ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 9. června 2011,
kterým se mění schengenská konzultační síť (technické podmínky)
(2011/369/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 789/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se Radě vyhrazují prováděcí pravomoci v oblasti určitých podrobných předpisů a praktických postupů týkajících se posuzování žádostí o udělení víza (1), a zejména na čl. 1 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na podnět Belgického království,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenská konzultační síť (technické podmínky) byla zřízena k tomu, aby umožnila konzultace mezi ústředními orgány členských států o žádostech o víza podaných státními příslušníky určitých třetích zemí.
(2)
Formát položek formulářů předkládaných ke konzultaci mezi členskými státy je zapotřebí změnit a v rámci těchto konzultací se s několika výjimkami použije aktualizovaný seznam třípísmenných kódů Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) („třípísmenné kódy (ICAO)“) pro státy, samosprávné jednotky, území, státní příslušnost a organizace v souladu se seznamem podle nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (2). Použití třípísmenných kódů (ICAO) s určitými výjimkami nemá vliv na pravomoc členských států uznat či neuznat státy či samosprávné jednotky ani ji nepředjímá. Kódy stanovené pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii a Kosovo (3) slouží jen pro účely konzultace v rámci sítě VISION.
(3)
Technické podmínky schengenské konzultační sítě (technické podmínky) by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (4); Spojené království se tedy nepodílí jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(5)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (5); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(6)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(7)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (6), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (7).
(8)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (9).
(9)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/349/EU (11).
(10)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(11)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(12)
V souladu s čl. 58 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (12) by do data uvedeného v článku 46 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (13) měl pro změny některých částí schengenské konzultační sítě (technické podmínky) platit i nadále podle potřeby postup stanovený v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 789/2001,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Části 1, 2 a 3 schengenské konzultační sítě (technické podmínky) se mění v souladu s přílohami I, II a III.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 9. června 2011.
Použije se od 10. července 2011.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
V Lucemburku dne 9. června 2011.
DECIZIA CONSILIULUI
din 9 iunie 2011
de modificare a rețelei de consultări Schengen (specificații tehnice)
(2011/369/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 789/2001 al Consiliului din 24 aprilie 2001 care rezervă Consiliului competențele de executare în ceea ce privește anumite norme metodologice și proceduri de examinare a cererilor de viză (1), în special articolul 1 alineatul (2),
având în vedere inițiativa Regatului Belgiei,
întrucât:
(1)
Rețeaua de consultări Schengen (specificații tehnice) a fost înființată pentru a permite consultarea între autoritățile centrale ale statelor membre privind cererile de viză depuse de resortisanți ai anumitor țări terțe.
(2)
Formatul rubricilor formularelor transmise în vederea consultării între statele membre ar trebui să fie modificat și, cu anumite excepții, lista actualizată a codurilor din trei litere ale Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI) [denumite în continuare „codurile din trei litere (OACI)”] ale statelor, entităților, teritoriilor, naționalităților și organizațiilor ar trebui folosită în cadrul respectivei consultări în conformitate cu lista stabilită de Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe ale statelor membre și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (2). Folosirea codurilor din trei litere (OACI) cu anumite excepții nu afectează și nu aduce prejudicii competenței statelor membre de a recunoaște sau de a nu recunoaște state sau entități. Codurile stabilite pentru Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și Kosovo (3) sunt exclusiv pentru consultarea VISION.
(3)
Specificațiile tehnice ale rețelei de consultări Schengen (specificații tehnice) ar trebui să fie modificate în consecință.
(4)
Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (4); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.
(5)
Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (5); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.
(6)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale. Deoarece prezenta decizie constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la care Consiliul decide cu privire la prezenta decizie, dacă o va pune în aplicare în legislația sa națională.
(7)
În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen (6) care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a acordului respectiv (7).
(8)
În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului încheiat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen (8) care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (9).
(9)
În ceea ce privește Liechtenstein, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen (10), care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/349/UE a Consiliului (11).
(10)
În ceea ce privește Cipru, prezenta decizie constituie un act întemeiat pe acquis-ul Schengen sau care se raportează la acesta, în înțelesul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003.
(11)
Prezenta decizie constituie un act întemeiat pe acquis-ul Schengen sau care se raportează la acesta, în înțelesul articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.
(12)
În conformitate cu articolul 58 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize) (12), până la data menționată la articolul 46 din Regulamentul (CE) nr. 767/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 privind Sistemul de informații privind vizele (VIS) și schimbul de date între statele membre cu privire la vizele de scurtă ședere (Regulamentul VIS) (13), procedura stabilită la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 789/2001 ar trebui să fie aplicată în continuare, dacă este necesar, pentru modificările aduse anumitor părți din rețeaua de consultări Schengen (specificații tehnice),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Părțile 1, 2 și 3 din rețeaua de consultări Schengen (specificații tehnice) se modifică astfel cum se prevede în anexele I, II și III.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare la 9 iunie 2011.
Se aplică de la 10 iulie 2011.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.
Adoptată la Luxemburg, 9 iunie 2011.