou stanovena v bodech 4.1 (Obecně), 4.2 (Prvek podpory v individuálních zárukách) a 4.4 (Prvek podpory v systémech záruk) sdělení o zárukách. Komise dále používá tyto pravidla na daný případ.
(132)
Podle bodu 4.2 sdělení o zárukách, je třeba, pokud není možno pro srovnání použít tržní odměnu, porovnat celkové tržní finanční náklady půjčky s ručením a bez ručení (tj. úroková sazba pro podobnou půjčku bez záruky musí být srovnávána s úrokovou sazbou plus odměnou za záruku za půjčku se státní zárukou).
(133)
V mnoha případech není takováto tržní úroková sazba k dispozici. Komise proto ve svých sděleních vypracovala metodu ke stanovení referenčních a diskontních sazeb, která může být použita jako náhradní veličina za tržní úrokovou sazbu, a to z důvodů uvedených v bodě 4.2 sdělení o zárukách.
(134)
Podle oznámení o referenčních úrokových sazbách z roku 1997 stanoví Komise referenční úrokové sazby, které by měly odrážet průměrnou výši tržních úrokových sazeb pro běžným způsobem zajištěné středně- a dlouhodobé půjčky. V oznámení o referenčních úrokových sazbách z roku 1997 se dále upozorňuje na to, že referenční úroková sazba je minimální sazbou, kterou je možné zvýšit ve zvláštních rizikových situacích (například podnik v obtížích nebo není-li poskytnuta záruka obvykle požadovaná bankami). V takových případech může přirážka činit 400 a více bazických bodů. V oznámení o referenčních úrokových sazbách z roku 1997 se nevysvětluje, jestli je možné sčítat rizikové prémie zohledňující různá rizika. Kumulace není vyloučená, avšak Komise musí ve svém rozhodnutí odůvodnit metodu použitou pro kumulaci různých prémií za riziko a vycházet při tom z analýzy metod používaných na finančních trzích (20).
(135)
V roce 2004 vypracovala společnost Deloitte&Touche Wirtschaftsprüfungsgesellschaft GmbH studii (dále jen „studie“) pro generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise. V této studii (21) byly na základě empirických průzkumů vykazovány mj. prémie za riziko, které byly používány na trhu pro podniky v různých rizikových kategoriích a u transakcí s různými zajištěními. Ze studie jednoznačně plyne, že kombinace různých rizikových aspektů (úvěruschopnost dlužníka, zajištění) se odráží v různých přirážkách k bazické úrokové sazbě.
(136)
Na základě této studie Komise dále zpřesnila svoji metodu výpočtu prvku podpory u úvěrů ve Sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (22) (dále jen „Sdělení o referenčních sazbách 2008“). Sdělení o referenčních sazbách 2008 přebírá přístup použitý ve studii: k bazické úrokové sazbě se podle úvěruschopnosti podniku a nabízených zajištění použijí přirážky.
(137)
Komise dále zastává názor, že stanovování prvku státní podpory v posuzovaných opatřeních je spojeno s konceptem státní podpory. Podle judikatury Soudního dvora je nesporné, že otázku, zda se jedná u podpory o státní podporu ve smyslu smlouvy, je nutné posuzovat na základě objektivních skutečností, které je třeba posuzovat k okamžiku přijetí rozhodnutí Komise (23).
(138)
Komise je dále toho názoru, že sdělení o referenčních sazbách 2008 je přiměřeným východiskem pro výpočet prvku podpory; a proto bude dále posuzovat prvek podpory dotčených opatření na základě tohoto sdělení.
(139)
Komise se domnívá, že prvek podpory vkladu tichého společníka vyplývá z rozdílu mezi odměnou, kterou by podnik Bike Systems musel za vklad tichého společníka zaplatit za tržních podmínek, a skutečně vyplacenou odměnou. Prvek podpory může činit až 100 % vkladu tichého společníka, neboť se podnik Bike Systems nacházel v okamžiku poskytnutí vkladu v obtížích a riziko spojené s tímto vkladem bylo příliš vysoké, tento vklad by tudíž tržně jednajícím investorem nebyl možná vůbec proveden (24).
(140)
Podle názoru Komise vklad tichého společníka není půjčka, lze jej však srovnávat s půjčkou s vysokým rizikem, neboť je v případě insolvence podřízena všem ostatním pohledávkám včetně podřízených půjček.
(141)
Jak bylo vysvětleno v bodě 92, musí být situace podniku Bike Systems, který právě odvrátil insolvenční řízení, podle názoru Komise považována za nejistou. Jeho budoucí vývoj byl nejistý, neboť došlo pouze k omezené restrukturalizaci. Jak již bylo řečeno v bodě 92, je třeba podnik považovat za podnik v obtížích. Navíc nebyla předložena žádná zajištění, což zvyšuje riziko neplacení. Proto je Komise názoru, že záruku je třeba klasifikovat jako transakci s „nízkým“ zajištěním ve smyslu sdělení o referenčních sazbách 2008. Kromě chybějících zajištění je vklad tichého společníka v případě insolvence podřízen všem ostatním půjčkám, což riziko nezaplacení dále zvyšuje. Podle názoru Komise musí být posledně uvedená okolnost hodnocena jako dodatečný rizikový faktor ke skutečnosti, že chybí dostatečné zajištění, neboť nízké zajištění zvyšuje riziko, že nárok věřitele nebude moci být v případě insolvence dlužníka v rámci zpeněžení zajištění přímo uspokojen, zatímco podřízenost nároku znamená, že věřitel může v případě insolvence dlužníka uspokojit svoje nároky až po ostatních věřitelích a proto pravděpodobně nic nezíská.
(142)
Podle názoru Komise musí být společnost Bike Systems, která se v okamžiku poskytnutí opatření nacházela v obtížích, zařazena do ratingové kategorie „špatný“. Ve sdělení o referenčních sazbách 2008 se stanoví, že pro podnik této ratingové kategorie s nízkým zajištěním by musela být zapotřebí přirážka až 1 000 bazických bodů, aby byla vyloučena existence podpory. Podle názoru Komise je s ohledem na chybějící zajištění, jakož i nízkého pořadí vkladu tichého společníka přirážka 1 000 bazických bodů odůvodněna.
(143)
Tudíž prvek podpory vkladu tichého společníka plyne z rozdílu mezi referenční úrokovou sazbou plus 1 000 bazických bodů a odměnou, která se za tento vklad měla platit.
(144)
Podle názoru Komise může být dále při výpočtu prvku podpory variabilní část odměny ve výši 3,5 % zohledněna jen částečně, neboť závisela na zisku. Situace podniku však byla špatná a vyhlídky na zisk nejisté. Komise se proto domnívá, že by variabilní část odměny měla být zohledněna pouze z poloviny, tj. ve výši 1,75 %. Při výpočtu prvku podpory by tak skutečnou odměnou měla být pevná sazba ve výši 8,75 %, ke které se přičte polovina variabilní části odměny ve výši 3,5 %, což odpovídá celkové odměně ve výši 10,5 %. Prvek podpory proto odpovídá rozdílu mezi referenční sazbou s navýšením o 1 000 bazických bodů a skutečnou odměnou ve výši 10,5 %.
(145)
Díky ručením uvedeným v opatření 2 a 3 získaly podniky Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH pro své půjčky lepší finanční podmínky, než je jinak na finančních trzích obvyklé. Prvek podpory ručení uvedeného v opatření 2 a ručení uvedeného v opatření 3 odpovídá rozdílu mezi úrokem, který by společnosti Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH musely zaplatit z půjčky za tržních podmínek (tj. bez ručení), a úrokem, s jakým byla půjčka s ručením skutečně poskytnuta. Tento rozdíl by mohl odpovídat prémii, kterou by za tato ručení požadoval tržně jednající ručitel. Jelikož byly společnosti Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH v době, kdy byla poskytnuta ručení a odpovídající půjčky, v obtížích, může prvek podpory činit dokonce až 100 % daných ručení, neboť žádný investor by tyto půjčky bez ručení neposkytl (25).
(146)
S půjčkou a ručením pro podnik Sachsen Zweirad GmbH bylo spojeno další riziko, neboť nabídnuté zajištění bylo podle názoru Komise velmi nízké. Ručení za půjčku pro podnik Sachsen Zweirad GmbH bylo zajištěno pouze společným a nerozdílným ručením podniků ve skupině. Ekonomická hodnota takového vlastního ručení dlužníka je velmi nízká. Proto je Komise názoru, že ručení je třeba hodnotit jako transakci s „nízkým“ zajištěním ve smyslu sdělení o referenčních sazbách 2008.
(147)
V případě půjčky a ručení pro podnik Biria GmbH mělo poskytnuté zajištění vyšší ekonomickou hodnotu než poskytnutá zajištění u ručení pro podnik Sachsen Zweirad GmbH. Přesto byla tato zajištění stále ještě nižší než zajištění obvykle požadovaná. Ručení pro společnost Biria GmbH je zajištěna hypotékou, která je první v pořadí, na majetek podniku Bike Systems ve výši 15 milionů EUR. Hypotéka je však podřízená jiné půjčce o velikosti 2 mil. EUR. Tato hypotéka, která byla první v pořadí, pokrývala tudíž pouze více než 50 % celkové půjčky. Nelze však usuzovat, jak vysoká by byla řádná likvidační hodnota hypotéky. Další zajištění - hypotéky, postoupení pohledávek, převod zboží, které je ve vlastnictví podniků skupiny a společné a nerozdílné ručení vlastníka společnosti Biria GmbH - měly jen nízkou ekonomickou hodnotu. I přes poskytnutá zajištění je proto Komise názoru, že ručení je třeba hodnotit jako transakci s „nízkým“ zajištěním ve smyslu sdělení o referenčních sazbách 2008.
(148)
Jak je uvedeno výše, byly společnosti Biria GmbH a Sachsen Zweirad GmbH v okamžiku poskytnutí ručení v obtížích, takže spadají do kategorie „špatného“ úvěrového ratingu. Podle sdělení o referenčních sazbách 2008 může příslušná přirážka činit v případě nízkého zajištění až 1 000 bazických bodů, pokud má být vyloučena existence státní podpory. Podle názoru Komise je v případě společnosti Sachsen Zweirad GmbH s ohledem na nízké zajištění odůvodněna přirážka o výši 800 bazických bodů. Společnost Biria GmbH nabídla nepatrně lepší zajištění. Proto je odůvodněna přirážka o 700 bazických bodů. Nižší přirážka u obou podniků ve srovnání s vkladem tichého společníka je odůvodněna nižším pořadím tohoto vkladu.
(149)
Prvek podpory u ručení za podnik Sachsen Zweirad GmbH (opatření 2) vyplývá z rozdílu mezi referenční úrokovou sazbou plus 800 bazických bodů a celkovými náklady na financování (úroková sazba půjčky plus případné prémie za ručení), za nichž byla poskytnuta zajištěná půjčka.
(150)
Prvek podpory u ručení za Biria GmbH (opatření 3) plyne obdobně z rozdílu mezi referenční úrokovou sazbou plus 700 bazických bodů a celkovými náklady na financování (úroková sazba půjčky plus případné prémie za ručení), za nichž byla poskytnuta zajištěná půjčka.
6.6 Výjimky podle čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU
(151)
V čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU jsou stanoveny výjimky z obecného zákazu státních podpor v odst. 1 uvedeného článku.
(152)
Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 2 SFEU nejsou v tomto případě použitelné, neboť nejsou poskytovány ani podpory sociální povahy ani jednotlivým spotřebitelům; nejsou též určeny k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi ani nejsou poskytovány hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených rozdělením Německa.
(153)
Rovněž není možné použít ustanovení o výjimkách podle čl. 107 odst. 3 písm. b) a d) SFEU. Týkají se podpory významných projektů společného evropského zájmu, jakož i podpory určené na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví.
(154)
Zbývají tudíž ustanovení o výjimkách podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) SFEU a pokyny Společenství na nich založené.
(155)
Nejprve Komise zjistila, že společnost Bike System má sídlo v oblasti, která je podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU způsobilá pro regionální podporu. Německo i přes pochyby vyjádřené Komisí při zahájení formálního vyšetřovacího řízení nepředalo žádné informace, že by byly splněny podmínky pro poskytnutí regionální podpory stanovené v Pokynech k vnitrostátní regionální podpoře (26).
(156)
Další ustanovení o výjimkách jsou obsaženy v pokynech Společenství. Jelikož byla podpora poskytnuta v březnu 2001, jsou použitelné pokyny pro záchranu a restrukturalizaci 1999. Komise nemá žádné informace o tom, že podpora může být na základě těchto pokynů považována za slučitelnou se SFEU. Poskytnutí podpory na restrukturalizaci závisí podle pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 na vypracování realistického plánu restrukturalizace, přičemž je třeba se vyhnout neúměrnému narušení hospodářské soutěže a omezit podporu na minimum. Německo navzdory pochybnostem, které Komise vyjádřila při zahájení řízení, nepředložilo žádné informace, podle kterých by tyto podmínky byly splněny. Komise proto dospěla k závěru, že podmínky pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 nejsou splněny.
(157)
Komise se domnívá, že pro toto opatření nelze použít žádné další pokyny a nařízení, které platí pro mj. podpory v oblasti výzkumu a vývoje, životního prostředí, malých a středních podniků, zaměstnanosti a vzdělávání nebo rizikového kapitálu. Jelikož opatření neodpovídá žádnému cíli společného zájmu, představuje podpora provozní podporu, která není slučitelná se SFEU.
(158)
Komise zjistila, že společnosti Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH sídlí v oblasti podporované podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Výjimky uvedené v tomto písmenu a ustanovení o regionálních podporách podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU nelze použít, neboť podniky Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH byly v obtížích a cílem podpor nebyl hospodářský rozvoj určité oblasti.
(159)
Komise došla k závěru, že by mohly být použitelné pouze pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích. Jelikož byla podpora poskytnuta v březnu 2003 a prosinci 2003, jsou použitelné pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999.
(160)
Poskytnutí podpory je závislé na provádění restrukturalizačního plánu, jehož doba trvání musí být co nejomezenější a který během přiměřené doby na základě realistických předpokladů ohledně budoucích provozních podmínek obnoví dlouhodobou rentabilitu podniku. Německo navzdory pochybnostem, které Komise vyjádřila při zahájení řízení, nepředložilo žádné informace, podle nichž by byla tato ručení poskytnuta na základě realistického plánu restrukturalizace, který by obnovil rentabilitu skupiny.
(161)
Dále musejí být přijata opatření, která by co možná nejvíce zmírnila nepříznivé dopady podpory na konkurenty. To většinou znamená omezení přítomnosti podniků na příslušném trhu nebo trzích po ukončení období restrukturalizace. Komise nemá k dispozici žádné údaje k relevantnímu trhu a podílu skupiny Biria na tomto relevantním trhu. Dále nemá žádné informace o případných vyrovnávacích opatřeních, která by omezovala přítomnost podniku na trhu. Naopak se zdá, že skupina Biria převzetím podniků Checker Pig a Bike Systems v roce 2001 expandovala.
(162)
Výše podpory musí být podle pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 omezená na minimum nezbytné na restrukturalizaci při zohlednění dostupných finančních prostředků podniku a jeho společníků. Příjemce podpory dále musí z vlastních zdrojů nebo z vnějších zdrojů získaných za tržních podmínek významným dílem přispět k plánu restrukturalizace. Jelikož podpora nebyla poskytnuta na základě plánu restrukturalizace, nemá Komise k dispozici žádné informace o výši příspěvku příjemce podpory a o tom, zda byla podpora omezena na minimum.
(163)
Podle pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 smí být podpory na restrukturalizaci poskytnuty pouze jednou. Pokud dotyčný podnik obdržel již v minulosti podporu na restrukturalizaci a období restrukturalizace bylo ukončeno před méně než deseti lety, povoluje Komise obvykle další podporu na restrukturalizaci pouze za mimořádných a nepředvídatelných okolností.
(164)
Společnost Sachsen Zweirad GmbH obdržela na základě schváleného režimu podpor v dubnu 1996 a v březnu 1998 podporu na restrukturalizaci ve formě veřejné majetkové účasti v celkové výši 1 278 200 EUR. Jelikož od ukončení období restrukturalizace společnosti Sachsen Zweirad GmbH uplynulo méně než deset let a Komisi nejsou známy žádné mimořádné a nepředvídatelné okolnosti, nebyla při poskytnutí obou ručení dodržena zásada „jednou a dost“.
(165)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky pokynů pro záchranu a restrukturalizaci 1999 nejsou splněny.
(166)
Komise se dále domnívá, že pro opatření 2 a 3 nelze použít žádné další pokyny a nařízení Společenství, které platí pro podpory např. v oblasti výzkumu a vývoje, životního prostředí, malých a středních podniků, zaměstnanosti a vzdělávání nebo rizikového kapitálu. Jelikož opatření neodpovídají žádnému cíli společného zájmu, představují podpory provozní podpory, které nejsou slučitelné se SFEU.
VII. ZÁVĚR
(167)
Komise proto dospěla k závěru, že vklad banky gbb v podniku Bike Systems ve výši 1 070 732 EUR, 80 % ručení za půjčku pro podnik Sachsen Zweirad GmbH ve výši 5,6 milionu EUR a 80 % ručení za půjčku pro podnik Biria GmbH (později Biria AG) ve výši 24 875 000 EUR představují státní podpory, a tudíž nesplňují podmínky slučitelnosti s vnitřním trhem.
(168)
Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 má Komise v zásadě povinnost nařídit, aby příjemce podpory takovou podporu neslučitelnou s vnitřním trhem navrátil,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora Německa ve prospěch podniků Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (nyní MB System), Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH (později Biria AG a nyní MB Immobilien) není slučitelná s vnitřním trhem. Podpora zahrnovala následující opatření:
a)
opatření 1: vklad tichého společníka ve výši 2 070 732 EUR poskytnutý společnosti Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (nyní MB System). Prvek podpory odpovídá rozdílu mezi referenční sazbou navýšenou o 1 000 bazických bodů a odměnou za vklad tichého společníka (pevná sazba plus 50 % variabilní části odměny);
b)
opatření 2: ručení ve výši 4 480 000 EUR ve prospěch společnosti Sachsen Zweirad GmbH (později Biria AG, nyní MB Immobilien). Prvek podpory odpovídá rozdílu mezi referenční sazbou s navýšením o 800 bazických bodů a celkovými náklady na financování (úrok za půjčku plus případné prémie za ručení), s jakým byla zaručená půjčka poskytnuta;
c)
opatření 3: ručení ve výši 19 900 000 EUR ve prospěch společnosti Biria GmbH (později Biria AG, nyní MB Immobilien). Prvek podpory odpovídá rozdílu mezi referenční sazbou s navýšením o 700 bazických bodů a celkovými náklady na financování (úrok za půjčku plus případné prémie za ručení), s jakým byla zaručená půjčka poskytnuta.
Článek 2
1. Německo vyžádá podporu uvedenou v článku 1 od příjemce zpět.
2. Navrácení podpor bude neprodleně vyžádáno postupem daným vnitrostátními procesními předpisy, za podmínky, že tento postup umožní okamžitý a skutečný výkon rozhodnutí.
3. Částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky za období ode dne, kdy byly dány příjemci k dispozici, do dne skutečného navrácení.
4. Výše úroků bude vypočtena jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (27).
5. Německo s účinkem ode dne zveřejnění tohoto rozhodnutí zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Podpora uvedená v článku 1 bude neprodleně a skutečně žádána zpět.
2. Německo zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno během čtyř měsíců ode dne jeho zveřejnění.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od zveřejnění tohoto rozhodnutí předá Německo Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistina a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady z nichž vyplývá, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Německo bude Komisi informovat o opatřeních k provedení tohoto rozhodnutí, a to až do dokončení navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise předloží Německo neprodleně informace o opatřeních, která byla přijata nebo která jsou zamýšlena, za účelem provedení tohoto rozhodnutí. Německo poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 14. prosince 2010.
DECIZIA COMISIEI
din 14 decembrie 2010
privind ajutorul de stat acordat de Germania grupului Biria [C 38/05 (ex NN 52/04)]
[notificată cu numărul C(2010) 8289]
(Numai textul în limba germană este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2011/471/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf (1),
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate mai sus (2) și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
I. PROCEDURĂ
1.1. Procedură înaintea Comisiei
(1)
La 23 ianuarie și 20 august 2002, Comisia a primit o plângere privind ajutorul de stat acordat grupului Biria sub forma unei garanții publice.
(2)
A urmat un schimb de corespondență între Comisie și Germania; prin scrisoarea din 24 ianuarie 2003, a cărei primire a fost înregistrată la 28 ianuarie 2003, Germania a informat Comisia că planul de acordare a garanției, care era condiționat de aprobarea Comisiei, a fost retras. Reclamantul a fost informat cu privire la acest aspect prin scrisoarea din 17 februarie 2003.
(3)
Prin scrisoarea din 1 iulie 2003, a cărei primire a fost înregistrată la 9 iulie 2003, și prin cea din 8 august 2003, a cărei primire a fost înregistrată la 5 septembrie 2003, reclamantul a prezentat informații suplimentare privind o altă garanție publică pentru grupul Biria și privind participații publice în societăți din cadrul grupului.
(4)
Comisia a solicitat informații prin scrisoarea din 9 septembrie 2003, la care Germania a răspuns prin scrisoarea din 14 octombrie 2003, a cărei primire a fost înregistrată la 16 octombrie 2003. La 9 decembrie 2003, Comisia a solicitat informații suplimentare, pe care Germania le-a prezentat prin scrisoarea din 19 martie 2004, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi.
(5)
Comisia avea rezerve cu privire la conformitatea ajutorului acordat grupului Biria cu schemele pe baza cărora se pretinde că a fost acordat și, la data de 18 octombrie 2004, a emis un ordin de furnizare a informațiilor. Ca răspuns la ordinul de furnizare a informațiilor, Germania a prezentat informații suplimentare prin scrisoarea din 31 ianuarie 2005, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi.
(6)
La 20 octombrie 2005, Comisia a inițiat procedura oficială de investigare cu privire la trei pretinse măsuri de ajutor de stat. În aceeași decizie, Comisia și-a exprimat opinia potrivit căreia mai multe alte măsuri de ajutor, care se pretindea că au fost acordate ilegal, fie nu constituiau ajutor de stat, fie au fost acordate în conformitate cu schemele de ajutor aprobate. Decizia Comisiei de inițiere a procedurii de investigare a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la pretinsele măsuri de ajutor. Au fost înaintate observații din partea unei terțe părți care a dorit să rămână anonimă, prin scrisoarea din 27 ianuarie 2006, a cărei primire a fost înregistrată la 30 ianuarie 2006. De asemenea, au înaintat observații Prophete GmbH & Co. KG, Rheda-Wiedenbrück și Pantherwerke AG, Löhne, prin scrisoarea din 6 februarie 2006, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi, și VaterlandWerke GmbH & Co. KG, Neuenrade, prin două scrisori, prima din 6 februarie 2006, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi, și a doua din 27 februarie 2006, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi.
(7)
Observațiile au fost transmise Germaniei prin scrisorile din 6 februarie și 2 martie 2006. Germania a răspuns acestor observații prin scrisoarea din 5 aprilie 2006, a cărei primire a fost înregistrată la 7 aprilie 2006, și, respectiv, cea din 12 mai 2006, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi.
(8)
Răspunsul Germaniei la inițierea procedurii oficiale de investigare a fost prezentat prin scrisoarea din 23 ianuarie 2006, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi.
(9)
Comisia a solicitat la 6 februarie 2006 informații suplimentare pe care Germania le-a prezentat prin scrisoarea din 5 aprilie 2006, a cărei primire a fost înregistrată la 7 aprilie 2006. Comisia a trimis o altă solicitare de informații la 19 iulie 2006, la care Germania a răspuns prin scrisoarea din 25 septembrie 2006, a cărei primire a fost înregistrată la 26 septembrie 2006.
(10)
La 24 ianuarie 2007 Comisia a adoptat o decizie (4) în temeiul articolului 7 alineatul (5) și al articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (5).
1.2. Procedură înaintea Tribunalului
(11)
La 5 aprilie 2007, landul Saxonia a făcut recurs împotriva deciziei Comisiei privind măsurile 2 și 3 (cauza T-102/07). La 16 aprilie 2007, o altă acțiune a fost introdusă de MB Immobilien Verwaltungs GmbH și de MB System GmbH & Co. KG, succesori legali ai beneficiarilor ajutorului vizat de decizie (cauza T-120/07). Această a doua acțiune a vizat toate cele trei măsuri care au făcut obiectul deciziei. La 24 noiembrie 2008, președintele Tribunalului a decis să conexeze cele două cauze.
(12)
Prin hotărârea din 3 martie 2010, Tribunalul a anulat decizia Comisiei din 24 ianuarie 2007.
(13)
Pledoariile părților s-au suprapus într-o mare măsură. Principalele argumente prezentate de acestea au fost următoarele: în primul rând, Comisia a concluzionat în mod eronat că măsurile 2 și 3 nu intrau sub incidența schemei de ajutoare germane aprobate. În al doilea rând, Comisia a evaluat în mod eronat măsura în care beneficiarii trebuiau considerați ca fiind întreprinderi aflate în dificultate. În al treilea rând, decizia nu a oferit o motivare corespunzătoare pentru evaluarea efectuată în ceea ce privește cuantumul ajutorului în cauză.
(14)
Decizia Tribunalului a confirmat concluzia potrivit căreia măsurile 2 și 3 nu intrau sub incidența schemei de ajutoare aprobate. De asemenea, Tribunalul a confirmat constatarea Comisiei potrivit căreia beneficiarii sunt „întreprinderi aflate în dificultate”, în conformitate cu definiția din Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (1999, denumite în continuare „Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999”) (6). Tribunalul a anulat decizia doar din cauză că aceasta nu oferea o motivație corespunzătoare în ceea ce privește primele de risc pe care le-a utilizat pentru a stabili componenta de ajutor. În special, Tribunalul a precizat că, pentru a stabili componenta de ajutor din cadrul unui credit acordat unei întreprinderi aflate în dificultate, simpla trimitere la Comunicarea Comisiei privind metoda de stabilire a ratelor de referință și de actualizare (din 1997, denumită în continuare „Comunicarea privind ratele de referință din 1997”) (7) nu a reprezentat o motivație suficientă pentru aplicarea diferitelor prime de risc.
(15)
Prin urmare, în conformitate cu articolul 266 primul paragraf din TFUE, prezenta decizie pune în aplicare hotărârea Tribunalului și explică în detaliu metoda utilizată de Comisie pentru a calcula componenta de ajutor din cadrul măsurilor în cauză. Decizia nu modifică niciun element al evaluării în temeiul legislației privind ajutoarele de stat, pe care Comisia a efectuat-o în decizia sa din 24 ianuarie 2007, în special cu privire la aspectele deja luate în considerare de Tribunal.
1.3. Procedură ulterioară hotărârii
(16)
După pronunțarea hotărârii, prin scrisoarea din 7 iunie 2010, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi, beneficiarii au prezentat observații suplimentare. Aceste observații au fost transmise Germaniei la 16 iunie 2010. Prin scrisoarea din 12 iulie 2010, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi, Germania a prezentat Comisiei un răspuns la observațiile beneficiarilor.
(17)
La 19 august 2010, Comisia a trimis Germaniei o solicitare de informații, la care Germania a răspuns prin scrisoarea din data de 14 septembrie 2010, a cărei primire a fost înregistrată în aceeași zi.
II. DESCRIERE
2.1. Beneficiarul
(18)
Până la data de 7 noiembrie 2005, grupul Biria a produs și a comercializat biciclete. În aceea perioadă, societatea-mamă a grupului se numea Biria AG și avea sediul în Neukirch, Saxonia, o regiune asistată în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE (8).
(19)
În 2003, grupul a avut o cifră de afaceri de 93,2 milioane EUR (față de 83,8 milioane EUR în 2002) și a înregistrat un profit de 3,7 milioane EUR (față de pierderile de 5,8 milioane EUR din 2002). Grupul număra 415 angajați în 2003 (490 în 2002) și din acest motiv se clasifică drept o întreprindere mare.
(20)
Societatea-mamă a fost înființată în 2003, în urma fuziunii dintre fosta Biria AG și una dintre filialele sale, Sachsen Zweirad GmbH. Numele societății care a preluat patrimoniul s-a modificat din Sachsen Zweirad GmbH în Biria GmbH. În aprilie 2005, Biria GmbH s-a transformat într-o nouă Biria AG. În 2003, Biria GmbH a avut o cifră de afaceri anuală de 55,7 milioane EUR și a înregistrat un profit de 3,6 milioane EUR. Proprietarul unic al Biria AG era domnul Mehdi Biria. Societatea-mamă este denumită în continuare „Biria”.
(21)
Pe lângă societatea-mamă, cele mai importante societăți din grup erau Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG („Bike Systems”) - pe care Biria o deținea prin filiala sa Bike Systems Betriebs- und Beteiligungsgesellschaft mbH („BSBG”) - și Checker Pig GmbH.
(22)
Bike Systems avea sediul în Nordhausen, Turingia, o regiune asistată în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE. În 2003, aceasta a avut o cifră de afaceri de 6,1 milioane EUR și a înregistrat pierderi de 0,6 milioane EUR, având 157 de angajați. Bike Systems producea biciclete exclusiv pentru societatea-mamă BSBG, în temeiul unui contract de producție denumit „Lohnherstellungsvertrag”. BSBG era responsabilă de distribuția bicicletelor.
(23)
Checker Pig GmbH avea sediul în Dresda, Saxonia, o regiune asistată în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE. În 2003, Checker Pig a avut o cifră de afaceri de 6,9 milioane EUR și a înregistrat pierderi de 0,4 milioane EUR, având 43 de angajați.
(24)
La 7 noiembrie 2005, Biria a vândut majoritatea activelor sale către două societăți din grupul Lone Star, un fond de capital privat. Bunurile imobiliare au rămas în proprietatea Biria, care le-a închiriat grupului Lone Star. Activele s-au vândut la prețul de 11,5 milioane EUR. Un expert extern a stabilit prețul de piață al activelor la 10,7 milioane EUR.
(25)
În conformitate cu informațiile prezentate de Germania, vânzarea s-a desfășurat printr-o licitație deschisă, transparentă și necondiționată. Licitația s-a publicat pe internet și a apărut în mai multe publicații tipărite. Pentru implicarea unui nou investitor, au existat mai multe opțiuni: un acord de cesiune de active, o achiziție de active „în bloc” sau un acord de cesiune de acțiuni. În cele din urmă, grupul Lone Star a preluat activele prin intermediul unui acord de cesiune de active.
(26)
Conform Germaniei, eforturile de a vinde societatea au fost demarate înainte de 20 octombrie 2005, dată la care Comisia a luat decizia de a iniția procedura oficială de investigare. Primele oferte trebuiau să fie prezentate până la 4 octombrie 2005.
(27)
La ora actuală, succesorul legal al noii Biria AG este MB Immobilien Verwaltungs GmbH (denumită în continuare „MB Immobilien”); succesorul legal al Bike Systems este MB System GmbH & Co. KG (denumită în continuare „MB System”). Din iulie 2008, MB Immobilien se află în procedură de lichidare.
(28)
În prezenta decizie, societățile, cu excepția societății-mamă Biria, sunt menționate cu numele pe care le aveau în momentul luării măsurilor în cauză.
2.2. Măsuri financiare
(29)
Măsura 1: în martie 2001, gbb Beteiligungs AG (denumită în continuare „gbb”) a oferit Bike Systems o participație pasivă („stille Einlage”) în valoare de 2 070 732 EUR, valabilă până la finele anului 2010. Gbb era o filială deținută în totalitate de DtA-Beteiligungs-Holding AG, care era, la rândul său, o filială deținută în totalitate de Deutsche Ausgleichsbank, o bancă de dezvoltare a guvernului federal, înființată pe cale legislativă, sub forma unei societăți publice.
(30)
Gbb exista deja în perioada fostei Republici Democrate Germane, când funcționa ca bancă de stat pentru agricultură. În 1990, în temeiul Tratatului de unificare, aceasta a devenit Berliner Genossenschaftsbank, o societate publică sub supravegherea Ministerului Federal al Finanțelor. În 1991, și-a schimbat denumirea în gbb Beteiligungsholding, iar în 1997 s-a transformat într-o societate pe acțiuni (AG). În acel moment, gbb nu se mai afla în proprietatea guvernului federal, ci devenise o filială a Deutsche Ausgleichsbank. Încă de la înființarea gbb, administrația publică a exercitat o influență extinsă asupra acesteia. Cât timp a fost o societate publică, gbb s-a aflat sub directa supraveghere a ministerului de resort, iar autoritățile erau reprezentate în Consiliul de supraveghere. Când s-a transformat într-o societate pe acțiuni și a devenit filială a Deutsche Ausgleichsbank, gbb a fost supravegheată de autoritățile publice care controlau Deutsche Ausgleichsbank (a se vedea considerentele următoare).
(31)
Deutsche Ausgleichsbank era o societate publică aflată sub supravegherea Ministerului Federal de Interne. Majoritatea membrilor din Consiliul de supraveghere al acesteia erau reprezentanți ai ministerelor federale sau ai landurilor, ori erau membri ai Bundestag.
(32)
Secțiunea 4 alineatul (1) din Legea privind Deutsche Ausgleichsbank prevede că activitățile băncii se limitează la finanțarea măsurilor de sprijinire a întreprinderilor mici și mijlocii și a profesiilor liberale, de protejare a mediului înconjurător, de promovare a politicilor sociale și de integrare a persoanelor strămutate în urma celui de Al Doilea Război Mondial.
(33)
Secțiunea 4 alineatul (4) din această lege prevede că Deutsche Ausgleichsbank poate dobândi o participație în alte întreprinderi, în cazul în care Consiliul de supraveghere și ministerul care o supraveghează convin asupra acestui lucru.
(34)
Participația pasivă în cadrul Bike Systems este inclusă în rapoartele anuale ale Deutsche Ausgleichsbank pentru anii 2001 și 2002: cota reprezentată de participație era de 20 %, depășind pragul de raportare. În 2001, gbb deținea participații de cel puțin 20 % în 18 societăți.
(35)
În 2003, în temeiul unei legi federale, Deutsche Ausgleichsbank a fuzionat cu Kreditanstalt für Wiederaufbau.
(36)
Atât Deutsche Ausgleichsbank, cât și Kreditanstalt für Wiederaufbau sunt cunoscute ca instituții de dezvoltare („Förderinstitute”), și anume bănci ale căror activități se limitează la sprijinirea măsurilor de politică regională, economică și socială. În cazul de ajutor de stat E 10/2000, Germania a acceptat măsuri corespunzătoare care au limitat activitățile instituțiilor de dezvoltare la anumite domenii necomerciale, inclusiv administrarea programelor de sprijin pentru IMM-uri (9).
(37)
Conform opiniei Germaniei, participația gbb în cadrul Bike Systems a fost acordată în condiții de piață și, prin urmare, nu a constituit ajutor de stat.
(38)
Măsura 2: la 20 martie 2003, landul Saxonia a acordat Sachsen Zweirad GmbH o garanție de 80 % aferentă unui credit pentru capital circulant în valoare de 5,6 milioane EUR, inițial scadentă la finele anului 2008. Garanția a fost returnată în ianuarie 2004 și a fost înlocuită de o garanție în favoarea Biria GmbH (a se vedea măsura 3). Garanția a fost acordată în temeiul schemei de garantare a creditelor din Saxonia, o schemă de ajutoare aprobată de Comisie (10).
(39)
Măsura 3: la 9 decembrie 2003, landul Saxonia a acordat Biria GmbH (ulterior Biria AG) o garanție de 80 %, aferentă unui credit pentru capital circulant în valoare de 24 875 000 EUR pentru a finanța creșterea planificată a cifrei de afaceri și restructurarea planului de finanțare al grupului. Creditul erau scadent la 31 decembrie 2011 și consta în 8 milioane EUR pentru rambursarea împrumuturilor pentru capital circulant („Betriebsmitteltilgungsdarlehen”), o facilitate de casă de 7,45 milioane EUR („Kontokorrentlinie”) și 9,425 milioane EUR pentru nevoi de finanțare sezoniere („Saisonfinanzierungslinie”). Garanția a fost acordată în temeiul schemei de garantare a creditelor din Saxonia, o schemă de ajutoare aprobată de Comisie, cu condiția ca garanția anterioară pentru Sachsen Zweirad GmbH (măsura 2) să fie returnată. Garanția a intrat în vigoare abia la 5 ianuarie 2004, după ce garanția pentru Sachsen Zweirad a fost într-adevăr returnată.
III. MOTIVELE INIȚIERII PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE
(40)
Comisia a inițiat procedura oficială de investigare, deoarece avea rezerve în ceea ce privește afirmația Germaniei potrivit căreia participația pasivă a fost acordată în condiții de piață. Comisia a considerat că Bike Systems tocmai ieșise din situația de insolvență prin adoptarea unui plan de insolvență și, prin urmare, perspectivele acesteia erau incerte. În consecință, la momentul respectiv, aceasta ar fi trebuit să fie considerată o întreprindere aflată în dificultate. Comisia și-a exprimat rezerva că remunerația a ținut seama în mod corespunzător de risc și, prin urmare, că participația pasivă a fost acordată în condiții de piață. În ceea ce privește posibilele derogări în temeiul articolului 107 alineatele (2) și (3) din TFUE, Comisia nu deținea informații care să dovedească îndeplinirea condițiilor prevăzute în Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999.
(41)
Un alt motiv pentru inițierea procedurii oficiale de investigare a fost opinia provizorie a Comisiei potrivit căreia condițiile schemei de ajutoare aprobate, în temeiul căreia se pretinde că s-au acordat garanțiile pentru Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH, nu au fost, de fapt, îndeplinite și, în consecință, garanțiile acordate nu intrau sub incidența schemei de ajutoare. Comisia a considerat că Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH erau întreprinderi aflate în dificultate la momentul acordării garanțiilor. În plus, întrucât Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH erau întreprinderi mari, garanțiile ar fi trebuit să fie notificate Comisiei în mod individual, chiar și în cadrul schemei de ajutoare aprobate. În ceea ce privește posibilele derogări în temeiul articolului 107 alineatele (2) și (3) din TFUE, Comisia și-a exprimat rezerva cu privire la îndeplinirea condițiilor prevăzute în Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999.
IV. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE
(42)
Comisia a primit observații de la o terță parte care a dorit să rămână anonimă, de la Prophete GmbH & Co. KG și Pantherwerke AG și de la Vaterland-Werke GmbH & Co. KG.
4.1. Întreprinderea concurentă care a dorit să rămână anonimă
(43)
În observațiile sale privind inițierea procedurii oficiale de investigare, întreprinderea concurentă care a dorit să rămână anonimă susținea că, datorită garanției publice pentru un credit în valoare de 24,5 milioane EUR, Biria AG a putut vinde biciclete clienților întreprinderii concurente la prețuri mai mici decât costurile de producție, chiar dacă întreprinderea concurentă deține cea mai rentabilă unitate de producție din Germania.
(44)
În anul 2003, Biria AG a obținut profit doar datorită faptului că băncile renunțaseră la creanțe în valoare de 8,567 milioane EUR. În anii următori, 2004 și 2005, Biria AG a înregistrat din nou pierderi.
(45)
În plus, Biria fusese vândută grupului Lone Star prin intermediul unui acord de cesiune de active. În ceea ce privește această cesiune, Landesbank Sachsen și Mittelständische Beteiligungsgesellschaft Sachsen au renunțat, probabil, la mare parte din datorii. Noua Biria GmbH, care era deținută de grupul Lone Star, preluase toate activele de la fosta Biria AG.
4.2. Prophete GmbH & Co. KG și Pantherwerke AG
(46)
În observațiile lor privind inițierea procedurii oficiale de investigare, Prophete GmbH & Co. KG și Pantherwerke AG (denumite în continuare „Prophete” și „Pantherwerke”) au afirmat că, datorită ajutorului de stat, Biria a putut să vândă la prețuri pe care nu le-ar fi putut practica în condiții normale de piață. Cele două societăți sunt concurentele Biria și, prin urmare, sunt afectate în mod direct de ajutor.
(47)
Acestea au susținut că grupul Biria era cel mai mare producător de biciclete din Germania, cu o producție anuală de aproximativ 700 000 de biciclete. Societățile din cadrul grupului operau pe două segmente ale pieței bicicletelor, respectiv comerțul nespecializat și comerțul cu ridicata specializat.
(48)
Comerțul nespecializat cuprindea toate activitățile de vânzare cu amănuntul prin intermediul marilor lanțuri de magazine cu amănuntul și al comenzilor pe bază de catalog. De regulă, bicicletele comercializate pe acest segment de piață se vindeau la prețuri cuprinse între 100 și 199 EUR. Prophete și Pantherwerke au estimat că pe această piață s-au vândut aproximativ 1,5 milioane de biciclete, dintre care 650 000 de biciclete de către grupul Biria, ceea ce reprezintă o cotă de piață de 50 % pe acest segment.
(49)
Conform opiniei Prophete și Pantherwerke, grupul Biria deținea o poziție dominantă și pe segmentul comerțului cu ridicata specializat. Acest segment al pieței avea un volum de 150 000 până la 200 000 de biciclete. În comerțul cu ridicata specializat, prețurile urcă până la 400 EUR. Pantherwerke este un concurent direct al Biria pe acest segment de piață.
(50)
Prophete și Pantherwerke au observat că, timp de mai mulți ani, prețurile practicate de grupul Biria au fost mereu mai scăzute decât cele practicate de alți producători. Diferența nu poate fi explicată de factori economici, deoarece, cu toate că poziția dominantă a grupului Biria îi asigură un volum al vânzărilor mai ridicat, acest lucru nu se reflectă în condiții mai avantajoase. Prophete și Pantherwerke estimează că grupul Biria a suferit pierderi semnificative în ultimii ani din cauza prețurilor de vânzare scăzute pe care le practică.
(51)
În ceea ce privește participația pasivă, Prophete și Pantherwerke își exprimă rezerva cu privire la faptul că un investitor privat ar fi achiziționat o asemenea participație pasivă, dată fiind situația economică a Bike Systems în martie 2001.
(52)
Prophete și Pantherwerke au considerat că garanțiile acordate Sachsen Zweirad GmbH și Biria din 2003 și 2004 erau incompatibile cu normele UE privind ajutoarele de stat și că societățile respective se aflau în dificultate la momentul acordării garanțiilor. Noua Biria era succesorul legal al celor două societăți din care a luat ființă. Bilanțul de deschidere al societății nou-create era lipsit de semnificație.
(53)
Acordarea celor două garanții a încălcat principiul ajutorului unic, deoarece societățile care fac parte din grupul Biria au avut în repetate rânduri posibilitatea de a-și continua activitatea doar cu sprijin din partea statului.
(54)
Nu s-au luat măsuri compensatorii pentru a contracara efectele negative asupra întreprinderilor concurente și nici nu s-a încercat limitarea prezenței grupului Biria pe piață. Dimpotrivă, planul grupului Biria a fost acela de a-și extinde și mai mult activitățile printr-o politică de prețuri agresivă. Biria a anunțat pe pagina sa de internet că intenționează să depășească volumul vânzărilor din 2004 prin comercializarea a 850 000 de biciclete în 2005. Prophete și Pantherwerke au atras, de asemenea, atenția asupra unui comunicat de presă potrivit căruia proprietarul Biria AG ar fi vândut societatea grupului Lone Star, un fond de capital privat.
4.3. Vaterland-Werke GmbH & Co. KG
(55)
În observațiile sale privind inițierea procedurii oficiale de investigare, Vaterland-Werke GmbH & Co. KG („Vaterland-Werke”) a afirmat că grupul Biria era cel mai mare producător de biciclete din Germania, cu o producție totală cuprinsă între 700 000 și 800 000 de biciclete. Singura societate comparabilă era MIFA Mitteldeutsche Fahrradwerke, cu o producție anuală de aproximativ 700 000 de biciclete, alți producători înregistrând producții de doar 250 000-400 000 de biciclete.
(56)
Atât Vaterland-Werke, cât și Biria operau pe segmentul comerțului nespecializat, care includea marile lanțuri de magazine cu amănuntul și firme mari de vânzare prin corespondență. Concurența pe acest segment era acerbă, iar Biria era recunoscută ca un jucător agresiv, practicând prețuri mai mici decât costurile de producție. Un astfel de comportament era posibil doar datorită surselor de finanțare externe, reprezentate în cazul Biria de ajutorul de stat. Această situație amenința existența tuturor micilor întreprinderi concurente care nu beneficiau de ajutor de stat. Vaterland-Werke a fost afectată în mod special de această situație, iar capacitățile disponibile nu puteau fi compensate prin comenzi alternative. Piața suferea din cauza capacității de producție excedentare, astfel încât orice măsură de extindere a capacităților unui producător cu sprijinul ajutorului de stat se făcea în detrimentul celorlalte întreprinderi concurente.
(57)
În ceea ce privește participația pasivă, Vaterland-Werke își exprimă rezerva cu privire la faptul că un investitor privat ar fi achiziționat o asemenea participație pasivă, dată fiind situația economică a Bike Systems în martie 2001.
(58)
Vaterland-Werke consideră că garanțiile acordate Sachsen Zweirad GmbH și Biria în 2003 și 2004 erau incompatibile cu normele UE privind ajutoarele de stat și că întreprinderile respective se aflau în dificultate la momentul acordării garanțiilor. Noua Biria era succesorul legal al celor două foste societăți din care a luat naștere. Bilanțul de deschidere al întreprinderii nou-create nu era semnificativ.
(59)
Acordarea celor două garanții a încălcat principiul ajutorului unic, deoarece societățile care fac parte din grupul Biria au avut în repetate rânduri posibilitatea de a-și continua activitatea doar cu sprijin din partea statului.
(60)
Nu s-au luat măsuri compensatorii pentru a contracara efectele negative asupra întreprinderilor concurente și nici nu s-a încercat limitarea prezenței grupului Biria pe piață. Dimpotrivă, planul grupului Biria a fost acela de a-și extinde și mai mult activitățile printr-o politică de prețuri agresivă. Biria a anunțat pe pagina sa de internet că intenționează să depășească volumul vânzărilor din 2004 prin comercializarea a 850 000 de biciclete în 2005. Vaterland-Werke a atras, de asemenea, atenția asupra unui comunicat de presă potrivit căruia proprietarul Biria AG ar fi vândut întreprinderea grupului Lone Star, un fond de capital privat.
4.4. Beneficiarii
(61)
În observațiile lor din 7 iunie 2010, în urma anulării de către Tribunal a deciziei inițiale, beneficiarii ajutorului de stat au prezentat informații suplimentare.
(62)
Mai precis, aceștia au susținut că, în evaluarea participației pasive deținute de gbb în cadrul Bike Systems în 2001 (măsura 1), Comisia a trebuit să ia în considerare existența unei „scrisori de garanție” („Patronatserklärung”) întocmite de Biria GmbH. Această întreprindere Biria GmbH nu este entitatea juridică creată în urma fuzionării fostei Biria AG cu filiala sa Sachsen Zweirad GmbH, la care se face referire la considerentul 20. Biria GmbH care a emis scrisoarea de garanție pentru Bike Systems era predecesorul legal al fostei Biria AG.
V. OBSERVAȚIILE GERMANIEI
(63)
În observațiile sale privind inițierea procedurii oficiale de investigare, Germania a susținut că participația pasivă a gbb a fost acordată în condiții de piață. Germania s-a declarat de acord cu opinia Comisiei potrivit căreia riscul pe care îl prezintă o participație pasivă este mai mare decât în cazul unui credit bancar tradițional, însă condițiile impuse în cazul participației pasive au presupus respectarea dispozițiilor prevăzute în Comunicarea privind ratele de referință din 1997. Conform comunicării, rata dobânzii de referință reprezenta un plafon minim care putea fi majorat în situații ce implicau un risc special. În astfel de cazuri, prima putea atinge sau chiar depăși 400 de puncte de bază.
(64)
Remunerația pentru participația pasivă s-a ridicat la 12,25 % (o parte fixă de 8,75 % și o parte variabilă de 3,5 % în funcție de profitul realizat), depășind cu 600 de puncte de bază rata de referință a Comisiei de 6,33 %. Gbb a luat în considerare faptul că societatea se afla într-un proces de restructurare și că riscul implicat de participația pasivă era mai mare din cauza reorientării societății și a lipsei de garanții. Acest risc sporit s-a reflectat într-o primă suplimentară de 200 de puncte de bază.
(65)
În plus, decizia de a acorda participația pasivă a fost luată în temeiul unei prognoze privind evoluția societății, prognoză potrivit căreia cifra de afaceri a acesteia ar fi crescut de la 0,89 milioane EUR în 2001 la 3,38 milioane EUR în 2003. Germania a concluzionat că remunerația convenită pentru participația pasivă de 12,25 % reflecta în mod corespunzător riscul asociat. Faptul că o parte a remunerației era variabilă nu era relevant, deoarece aceasta era o practică des întâlnită în cazul participațiilor pasive și corespundea comportamentului de investitor în economia de piață.
(66)
În ceea ce privește garanția oferită Sachsen Zweirad GmbH, Germania a susținut că societatea nu se afla în dificultate la momentul acordării garanției și că aceasta nu prezenta niciunul dintre semnele tipice ale unei întreprinderi aflate în dificultate prevăzute în Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999. Printre altele, în 2003 (până în momentul fuziunii cu Biria, în luna octombrie), capitalul și rezervele societății erau pozitive, în valoare de 404 milioane EUR, generând un profit de 2,1 milioane EUR. Situația economică a societății s-a îmbunătățit în 2003 comparativ cu 2001-2002, datorită eforturilor de consolidare întreprinse la sfârșitul anului 2002 și datorită poziției mai bune pe piață.
(67)
Situația lichidităților societății era dificilă, însă nu „gravă”. Nu exista pericolul ca băncile private să nu prelungească liniile de credit. De asemenea, plățile cu dobânzi ridicate nu au generat probleme cu lichiditățile, așa cum a susținut Comisia.
(68)
La baza acordării garanției pentru Biria GmbH (ulterior Biria AG) a stat noul plan al grupului Biria care prevedea accelerarea procesului de organizare a grupului și concentrarea achizițiilor, a responsabilităților de producție și a activităților de distribuție din cadrul Biria GmbH. Pe lângă cerințele financiare ale creșterii cifrei de afaceri, planul prevedea și o reorganizare a finanțării globale a grupului.
(69)
Biria GmbH (ulterior Biria AG) nu se afla în dificultate la momentul acordării garanției. Trebuie să se facă distincție între fosta Biria AG și noua Biria AG. Noua societate putea fi considerată ca aflându-se în dificultate numai dacă ar fi moștenit dificultățile fostei întreprinderi (presupunând întotdeauna că aceasta s-a aflat într-adevăr în dificultate). Însă noua Biria AG nu a moștenit nici dificultate de acest tip. Noua Biria AG a fost înființată prin fuziunea dintre Sachsen Zweirad GmbH și fosta Biria AG. Sachsen Zweirad GmbH, care în mod cert nu se afla în dificultate, a dominat fuziunea din punct de vedere economic. În consecință, nu se putea presupune în mod automat că noua Biria AG era o întreprindere aflată în dificultate. Chiar dacă fosta Biria AG s-ar fi aflat într-adevăr în dificultate, fuziunea cu Sachsen Zweirad GmbH însemna că noua Biria AG nu se afla neapărat în aceeași situație.
(70)
Germania a explicat că retragerea uneia dintre băncile private din operațiunea de finanțare a societății s-a datorat unei reorientări a strategiei băncii în urma unei fuziuni. La rândul lor, celelalte două bănci și-au încetat implicarea în același timp cu banca privată în cauză. Totuși, acest lucru nu poate fi interpretat ca un semn de neîncredere, deoarece una dintre bănci a continuat să finanțeze două proiecte individuale.
(71)
Nici fuziunea dintre Sachsen Zweirad GmbH și Biria AG nu a avut ca scop eludarea normelor privind ajutoarele de stat și sustragerea de la clasificarea ca întreprindere aflată în dificultate, ci a reprezentat o consecință a noului plan al grupului.
(72)
În răspunsul său la observațiile unei întreprinderi concurente, care a dorit să rămână anonimă, Germania a susținut că cifrele privind structura costurilor întreprinderii concurente și cele ale Biria nu erau comparabile. Cifra de afaceri a întreprinderii concurente a crescut, în timp ce vânzările grupului Biria s-au diminuat. În același timp, profitul operațional (EBITDA - profitul înainte de deducerea dobânzilor și a impozitului și de includerea deprecierii și a amortizării) al întreprinderii concurente a scăzut, în timp ce acesta a rămas constant în cazul grupului Biria. Acest lucru a demonstrat că Biria nu vindea la prețuri de dumping și că întreprinderea concurentă a practicat prețuri chiar mai agresive decât grupul Biria.
(73)
Germania a afirmat că dezavantajele economice pe care întreprinderea concurentă pretindea că le-a suferit ca urmare a comportamentului grupului Biria nu erau susținute cu elemente de probă și nici nu erau prezentate într-o manieră coerentă. Într-o piață competitivă, era normal ca o societate să practice prețuri mai mici decât o întreprindere concurentă.
(74)
În ceea ce privește vânzarea activelor grupului Biria către grupul Lone Star, menționată de întreprinderea concurentă, Germania a oferit detalii privind vânzarea și rambursarea creanțelor către creditorii publici și privați.
(75)
În răspunsul său la observațiile prezentate de Prophete, Pantherwerke și VaterlandWerke, Germania a susținut că piața bicicletelor era împărțită în trei segmente, nu în două, așa cum au afirmat aceste societăți. Cele trei segmente erau comerțul specializat, vânzările prin corespondență și unitățile de tip autoservire. Biria deținea o poziție puternică pe segmentul vânzărilor prin corespondență, care nu se datora atât politicii agresive de prețuri, cât sistemului de livrare la timp. Pe segmentul de autoservire, MIF AG era principalul furnizor, Biria având o cotă de piață de sub 10 %.
(76)
Făcând referire la informațiile deja furnizate în cursul procedurii de investigare, Germania a respins afirmația Vaterland-Werke potrivit căreia grupul Biria intenționa să își extindă în continuare activitățile prin intermediul unei politici de prețuri agresive. Biria AG a produs 670 000 de biciclete în 2003 și de atunci volumul producției a fost în continuă scădere.
VI. EVALUARE
(77)
Articolul 107 alineatul (1) din TFUE prevede că „sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”. Conform jurisprudenței constante a Curții de Justiție, schimburile comerciale sunt afectate dacă întreprinderea beneficiară desfășoară o activitate economică ce presupune schimburi comerciale între statele membre.
(78)
Pentru a stabili existența unui ajutor de stat, Comisia va identifica, mai întâi, întreprinderea în cauză. Apoi, Comisia va analiza separat fiecare măsură și va stabili dacă au fost respectate condițiile de la articolul 107 alineatul (1) din TFUE. Ulterior, va calcula componenta de ajutor și va evalua compatibilitatea măsurii cu piața internă.
6.1. Întreprinderea beneficiară
(79)
Ajutorul a fost acordat întreprinderilor Sachsen Zweirad GmbH, Biria și Bike Systems, filială a Biria. La 7 noiembrie 2005, Biria a vândut majoritatea activelor sale către două întreprinderi din grupul Lone Star, un fond de capital privat. Conform informațiilor furnizate, activele s-au vândut prin licitație deschisă, transparentă și necondiționată. Germania susține că un expert a fixat prețul de vânzare a activelor la 10,7 milioane EUR. Prețul plătit de grupul Lone Star s-a ridicat la 11,5 milioane EUR, fiind mai mare decât valoarea estimată.
(80)
În temeiul informațiilor puse la dispoziția sa, Comisia concluzionează că nu există probe care să sugereze că grupului Lone Star i-au fost transferate orice beneficii ale măsurii de ajutor sau că grupul Lone Star ar fi beneficiarul direct sau indirect al ajutorului de stat acordat societăților Biria și Bike Systems.
6.2. Măsura 1: participație pasivă care se pretinde că a fost acordată în condiții de piață
(81)
Participația pasivă (măsura 1) a aparținut gbb. Germania susține că participația a fost acordată conform programului propriu al gbb, fără a se utiliza resurse de stat. Cu toate acestea, astfel cum Comisia a subliniat în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare, la momentul acordării participației, gbb era controlată în totalitate de Deutsche Ausgleichsbank, care, la rândul său, era deținută în totalitate de Republica Federală Germania. Prin urmare, gbb este o întreprindere publică. În conformitate cu jurisprudența consacrată a Curții de Justiție, toate resursele întreprinderilor publice constituie resurse de stat (11).
(82)
Prin urmare, în opinia Comisiei, măsura este în mod necesar imputabilă statului. În cauza C-482/99 Stardust Marine, punctele 53-56, Curtea de Justiție s-a pronunțat după cum urmează:
„53.
În această privință, nu se poate pretinde să se demonstreze, pe baza unor instrucțiuni precise, că, în cazul în speță, autoritățile publice au incitat în mod concret întreprinderea publică să ia măsurile de ajutor în cauză. În primul rând, având în vedere faptul că relațiile dintre stat și întreprinderile publice sunt strânse, există un risc real ca ajutoarele de stat să fie acordate prin intermediul acestora, într-un mod mai puțin transparent și cu încălcarea normelor privind ajutoarele de stat prevăzute în tratat.
54.
De asemenea, ca regulă generală, unui terț îi va fi foarte dificil, în special din cauza relațiilor privilegiate existente între stat și o întreprindere publică, să demonstreze într-un caz concret că măsurile de ajutor luate de o asemenea întreprindere au fost de fapt adoptate la indicația autorităților publice.
55.
Din aceste motive, trebuie admis că imputabilitatea statului pentru o măsură de ajutor luată de o întreprindere publică poate fi dedusă dintr-un set de indicatori care rezultă din circumstanțele cazului și din contextul în care a intervenit această măsură. În această privință, Curtea a luat deja în considerare că organismul în discuție nu putea lua decizia contestată fără a ține seama de cerințele autorităților publice (a se vedea în special Van der Kooy, punctul 37) sau că, în plus față de elementele de natură organică ce legau întreprinderile publice de stat, acestea, prin intermediul cărora au fost acordate ajutoarele, trebuiau să țină seama de directivele emise de Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica (CIPE) (cauza C-303/88 Italia/Comisia, citată mai sus, punctele 11 și 12; cauza C-305/89 Italia/Comisia, citată mai sus, punctele 13 și 14).
56.
Alte indicii ar putea fi, după caz, pertinente pentru a concluziona că o măsură de ajutor luată de o întreprindere publică este imputabilă statului, precum, în special, integrarea sa în structurile administrației publice, natura activităților sale și desfășurarea acestor activități pe piață în condiții normale de concurență cu agenții economici privați, statutul juridic al întreprinderii, aceasta aflându-se sub incidența dreptului public sau a legislației comune a societăților, intensitatea tutelei exercitate de autoritățile publice asupra gestionării întreprinderii sau orice alt indiciu care să demonstreze, în cazul respectiv, implicarea autorităților publice sau improbabilitatea neimplicării în adoptarea unei măsuri, având în vedere, de asemenea, amploarea acesteia, conținutul sau condițiile pe care le presupune.”
(83)
În cazul de față, Comisia a constatat existența unor indicii de acest tip care îi permit să concluzioneze că decizia luată de gbb este imputabilă statului.
(84)
Guvernul federal a încredințat gbb responsabilități în materie de dezvoltare: de exemplu, aceasta era responsabilă de Fondul pentru consolidare și dezvoltare pentru Germania de Est („Konsolidierungs- und Wachstumsfonds Ostdeutschland”), care avea ca scop furnizarea de capital propriu întreprinderilor mici și mijlocii din Germania de Est în vederea consolidării bazei de capital propriu al acestora.
(85)
În al doilea rând, istoricul gbb arată că statul s-a implicat activ în procesul decizional al acesteia. În primul rând, în calitate de corporație publică, gbb s-a aflat sub supravegherea ministerului de resort, iar autoritățile erau reprezentate în Consiliul de supraveghere. În al doilea rând, după ce a devenit societate pe acțiuni, societatea-mamă a acesteia, Deutsche Ausgleichsbank, s-a aflat sub supravegherea ministerului de resort, iar Consiliul de supraveghere era alcătuit în mare parte din reprezentanți ai autorităților publice.
(86)
În al treilea rând, la momentul luării deciziei privind acordarea participației, societatea-mamă a gbb, Deutsche Ausgleichsbank, era o întreprindere publică aflată sub supravegherea Ministerului de Interne, al cărei Consiliu de supraveghere era dominat de reprezentanți ai ministerelor federale și ai landurilor, precum și de membri ai Bundestag. Societății Deutsche Ausgleichsbank nu i se permite să dobândească participații în alte întreprinderi fără acordul prealabil al ministerului care o supraveghează și al propriului Consiliu de supraveghere. Prin urmare, chiar și după transformarea gbb din întreprindere publică în societate pe acțiuni, statul a continuat să îi controleze deciziile de afaceri prin intermediul societății-mamă.
(87)
În al patrulea rând, în 2002, Germania a acceptat măsuri corespunzătoare vizând băncile de dezvoltare germane (12). Aceste măsuri corespunzătoare se aplică și în cazul Deutsche Ausgleichsbank. Măsurile corespunzătoare limitează activitățile Deutsche Ausgleichsbank, în conformitate cu mandatul public al acesteia, la sprijinirea politicilor structurale, economice și sociale și la sprijinirea atribuțiilor publice ale proprietarilor săi, care reprezintă statul. Comisia consideră că, datorită acestei situații, Deutsche Ausgleichsbank face parte din administrația publică, astfel încât toate acțiunile sale sunt imputabile statului.
(88)
În al cincilea rând, acordarea unei participații pasive pare să fie conformă cu obiectivul de dezvoltare al Deutsche Ausgleichsbank care vizează finanțarea IMM-urilor (13).
(89)
Comisia concluzionează că măsura este imputabilă statului.
(90)
Conform opiniei Germaniei, participația pasivă a ggb în cadrul Bike Systems (măsura 1) a fost acordată în condiții de piață. Riscul pe care îl prezintă o astfel de participație pasivă este comparabil cu cel asociat unui credit subordonat, astfel încât participația pasivă ar trebui să fie tratată ca un credit cu grad ridicat de risc. În caz de insolvență sau lichidare, participația pasivă este rambursată numai după onorarea tuturor celorlalte obligații. Astfel, riscul asociat participației depășește riscul pe care îl prezintă pentru investiții un credit bancar convențional, care este, de regulă, garantat în condițiile impuse de bancă. La momentul achiziției, nivelul mediu al ratelor dobânzilor percepute pe piață pentru creditele pe termen mediu și lung cu garanție normală era de 6,33 %. Remunerația plătibilă pentru o astfel de participație ar trebui să depășească în mod considerabil această rată.
(91)
Pentru participație s-a acordat o remunerație fixă de 8,75 %, la care se adăuga o remunerație variabilă de 3,5 %, în funcție de profitul înregistrat (14). Prin urmare, remunerația convenită este mai mare decât rata de referință.
(92)
Cu toate acestea, ar trebui subliniat că această premisă presupune ca Bike Systems să reușească să redevină profitabilă: însă Bike Systems tocmai ieșise din situația de insolvență și doar datorită adoptării unui plan de insolvență. Perspectivele Bike Systems erau incerte, deoarece se efectuase doar o restructurare limitată a operațiunilor sale. Conform raportului anual al societății pentru 2001, aceasta a continuat să înregistreze pierderi în anul respectiv. Capitalul propriu continua să fie negativ, deși, datorită rezervelor ascunse, această situație nu a declanșat insolvența. În consecință, trebuie să se considere că, în perioada respectivă, Bike Systems era o întreprindere aflată în dificultate.
(93)
La data pronunțării primei decizii, Comisia nu deținea informații cu privire la scrisoarea de garanție (a se vedea considerentul 62 de mai sus). Conținutul scrisorii de garanție a fost prezentat doar în cursul procedurii judiciare.
(94)
În scrisoarea de garanție din data de 6 martie 2001, Biria GmbH ia notă de participația pasivă și se angajează să asigure că, pe durata participației, Bike Systems este gestionată și finanțată astfel încât să își poată îndeplini obligațiile aferente participației.
(95)
Comisia face următoarele observații:
(96)
Cu privire la capacitatea financiară a societății-mamă care a emis scrisoarea de garanție, Germania a afirmat că, în 2001, cifra de afaceri a societății a fost neglijabilă: aceasta a acționat doar în calitate de distribuitor pentru celelalte divizii ale grupului (15). Referitor la performanța financiară, societatea a înregistrat, după impozitare, un profit modest de 205 000 DEM în 1999 și pierderi nete de 473 000 DEM în 2000 (16).
(97)
Din cauza pierderilor înregistrate în trecut de societate, în 1999 capitalul propriu al acesteia a fost negativ. A devenit pozitiv în 2000, însă acest fapt nu s-a datorat performanțelor societății în cauză, ci unui transfer de profit de la filiala sa Sachsen Zweirad (17). Comisia observă că scrisoarea de garanție nu a fost emisă de o societate din grup care se bucura de o poziție financiară solidă, ci de o societate-mamă cu performanțe mai scăzute.
(98)
Prin urmare, indiferent dacă Biria GmbH urma să fie considerată oficial drept întreprindere aflată în dificultate în sensul Orientărilor privind salvarea și restructurarea din 1999, Comisia concluzionează că Biria GmbH nu avea capacitatea de a satisface potențialele creanțe rezultate din scrisoarea de garanție, care acoperă participația, în valoare de peste 2 milioane EUR. După cum s-a menționat deja, profitul său contabil din 2000 (înainte de emiterea scrisorii de garanție) s-a datorat doar transferului de profit de la filiala sa, și nu propriei performanțe economice; în lipsa transferului de profit, aceasta ar fi avut un capital propriu negativ (inclusiv capitalul subscris și alte forme de capital din bilanț, precum rezervele sau numerarul). În consecință, capacitatea Biria GmbH de a preveni o eventuală insolvență a Bike Systems este îndoielnică. În consecință, Comisia consideră că scrisoarea de garanție nu are nici valoare economică reală care să poată compensa dificultățile Bike Systems și, prin urmare, nu constituie o garanție valabilă care ar permite reducerea remunerației pretinse de un investitor într-o economie de piață pentru participația pasivă.
(99)
Comisia concluzionează că remunerația nu a fost proporțională cu riscul și că, prin urmare, participația pasivă nu a fost acordată în condiții de piață. Astfel, participația a conferit întreprinderii Bike Systems un avantaj pe care aceasta nu l-ar fi putut obține pe piață.
(100)
Bike Systems, Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH erau întreprinderi producătoare de biciclete. Întrucât acest produs este comercializat pe piața externă, măsurile amenință să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre.
6.3. Măsurile 2 și 3: ajutor care se pretinde că intră sub incidența schemelor de ajutoare aprobate
(101)
Garanția acordată Sachsen Zweirad GmbH, aferentă unui credit pentru capital circulant în valoare de 5,6 milioane EUR (măsura 2), și garanția acordată Biria, aferentă unui credit pentru capital circulant în valoare de 24,875 milioane EUR (măsura 3), au fost acordate conform schemei de garantare a creditelor din landul Saxonia (18). Aceasta este o schemă de ajutoare aprobată care permite acordarea unor garanții pentru credite de peste 5 milioane DEM (2,6 milioane EUR) întreprinderilor viabile, în vederea finanțării noilor investiții și, în cazuri speciale, în vederea finanțării suplimentare a investițiilor și a capitalului circulant. În cazuri excepționale, schema permite, de asemenea, finanțarea măsurilor de reorganizare și restructurare. Cu toate acestea, orice garanție acordată în vederea restructurării unei întreprinderi mari trebuie să fie notificată individual Comisiei.
(102)
Conform opiniei Germaniei, condițiile impuse de schemă au fost îndeplinite, astfel încât garanțiile au fost acordate în conformitate cu aceasta. Germania consideră că Sachsen Zweirad GmbH și Biria nu se aflau în dificultate la momentul acordării garanțiilor. Acestea au fost acordate pentru garantarea creditelor pentru capital circulant, ceea ce este admisibil în temeiul schemei de ajutoare.
(103)
Comisia nu este de acord că garanțiile sunt conforme schemei de ajutoare, pe baza căreia se pretinde că au fost acordate. Astfel cum se va explica în continuare, Comisia, spre deosebire de Germania, consideră că atât Sachsen Zweirad GmbH, cât și Biria GmbH erau întreprinderi aflate în dificultate la momentul acordării garanțiilor, în martie 2003, respectiv în decembrie 2003. O garanție acordată unei întreprinderi aflate în dificultate în vederea restructurării trebuie notificată individual.
(104)
Germania susține că Sachsen Zweirad GmbH nu prezenta caracteristici specifice unei întreprinderi aflate în dificultate, astfel cum sunt acestea prevăzute în Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999. Comisia subliniază că semnele tipice ale unei întreprinderi aflate în dificultate, menționate la punctul 6 din Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999, au doar un rol orientativ pentru a stabili momentul în care o întreprindere poate fi considerată ca aflându-se în dificultate și nu trebuie să fie considerate drept condiții care trebuie îndeplinite în mod cumulativ. În operațiunile curente, Sachsen Zweirad GmbH a înregistrat pierderi de 1 274 000 EUR în 2001 și de 733 000 EUR în 2002. Pierderile au fost preluate de societatea-mamă, Biria, în temeiul unui contract existent privind transferul profitului și al pierderilor anuale („Ergebnisabführungsvertrag”). Cifra de afaceri a scăzut în 2002, comparativ cu 2001, iar fluxul de numerar a urmat aceeași tendință.
(105)
Conform raportului anual pentru 2002, Sachsen Zweirad GmbH s-a confruntat, de asemenea, cu probleme în materie de lichidități. Raportul anual arăta în mod explicit că situația lichidităților Sachsen Zweirad GmbH era dificilă din cauza cheltuielilor mari de prefinanțare a stocurilor și din cauza creșterii grupului. Conform raportului anual, supraviețuirea societății putea fi asigurată numai dacă băncile ar fi fost dispuse să mențină sau să restructureze liniile de credit existente.
(106)
Germania susține că nu a existat niciodată pericolul ca băncile să nu prelungească liniile de credit. Comisia atrage atenția că acest fapt nu schimba cu nimic situația delicată în care se găsea societatea în ceea ce privește lichiditățile. Conform raportului anual, marea majoritate a creditelor avea mai puțin de cinci ani până la scadență, ceea ce nu constituie o situație optimă de finanțare a unei activități și sporește riscurile cu care se confruntă societatea. Creditele pe termen scurt au atras, de asemenea, dobânzi mai mari (deși plățile au scăzut ușor în 2002 comparativ cu 2001), acest lucru afectând și mai mult lichiditățile societății.
(107)
Comisia concluzionează că Sachsen Zweirad GmbH era o întreprindere aflată în dificultate la momentul acordării garanției și, prin urmare, garanția trebuie să fie considerată o garanție pentru restructurare. Deoarece acordarea unei astfel de garanții în favoarea unei întreprinderi mari trebuie să fie notificată individual Comisiei, nu au fost îndeplinite condițiile prevăzute de schema de ajutoare aprobată, pe baza căreia se pretinde că a fost acordată garanția, iar aceasta nu a intrat sub incidența schemei de ajutoare.
(108)
Biria a fost înființată la 1 octombrie 2003, în urma fuziunii dintre fosta Biria AG și filiala sa, Sachsen Zweirad GmbH.
(109)
Conform opiniei Germaniei, trebuie să se facă o distincție clară între fosta Biria AG și Sachsen Zweirad GmbH, din moment ce, în urma fuziunii, s-a creat o nouă societate. Prin urmare, statutul de întreprindere aflată în dificultate la momentul acordării garanției, la data de 9 decembrie 2004, ar trebui să fie evaluat ținând cont de bilanțul de deschidere al societății rezultate în urma fuziunii. Conform opiniei Germaniei, acest bilanț demonstrează că Biria GmbH nu poate fi considerată o întreprindere aflată în dificultate.
(110)
Comisia nu este de acord cu această afirmație. Comisia consideră că noua întreprindere rezultată în urma fuziunii, Biria GmbH, nu poate fi analizată separat de fosta Biria AG și de Sachsen Zweirad GmbH, din moment ce a fost creată prin fuziunea celor două societăți. În caz contrar, s-a putea evita cu ușurință ca o întreprindere să fie considerată ca aflându-se în dificultate prin fuzionarea entităților sau prin înființarea de noi întreprinderi. Fosta Biria AG a înregistrat pierderi și s-a confruntat cu probleme în materie de lichidități în 2002, ca și Sachsen Zweirad GmbH. Biria GmbH a moștenit toate datoriile și obligațiile fostei Biria AG și ale Sachsen Zweirad GmbH. Biria GmbH deținea, de asemenea, aceleași active și desfășura aceleași activități ca fosta Biria AG și ca Sachsen Zweirad GmbH. În consecință, Comisia consideră că Biria GmbH a moștenit dificultățile fostei Biria AG și ale Sachsen Zweirad GmbH.
(111)
Germania susține că Sachsen Zweirad GmbH a dominat fuziunea. Conform declarațiilor sale, Sachsen Zweirad GmbH nu se afla în dificultate și, deci, nu se poate presupune în mod automat că noua Biria GmbH se afla în dificultate. Cu toate acestea, contrar opiniei Germaniei, Comisia este de părere că Sachsen Zweirad GmbH se afla într-adevăr în dificultate. În consecință, noua Biria GmbH a moștenit și dificultățile societății Sachsen Zweirad GmbH.
(112)
Conform raportului său anual pentru 2003, grupul Biria a continuat procesul de restructurare și reorganizare în anul respectiv. Procesul fusese demarat în 2002 și includea o reorganizare a surselor de finanțare ale grupului. În temeiul garanției acordate de landul Saxonia pentru creditul în valoare de 24,875 milioane EUR, grupul Biria a întocmit un nou plan de finanțare a activităților sale pe termen mediu. Noul plan de finanțare prevedea o ajustare semnificativă a ratelor dobânzilor și, prin urmare, o diminuare a sarcinii financiare aferente dobânzii.
(113)
În același timp, s-a reorganizat și colaborarea cu băncile: trei bănci au convenit să renunțe la creanțe în valoare de 8 567 000 EUR, care se pare că au reprezentat mult mai mult de 50 % din totalul creanțelor lor, în schimbul unei rambursări imediate a creanțelor rămase. În consecință, creditul aflat sub incidența garanției de 80 %, conform măsurii 3, consta în 8 milioane EUR pentru rambursarea împrumuturilor pentru capital circulant, o facilitate de casă de 7,450 milioane EUR și 9,425 milioane EUR pentru nevoi de finanțare sezoniere.
(114)
La momentul acordării garanției, Biria GmbH s-a confruntat cu probleme în materie de lichidități și, deci, se afla în dificultate. Această evaluare este susținută de faptul că trei bănci și-au retras sprijinul de finanțare a activităților Biria, convenind chiar să renunțe la o mare parte din creanțele lor în schimbul plății imediate a creanțelor rămase. Acest lucru demonstrează că băncile aveau mari îndoieli că Biria și-ar putea achita datoriile sau că ar putea fi considerată o întreprindere viabilă.
(115)
Germania susține că singurul motiv pentru care băncile și-au retras sprijinul de finanțare îl reprezintă reorientarea strategiei lor de afaceri. Comisia subliniază că băncile au convenit să renunțe la aproximativ 50 % din creanțele lor. Chiar dacă băncile s-au retras din motive legate de reorientarea strategiei de afaceri, această renunțare este un semn că ele considerau că era puțin probabil să recupereze integral creditele acordate.
(116)
Comisia concluzionează că Biria era o întreprindere aflată în dificultate la momentul acordării garanției și că, prin urmare, aceasta trebuie considerată ca fiind o garanție pentru restructurare. Deoarece acordarea unei astfel de garanții în favoarea unei întreprinderi mari trebuie să fie notificată individual Comisiei, iar la data acordării garanției Biria era o întreprindere mare, nu au fost îndeplinite condițiile prevăzute de schema de ajutoare aprobată, pe baza căreia se pretinde că a fost acordată garanția, iar aceasta nu a intrat sub incidența schemei de ajutoare.
(117)
Garanțiile prevăzute în cadrul măsurilor 2 și 3 au fost acordate de landul Saxonia. Prin urmare, acestea au fost puse la dispoziție din resurse de stat și sunt imputabile statului.
(118)
O măsură de ajutor de stat trebuie să confere un avantaj beneficiarului. Comisia consideră că cele două garanții au conferit Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH (ulterior Biria AG) un avantaj necuvenit.
(119)
Din motivele enunțate în Comunicarea Comisiei cu privire la aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE privind ajutoarele de stat sub formă de garanții (denumită în continuare „Comunicarea privind garanțiile”), punctele 2.2 și 3.2 (19), obține un avantaj un debitor care nu achită prețul pieței pentru o garanție. În unele cazuri, dacă nu ar avea o garanție din partea statului, o întreprindere aflată în dificultate financiară nu ar putea găsi o instituție financiară dispusă să îi acorde un credit.
(120)
În cazul de față, au fost acordate credite unei întreprinderi aflate în dificultate, iar garantul - statul - nu a primit o primă în condiții comerciale.
(121)
La punctul 3.2 din Comunicarea privind garanțiile, Comisia stabilește patru criterii care, aplicate cumulativ, sunt suficiente pentru a exclude posibilitatea ca o garanție să constituie ajutor de stat:
1.
persoana creditată nu se află în dificultate financiară;
2.
gradul de acoperire oferită de garanție poate fi determinat în mod corespunzător în momentul acordării garanției;
3.
garanția nu acoperă mai mult de 80 % din creditul neachitat;
4.
pentru garanție se achită prețul corespunzător prețului pieței.
(122)
Comisia a aplicat aceste criterii în cazul de față și constată, în primul rând, că Sachsen Zweirad GmbH și Biria se aflau în dificultate financiară la momentul acordării garanției.
(123)
Nu s-au încasat prime pentru garanții, iar acestea au fost acordate unor credite destinate unei întreprinderi aflate în dificultate. Simplul fapt că nu s-au achitat taxele comerciale obișnuite pentru garanții arată că măsurile au conferit un avantaj societăților Sachsen Zweirad GmbH și Biria. Pe piața bancară comercială, garanțiile nu se pot obține fără o primă comercială. Această concluzie este valabilă cu atât mai mult în cazul garanțiilor acordate întreprinderilor aflate în dificultate, care este posibil să nu le poată rambursa.
(124)
În consecință, garanțiile constituie un ajutor de stat pe baza raționamentului din Comunicarea privind garanțiile.
(125)
Comisia concluzionează că garanțiile conferă Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH (ulterior Biria AG) un avantaj, deoarece niciuna dintre aceste societăți nu ar fi putut obține o garanție în aceleași condiții pe piață.
(126)
Din motivele menționate la considerentul 100, măsurile 2 și 3 pot denatura concurența și pot afecta schimburile comerciale dintre statele membre.
6.4. Concluzii privind existența ajutorului de stat
(127)
Comisia concluzionează că participația pasivă și cele două garanții constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE și că cele două garanții nu au fost acordate în conformitate cu o schemă de ajutoare aprobată. Măsurile 1, 2 și 3 constituie, prin urmare, un ajutor nou care trebuie evaluat în mod corespunzător.
6.5. Calcularea componentei de ajutor
(128)
Punctul 4.1 din Comunicarea privind garanțiile prevede: „În cazul în care garanțiile individuale sau sistemele de garanții nu respectă principiul investitorului din economia de piață, se consideră că acestea implică un ajutor de stat. Prin urmare, este nevoie să se cuantifice elementul de ajutor, pentru a se verifica dacă ajutorul poate fi compatibil în temeiul unei derogări exprese privind ajutoarele de stat.” Prin urmare, înainte de examinarea compatibilității ajutorului, Comisia trebuie să cuantifice elementul de ajutor.
(129)
În Comunicarea privind garanțiile, Comisia a stabilit principiile generale pentru calcularea elementului de ajutor din cadrul unei garanții.
(130)
Conform opiniei Comisiei, componenta de ajutor din cadrul unei garanții de stat poate, în principiu, să se ridice la valoarea totală a creditului aferent, în cazul în care beneficiarul nu poate intra pe cont propriu pe piețele financiare [Comunicarea privind garanțiile, punctele 2.2 și 4.1 litera (a)].
(131)
Normele de calcul al componentei de ajutor sunt stabilite în Comunicarea privind garanțiile, la punctele 4.1 (Considerații generale), 4.2 (Elementul de ajutor din garanțiile individuale) și 4.4 (Elementul de ajutor din sistemele de garanții). În cele ce urmează, Comisia va aplica aceste norme în cazul de față.
(132)
Punctul 4.2 din Comunicarea privind garanțiile stabilește că, în absența unei prime de piață comparabile, trebuie să se compare toate costurile de finanțare ale unui credit de pe piață, cu și fără garanție (și anume rata dobânzii la un credit similar fără garanție trebuie comparată cu totalul ratei dobânzii și al primei de garanție pentru creditul cu garanție).
(133)
În multe cazuri, o astfel de rată a dobânzii de pe piață nu este disponibilă. Prin urmare, în comunicările sale privind metoda de stabilire a ratelor de referință și de scont, Comisia a pus la punct o metodologie care, din motivele menționate la punctul 4.2 din Comunicarea privind garanțiile, poate fi utilizată ca substitut al ratei dobânzii de pe piață.
(134)
În Comunicarea privind ratele de referință din 1997, Comisia stabilește ratele de referință menite să reflecte nivelul mediu al ratelor dobânzilor percepute pe piață pentru creditele pe termen mediu și lung garantate printr-o garanții normale („den üblichen Sicherheiten”). Comunicarea privind ratele de referință din 1997 subliniază, de asemenea, că rata de referință astfel stabilită reprezintă o marjă minimă care poate fi majorată în situații ce implică un risc special (de exemplu, în cazul unei întreprinderi aflate în dificultate sau atunci când nu se furnizează garanția pe care băncile o solicită în mod normal). În astfel de cazuri, prima ar putea atinge sau chiar depăși 400 de puncte de bază. Comunicarea privind ratele de referință din 1997 nu precizează dacă primele de risc pentru riscuri diferite pot fi cumulate. Această combinație nu este exclusă, însă, în decizia sa, Comisia trebuie să justifice metoda utilizată pentru a combina diferite prime de risc făcând referire la o analiză a practicilor de pe piețele financiare (20).
(135)
În 2004, auditorii Deloitte & Touche GmbH au realizat un studiu pentru Direcția Generală Concurență a Comisiei (denumit în continuare „studiul”) (21). Pe baza cercetărilor empirice, studiul a identificat, printre altele, prime de risc observabile pe piață în cazul întreprinderilor care se confruntă cu diferite categorii de riscuri și pentru tranzacții cu diferite garanții. Studiul demonstrează în mod clar că o combinare a unor dimensiuni de risc diferite (precum solvabilitatea debitorului sau garanția oferită) se poate reflecta în marjele diferențiate care urmează a fi adăugate la rata de bază.
(136)
Pe baza studiului, Comisia și-a perfecționat abordarea privind calcularea componentei de ajutor din cadrul unor credite într-o Comunicare privind revizuirea metodei de stabilire a ratelor de referință și de scont (2008, denumită în continuare „Comunicarea privind ratele de referință din 2008”) (22). Comunicarea privind ratele de referință din 2008 reflectă abordarea adoptată în studiu: se ia o rată de bază, la care se aplică prime pentru solvabilitate și garanții.
(137)
În plus, Comisia consideră că stabilirea componentei de ajutor din cadrul măsurilor care urmează să fie evaluate este asociată conceptului de ajutor de stat. Curtea de Justiție a afirmat că statutul de ajutor de stat al unei măsuri de ajutor trebuie stabilit pe baza unor factori obiectivi, care trebuie evaluați la data adoptării deciziei de către Comisie (23).
(138)
Prin urmare, Comisia consideră că baza corespunzătoare pentru stabilirea componentei de ajutor o reprezintă Comunicarea privind ratele de referință din 2008 și, în cele ce urmează, va evalua componenta de ajutor luând în considerare comunicarea respectivă.
(139)
Conform Comisiei, componenta de ajutor din cadrul participației pasive este egală cu diferența dintre remunerația pe care Bike Systems ar fi trebuit să o plătească pe piață pentru participație și remunerația plătită în mod real. Deoarece Bike Systems se afla în dificultate la momentul acordării participației pasive și riscul asociat era ridicat, componenta de ajutor ar putea reprezenta chiar valoarea totală a participației pasive, existând posibilitatea ca, într-o economia de piață, niciun investitor să nu fie interesat de această participație pasivă (24).
(140)
Comisia este de părere că această participație pasivă nu constituie un credit, însă poate fi comparată totuși cu un credit cu grad ridicat de risc, din moment ce, în caz de insolvență, aceasta este subordonată tuturor celorlalte creanțe, inclusiv creditelor subordonate.
(141)
Conform explicațiilor de la considerentul 92, Comisia este de părere că situația societății Bike Systems, care abia ieșise din procedura de insolvență, ar trebui să fi fost considerată dificilă. Perspectivele acesteia erau incerte, deoarece se efectuase doar o restructurare limitată a operațiunilor sale. Prin urmare, conform celor menționate la considerentul 92, întreprinderea trebuia să fi fost considerată ca aflându-se în dificultate. În plus, nu s-au furnizat garanții pentru participația pasivă, sporind astfel riscul de neplată. Prin urmare, Comisia este de părere că participația pasivă trebuie considerată ca fiind o tranzacție cu nivel scăzut de constituire a garanției, în sensul Comunicării privind ratele de referință din 2008. Pe lângă lipsa garanției, participația pasivă este, la rândul său, subordonată tuturor celorlalte credite în eventualitatea intrării în insolvență, sporind și mai mult riscul de neplată. Comisia consideră că acest fapt trebuie evaluat ca un factor de risc suplimentar lipsei de garanții: nivelul scăzut de constituire a garanției sporește riscul ca, în cazul în care debitorul intră în insolvență, acesta să nu poată onora direct creanța creditorului prin executarea garanției, însă nivelul redus al creanței înseamnă că, în caz de insolvență, creditorul își va putea recupera creditul doar după achitarea obligațiilor către ceilalți creditori și, prin urmare, există posibilitatea să nu recupereze nimic.
(142)
Comisia consideră că, deoarece la data adoptării măsurii, Bike Systems se afla în dificultate, aceasta trebuie încadrată în categoria de credit cu „risc ridicat”. Comunicarea privind ratele de referință din 2008 prevede că, în cazul întreprinderilor cu garanții reduse din această categorie, marja care ar exclude prezența unui ajutor de stat poate să atingă 1 000 de puncte de bază. Luând în considerare absența garanțiilor și prioritatea scăzută a participației pasive, Comisia consideră justificată o primă de 1 000 de puncte de bază.
(143)
Astfel, componenta de ajutor din cadrul participației pasive este egală cu diferența dintre rata dobânzii de referință plus 1 000 de puncte de bază și remunerația plătită pentru participație.
(144)
De asemenea, Comisia consideră că, pentru calcularea componentei de ajutor, remunerația variabilă de 3,5 % poate fi luată în considerare numai parțial, deoarece aceasta a depins de profitul realizat. Situația întreprinderii era precară, iar perspectiva de profit era incertă. Comisia consideră că ar trebui să se ia în calcul numai jumătate din remunerația variabilă, respectiv 1,75 %. Prin urmare, în scopul calculării componentei de ajutor, remunerația care trebuie luată în considerare trebuie să fie egală cu remunerația fixă de 8,75 % plus jumătate din remunerația variabilă de 3,5 %, rezultând o remunerație totală de 10,5 %. În consecință, componenta de ajutor este egală cu diferența dintre rata dobânzii de referință plus 1 000 de puncte de bază și o remunerație de 10,5 %.
(145)
Garanțiile acordate în cadrul măsurilor 2 și 3 au permis Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH să obțină pentru creditele lor condiții financiare mai avantajoase decât cele disponibile în mod normal pe piețele financiare. Conform opiniei Comisiei, componenta de ajutor din cadrul garanțiilor aferente măsurilor 2 și 3 este egală cu diferența dintre rata dobânzii pe care Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH ar fi trebuit să o achite pentru un credit acordat în condiții de piață, respectiv fără garanție, și rata dobânzii la care a fost acordat creditul în realitate. Diferența ar trebui să corespundă primei pe care un garant din economia de piață ar fi solicitat-o pentru aceste garanții. Din moment ce Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH se aflau în dificultate la momentul acordării garanțiilor și a creditelor, componenta de ajutor poate fi chiar egală cu valoarea totală a garanțiilor, deoarece este posibil ca, în lipsa garanției, niciun creditor să nu fi acordat creditul (25).
(146)
În plus, Comisia consideră că împrumutul și garanția („die Bürgschaft”) care au fost acordate Sachsen Zweirad GmbH implicau un risc suplimentar, deoarece garanția („die Sicherheiten”) furnizată era foarte redusă. Garanția pentru creditul acordat Sachsen Zweirad GmbH era asigurată numai printr-o garanție solidară („selbstschuldnerische Bürgschaft”) furnizată de societățile din cadrul grupului. Valoarea economică a acestui tip de garanție generală este foarte scăzută. Prin urmare, Comisia este de părere că garanția trebuie considerată ca fiind o tranzacție cu nivel scăzut de constituire a garanției, în sensul Comunicării privind ratele de referință din 2008.
(147)
Garanția furnizată pentru împrumutul și garanția acordate Biria GmbH aveau o valoare economică mai mare decât cea furnizată pentru garanția acordată Sachsen Zweirad GmbH. Cu toate acestea, garanția avea o valoare mai mică decât cea solicitată în mod normal. Garanția acordată Biria GmbH era garantată prin ipotecă de prim rang asupra proprietății Bike Systems în valoare de 15 milioane EUR. Însă această ipotecă era subordonată unui alt credit de 2 milioane EUR. Prin urmare, ipoteca de prim rang acoperea puțin peste 50 % din valoarea totală a creditului. Cu toate acestea, nu există o indicație clară privind o valoare de lichidare corespunzătoare pentru ipotecă. Au existat alte garanții sub formă de ipoteci, cesiune de creanțe, transfer de bunuri materiale în posesia societăților din cadrul grupului și garanții absolute din partea proprietarului Biria GmbH: aceste garanții aveau o valoare economică foarte scăzută. Comisia consideră că, în ciuda garanțiilor suplimentare oferite, garanția trebuie considerată ca fiind o tranzacție cu nivel scăzut de constituire a garanției, în sensul Comunicării privind ratele de referință din 2008.
(148)
Conform explicației de mai sus, la momentul acordării garanțiilor, Biria GmbH și Sachsen Zweirad GmbH se aflau în dificultate, astfel încât acestea trebuie încadrate în categoria de credit cu „risc ridicat”. Comunicarea privind ratele de referință din 2008 prevede că, în cazul întreprinderilor cu garanții reduse din această categorie, prima care ar exclude prezența unui ajutor de stat poate să atingă 1 000 de puncte de bază. Luând în considerare garanția foarte mică, Comisia consideră că, în cazul Sachsen Zweirad GmbH, se justifică o primă de 800 de puncte de bază. Biria GmbH a oferit o garanție mai bună. În acest caz, o primă de 700 de puncte de bază este adecvată. În ambele cazuri, valoarea primei este mai redusă decât cea a participației pasive din cauza priorității scăzute a participației.
(149)
Componenta de ajutor din cadrul garanției acordate Sachsen Zweirad GmbH (măsura 2) este egală cu diferența dintre rata dobânzii de referință plus 800 de puncte de bază și costul total de finanțare al creditului garantat (rata dobânzii la care a fost acordat creditul garantat plus orice primă achitată pentru garanție).
(150)
În același mod, componenta de ajutor din cadrul garanției acordate Biria GmbH (măsura 3) este egală cu diferența dintre rata dobânzii de referință plus 700 de puncte de bază și costul total de finanțare al creditului garantat (rata dobânzii la care a fost acordat creditul garantat plus orice primă achitată pentru garanție).
6.6. Derogări în temeiul articolului 107 alineatele (2) și (3) din TFUE
(151)
La articolului 107 alineatele (2) și (3) din TFUE se prevăd derogări de la interdicția generală de acordare a ajutorului de stat impusă la alineatul (1).
(152)
Derogările menționate la articolul 107 alineatul (2) din TFUE nu se aplică în cazul de față: măsurile de ajutor de stat nu au caracter social, nu sunt acordate consumatorilor individuali, nu repară pagubele provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare și nu sunt acordate economiei anumitor regiuni ale Republicii Federale Germania afectate de divizarea Germaniei.
(153)
Nu se aplică nici derogările prevăzute la articolul 107 alineatul (3) literele (b) și (d). Acestea fac referire la ajutoarele destinate să promoveze realizarea unui proiect important de interes european comun și la ajutoarele destinate să promoveze cultura și conservarea patrimoniului.
(154)
Rămân derogările prevăzute la articolul 107 alineatul (3) literele (a) și (c) din TFUE și orientările comunitare bazate pe aceste prevederi.
(155)
În primul rând, Comisia observă că sediul Bike Systems se afla într-o zonă eligibilă pentru acordarea ajutorului regional în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE. În ciuda rezervelor exprimate de Comisie cu privire la acest aspect, odată cu inițierea procedurii oficiale de investigare, Germania nu a furnizat informații care să demonstreze că măsura îndeplinește cerințele de acordare a ajutorului regional prevăzute în Orientările privind ajutoarele regionale (26).
(156)
Orientările comunitare prevăd alte derogări. Deoarece ajutorul a fost acordat în martie 2001, se aplică Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999. Comisia nu deține informații care ar putea demonstra că ajutorul poate fi considerat compatibil cu TFUE în temeiul orientărilor respective. În conformitate cu Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999, acordarea ajutorului pentru restructurare este condiționată de existența unui plan de restructurare viabil, evitând denaturarea concurenței și limitând la minimum ajutorul acordat. În ciuda rezervelor pe care Comisia le-a exprimat cu privire la acest aspect odată cu inițierea procedurii oficiale de investigare, Germania nu a furnizat informații care să demonstreze îndeplinirea acestor condiții. Comisia concluzionează că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute în Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999.
(157)
Prezenta măsură nu intră sub incidența altor orientări sau regulamente aplicabile ajutoarelor pentru cercetare și dezvoltare, pentru mediu, pentru întreprinderi mici și mijlocii, pentru ocuparea forței de muncă și instruire sau pentru capitalul de risc. Întrucât măsura nu urmărește niciun obiectiv de interes comun, aceasta constituie ajutor de exploatare, care nu este compatibil cu TFUE.
(158)
Sediile Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH se aflau într-o regiune asistată în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE. Cu toate acestea, derogările prevăzute la articolul 107 alineatul (3) litera (a) și ajutorul regional prevăzut la articolul 107 alineatul (3) litera (c) nu se aplică, deoarece Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH se aflau în dificultate, iar obiectivul măsurilor de ajutor nu viza dezvoltarea economică a unei anumite regiuni.
(159)
Comisia consideră că, în cazul de față, sunt aplicabile exclusiv Orientările comunitare privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate. Din moment ce ajutorul a fost acordat în martie 2003, se aplică Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999.
(160)
Acordarea ajutorului este condiționată de punerea în aplicare a unui plan de restructurare cu o durată cât mai scurtă, care să restabilească viabilitatea întreprinderii pe termen lung într-un interval de timp rezonabil și care să aibă la bază ipoteze realiste legate de viitoarele condiții de exploatare. În ciuda rezervelor exprimate de Comisie cu privire la acest aspect odată cu inițierea procedurii oficiale de investigare, Germania nu a furnizat informații care să demonstreze că garanțiile oferite au avut la bază un plan de restructurare solid, care să restabilească profitabilitatea grupului.
(161)
În plus, trebuie luate măsuri în vederea contracarării, pe cât posibil, a oricăror efecte negative ale ajutorului asupra întreprinderilor concurente. De regulă, acestea constau în limitarea prezenței întreprinderii pe piață sau pe piețe după încheierea perioadei de restructurare. Comisia nu deține informații privind piața relevantă sau cota de piață a grupului Biria pe piața respectivă. Aceasta nu a primit informații nici în legătură cu măsurile compensatorii care ar putea limita prezența pe piață a întreprinderii. Din contră, se pare că grupul Biria s-a extins odată cu preluarea Checker Pig și Bike Systems în 2001.
(162)
În conformitate cu Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999, valoarea ajutorului trebuie să se limiteze la strictul necesar pentru realizarea restructurării, în funcție de resursele financiare existente ale societății și ale acționarilor acesteia. În plus, beneficiarul ajutorului trebuie să aducă o contribuție semnificativă la costurile de restructurare din resurse proprii sau din surse externe de finanțare în condiții de piață. Din moment ce acordarea ajutorului nu a avut la bază un plan de restructurare, Comisia nu deține informații cu privire la contribuția beneficiarului și la măsura în care ajutorul a fost limitat la strictul necesar.
(163)
În conformitate cu Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999, ajutorul pentru restructurare trebuie să fie acordat o singură dată. În cazul în care întreprinderea în cauză a mai beneficiat de un ajutor pentru restructurare în trecut și dacă s-au scurs mai puțin de 10 ani de la încheierea perioadei de restructurare, Comisia va permite, în mod normal, acordarea unui nou ajutor pentru restructurare numai în situații excepționale și neprevăzute.
(164)
În aprilie 1996 și martie 1998, Sachsen Zweirad GmbH a primit un ajutor pentru restructurare sub forma unei participații publice în valoare de 1 278 200 EUR, în baza unei scheme de ajutoare aprobate. Deoarece de la încheierea ultimei perioade de restructurare a Sachsen Zweirad GmbH s-au scurs mai puțin de 10 ani și din moment ce Comisia nu are cunoștință de existența vreunei circumstanțe excepționale și neprevăzute, cele două garanții nu au îndeplinit condiția ajutorului unic.
(165)
Comisia concluzionează că nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute în Orientările privind salvarea și restructurarea din 1999.
(166)
În continuare, Comisia este de părere că măsurile 2 și 3 nu intră sub incidența altor orientări comunitare sau regulamente aplicabile ajutoarelor pentru cercetare și dezvoltare, pentru mediu, pentru întreprinderi mici și mijlocii, pentru ocuparea forței de muncă și instruire sau pentru capitalul de risc. Deoarece măsurile nu urmăresc niciun obiectiv de interes comun, acestea constituie ajutor de exploatare, care nu este compatibil cu TFUE.
VII. CONCLUZIE
(167)
Comisia concluzionează că participația gbb în cadrul Bike Systems în valoare de 2 070 732 EUR, garanția de 80 % pentru un credit în valoare de 5,6 milioane EUR acordat Sachsen Zweirad GmbH și garanția de 80 % pentru un credit în valoare de 24 875 000 EUR acordat Biria GmbH (ulterior Biria AG) constituie ajutor de stat și nu îndeplinesc criteriile de compatibilitate cu piața internă.
(168)
În temeiul articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999, Comisia are obligația fundamentală de a dispune recuperarea prezentului ajutor incompatibil de la beneficiar,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Ajutorul de stat acordat de Germania societăților Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (în prezent MB System), Sachsen Zweirad GmbH și Biria GmbH (ulterior Biria AG, în prezent MB Immobilien) este incompatibil cu piața internă. Ajutorul constă în următoarele măsuri:
(a)
măsura 1: o participație pasivă („stille Einlage”) în valoare de 2 070 732 EUR acordată întreprinderii Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (în prezent MB System); componenta de ajutor este egală cu diferența dintre rata dobânzii de referință plus 1 000 de puncte de bază și remunerația care urmează a fi plătită pentru participația pasivă (remunerația fixă plus 50 % din remunerația variabilă);
(b)
măsura 2: o garanție în valoare de 4 480 000 EUR acordată întreprinderii Sachsen Zweirad GmbH (ulterior Biria AG, în prezent MB Immobilien); componenta de ajutor este egală cu diferența dintre rata dobânzii de referință plus 800 de puncte de bază și costul total de finanțare a creditului garantat (rata dobânzii la care a fost acordat creditul garantat plus orice primă achitată pentru garanție);
(c)
măsura 3: o garanție de 19 900 000 EUR acordată întreprinderii Biria GmbH (ulterior Biria AG, în prezent MB Immobilien); componenta de ajutor este egală cu diferența dintre rata dobânzii de referință plus 700 de puncte de bază și costul total de finanțare a creditului garantat (rata dobânzii la care a fost acordat creditul garantat plus orice primă achitată pentru garanție).
Articolul 2
(1) Germania recuperează de la beneficiar ajutorul menționat la articolul 1.
(2) Recuperarea are loc fără întârziere și în conformitate cu procedurile prevăzute de legislația națională, în măsura în care acestea permit punerea în aplicare imediată și efectivă a prezentei decizii.
(3) Sumele urmând a fi recuperate sunt purtătoare de dobândă de la data la care ajutorul a fost pus la dispoziția beneficiarului, până la data recuperării efective a acestuia.
(4) Dobânda se calculează pe o bază compusă, în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (27).
(5) Începând cu data notificării prezentei decizii, Germania anulează toate plățile restante ale ajutorului menționat la articolul 1.
Articolul 3
(1) Recuperarea ajutorului menționat la articolul 1 este imediată și efectivă.
(2) Germania asigură punerea în aplicare a prezentei decizii în termen de patru luni de la data notificării acesteia.
Articolul 4
(1) În termen de două luni de la notificarea prezentei decizii, Germania transmite Comisiei următoarele informații:
(a)
cuantumul total (suma principală și dobânzile aferente) care trebuie recuperat de la beneficiar;
(b)
o descriere detaliată a măsurilor deja adoptate sau planificate în sensul respectării prezentei decizii;
(c)
documente care să ateste că beneficiarul a fost somat să ramburseze ajutorul.
(2) Germania informează Comisia cu privire la stadiul măsurilor naționale adoptate în vederea punerii în aplicare a prezentei decizii până la recuperarea integrală a ajutorului menționat la articolul 1. La solicitarea Comisiei, Germania transmite imediat informațiile privind măsurile deja adoptate sau planificate în sensul respectării prezentei decizii. De asemenea, Germania furnizează informații detaliate privind valoarea ajutorului și a dobânzilor aferente care au fost recuperate deja de la beneficiar.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania.
Adoptată la Bruxelles, 14 decembrie 2010.