ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. května 2012
o státní podpoře SA.22668 (C 8/08 (ex NN 4/08)) poskytnuté Španělskem společnosti Ciudad de la Luz SA
(oznámeno pod číslem C(2012) 3025)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/126/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a),
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily své připomínky v souladu s uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 22. února 2007 přijala Komise stížnost ve věci státní podpory od stěžovatele A (2) týkající se údajné podpory poskytnuté autonomní oblastí Valencie pro komplex filmových studií Ciudad de la Luz. Dne 15. března 2007 stěžovatel A potvrdil, že jeho stížnost může být zaslána španělským orgánům.
(2)
Dne 10. dubna 2007 zaslala Komise stížnost v plném znění španělským orgánům a požádala o informace k údajné podpoře. Žádné předchozí oznámení o podpůrném opatření pro kinematografii ve Valencii za účelem jeho schválení podle pravidel pro státní podporu Komise neobdržela.
(3)
Španělské orgány požádaly dne 18. dubna 2007 o prodloužení lhůty (poskytnuté dne 24. dubna) a poté odpověděly na žádost Komise o poskytnutí informací dne 15. června 2007.
(4)
Dne 30. dubna 2007 stěžovatel A poskytl odkazy na články uveřejněné v časopise Variety, v kterých se údajně vysvětlovala podpora, jež byla nabízena za natáčení filmů v autonomní oblasti Valencie, a potvrzovalo se, že Ciudad de la Luz se snažila přilákat filmové produkce s vysokým rozpočtem (3).
(5)
Dne 13. července 2007 požádala Komise španělské orgány o doplňující informace. Ty si vyžádaly dne 18. července 2007 prodloužení lhůty, které jim bylo poskytnuto dne 19. července, a poté odpověděly Komisi na její žádost o informace dne 8. října 2007.
(6)
Dne 15. července 2007 obdržela Komise stížnost od stěžovatele B (4). Poté, co od něho dostala souhlas, zaslala Komise dne 2. srpna 2007 jeho stížnost španělským orgánům.
(7)
Dopisem ze dne 13. února 2008 informovala Komise španělské orgány, že se rozhodla zahájit ve věci podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Španělské orgány odpověděly dne 28. dubna 2008.
(8)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné třetí strany, aby k podpoře předložily svoje připomínky.
(9)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a zaslala je do Španělska dne 3. října 2008. Připomínky od španělské strany obdržela dne 21. listopadu a 29. prosince 2008.
(10)
Na základě schůzky konané dne 11. února 2009 mezi Komisí a španělskými orgány poskytlo Španělsko dne 30. března 2009 doplňující informace.
(11)
Dne 26. srpna 2009 zaslala Komise Španělsku novou žádost o informace, na kterou španělské orgány odpověděly dne 20. října 2009, a následně poskytly doplňující informace dne 1. února 2010.
(12)
Dne 24. května 2011 odeslala Komise novou žádost o informace, ve které informovala Španělsko o stanovení nezávislého ekonomického poradce, společnosti Ecorys. Španělsko odpovědělo dne 7. června 2011. Komise odpověděla Španělsku dne 22. července 2011.
(13)
Dne 1. srpna 2011 zaslala Komise španělským orgánům svoji poslední žádost o informace, včetně zprávy společnosti Ecorys. Španělsko předložilo své připomínky ke zprávě společnosti Ecorys dne 3. října 2011. Dne 11. dubna 2012 Španělsko poskytlo o veřejné investici pro Ciudad de la Luz SAU nové údaje.
II. PODROBNÝ POPIS
(14)
Ciudad de la Luz se nachází v blízkosti Alicante (autonomní oblast Valencie) a je velkým komplexem filmových studií. Vláda autonomní oblasti Valencie přijala rozhodnutí investovat do projektu Ciudad de la Luz dne 24. října 2000.
(15)
Ciudad de la Luz SA byla založena 2. listopadu 2000. Jejím cílem je vyvíjet aktivity za účelem propagace, organizace a správy komplexu ciudad de la Luz, včetně výstavby, správy a provozování audiovizuálních a kinematografických zařízení, jakož i dalších aktivit spojených se zábavou a ubytováním.
(16)
Celkem 75 % počátečního základního kapitálu Ciudad de la Luz ve výši 600 000 EUR bylo vloženo společností Parque Temático de Alicante SAU, která se později přeměnila ve společnost Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV). SPTCV je podnik ve veřejném vlastnictví, který realizuje investiční činnost valencijské autonomní vlády. Zbývajících 25 % bylo ve vlastnictví soukromé společnosti Producciones Aguamarga SL, která měla za úkol realizovat zbývající stavební zakázky, vést propagaci Ciudad de la Luz a řídit studia.
(17)
V listopadu 2001 byl základní kapitál navýšen na 9 milionů EUR. SPTVC získala všechny nové akcie a její obchodní podíl se navýšil na 98,4 %. SPTVC znovu navýšila svůj podíl v únoru 2003 a v květnu 2004 prostřednictvím obdobných akvizicí nového základního kapitálu. V červenci 2004 prodala společnost Producciones Aguamarga svůj obchodní podíl ve výši 0,2 % v Ciudad de la Luz SA (6) společnosti SPTVC (za 139 059 EUR). Od toho okamžiku byla vláda autonomní oblasti Valencie prostřednictvím SPTVC vlastníkem 100 % základního kapitálu společnosti Ciudad de la Luz SAU. Od té chvíle je Ciudad de la Luz SAU podnikem ve veřejném vlastnictví, jehož stoprocentním vlastníkem je SPTVC a jenž podléhá veřejnému právu v oblasti uzavírání smluv a finančního dohledu. Nicméně společnost Producciones Aguamarga pokračovala nadále v řízení Ciudad de la Luz.
(18)
Komplex filmových studií otevřel své brány pro natáčení v srpnu 2005. Stavební práce na tomto zařízení, jež má poskytovat služby největším filmovým produkcím, byly zahájeny v roce 2002 a realizovaly se ve třech fázích:
-
fáze 1 (dokončena): šest filmových ateliérů s klimatizací o celkové ploše 11 000 m2, pomocné budovy pro produkci, 15 050 m2 dílen a skladů a dva pozemky pro natáčení v exteriérech (back lots) o celkové rozloze 14 hektarů,
-
fáze 2 (dokončena po zahájení formálního vyšetřovacího řízení): restaurační zařízení, administrativní budova, laboratoř pro postprodukci a třetí zóna pro natáčení exteriérů o velikosti 5 hektarů s vodní nádrží pro filmové natáčení,
-
fáze 2B (nezahájena): velká hluboká vodní nádrž s přírodním horizontem,
-
fáze 3 (nezahájena): filmový ateliér o velikosti 5 000 m2 (který má být největší na světě), další zóna pro natáčení exteriérů a čtyři televizní studia.
(19)
Komplex zahrnuje také vysokou školu zaměřenou na audiovizuální tvorbu (film, TV, rozhlas, Internet). Škola poskytuje vzdělání na magisterské úrovni, které zahrnuje všechny stránky výroby (uměleckou, technický marketing, komunikace). V původních plánech z roku 2000 se počítalo s dalšími doplňkovými investicemi do obchodních center, hotelů a sportovního areálu v blízkosti komplexu, které by mohly přispívat ke kladným peněžním tokům komplexu, avšak k dnešnímu dni se nerealizovaly. V roce 2004 sice valencijská autonomní vláda poskytla potřebné pozemky a v roce 2005 proběhla výběrová řízení na provozování uvedených činností formou koncesí, přijaté nabídky však nebyly dostatečně atraktivní, a proto dodatečné investice nebyly uskutečněny.
(20)
Díky určitým aspektům špičkového zařízení se filmový komplex Ciudad de la Luz dostal do privilegované pozice vůči omezenému počtu velkých filmových studií, která mu konkurují v oblasti kapacity pro filmy s velkým rozpočtem. V původních plánech Ciudad de la Luz se počítalo například s filmovým ateliérem o velikosti 5 000 m2, který by byl největší na světě (7). Komise konstatuje, že velké filmové ateliéry jsou zajímavé pouze pro velké kinematografické produkce.
(21)
Až donedávna bylo filmové studio řízeno společností Aguamarga Gestión de Estudios SL, která působila pro filmové studio jako manažer za úplatu na základě víceleté manažerské smlouvy uzavřené s akcionářem.
(22)
Před zahájením stavebních prací v letech 1999-2000 někteří nezávislí konzultanti analyzovali životaschopnost, dopad a strategické plány rozvoje Ciudad de la Luz ve čtyřech studiích, které byly poskytnuty španělskými orgány v rámci formálního vyšetřovacího řízení.
(23)
Tyto studie prověřovaly perspektivy, pokud jde o růst počtu kinematografických produkcí (8), porovnávaly alternativní umístění pro výstavbu filmových studií v rámci valencijské autonomní oblasti (9) a předkládaly předběžnou analýzu (10) a podnikatelský plán (11) pro komplex filmových studií. Španělské orgány poskytly tyto studie až poté, co Komise přijala v souvislosti s tímto projektem rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory. Údaje, které jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 22. února 2008, vycházely ze studie (vypracované společností Consultia), která, jak španělské orgány ujistily Komisi, byla vypracována v roce 2002. Nicméně po přijetí rozhodnutí o zahájení řízení Španělsko informovalo Komisi, že tato studie byla vypracována v roce 2004.
(24)
Závěry týkající se podnikatelského plánu z roku 2000 vypracované společností Arthur Andersen (12) byly pozitivní, včetně perspektiv rentability ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. U projektu filmového studia byly doloženy kladné peněžní toky na období pěti let (2002-2006) po dokončení výstavby studií, konferenčního sálu a školy filmové a televizní techniky.
(25)
Stavební náklady se v těchto etapách odhadovaly na 16,9 miliardy peset (101,7 milionu EUR). Nebyly zahrnuty náklady na pozemky a podnikatelský plán uváděl, že se náklady mohou měnit o +/-30 %. Náklady na další etapy až po dokončení projektu nebyly vyčísleny.
(26)
Na základě uvedeného podnikatelského plánu v letech 2000 až 2004 společnost SPTCV uskutečnila nebo přislíbila investice do Ciudad de la Luz formou navýšení základního kapitálu a akvizice pozemků, které celkově činily 104 259 759 EUR. Viz podrobné informace o této věci v 53. bodě odůvodnění.
(27)
Vzhledem k tomu, že stavební práce trvaly o dva roky déle, než se plánovalo, a že investiční kalendář byl změněn, aby mohlo dojít k významnému navýšení, pověřila Ciudad de la Luz/SPTCV v roce 2004 společnost Consultia (13), aby vypracovala novou studii a podnikatelský plán. Consultia ve své studii také dospěla k pozitivním závěrům, co se týče rentability projektu, protože podnikatelský plán pro období 2004-2014 počítal s kladnou návratností investice vložené společností SPTCV do roku 2014 i na delší období.
(28)
V červenci 2004 získala společnost SPTCV za 139 059 EUR balík akcií Ciudad de la Luz SA, který byl ve vlastnictví společnosti Producciones Aguamarga SL. Na rozdíl od SPTCV společnost Producciones Aguamarga SL po své počáteční investici 150 000 EUR v listopadu 2000 neuskutečnila do Ciudad de la Luz SA žádnou další investici. Z toho důvodu se podíl Producciones Aguamarga SL v Ciudad de la Luz SA snížil a v okamžiku, kdy jej získala SPTVC, se rovnal 0,2 %. Po této akvizici přešla celá společnost do veřejného vlastnictví a její název se změnil na Ciudad de la Luz SAU.
(29)
Na základě pozměněného kalendáře prací a podnikatelského plánu poskytla SPTCV jako jediný akcionář dva účastnické úvěry ve výši 95 milionů EUR v roce 2005 a 20 milionů EUR v roce 2007. V účetnictví Ciudad de la Luz SAU k 31. prosinci 2010 poskytnutém španělskými orgány v dubnu 2012 se vykazuje, že SPTVC investovala v letech 2008 až 2010 celkem 45 829 840 EUR ve formě cenných papírů přeměnitelných na akcie. V tomto účetnictví se také uvádí, že SPTVC měla v roce 2009 a 2010 pohledávky za nesplacené úroky z účastnických úvěrů za roky 2005 a 2009 v celkové výši 7 222 160 EUR. Účetnictví kromě toho k 31. prosinci 2010 vykazovalo kumulované nesplacené úroky ve výši 1 814 187 EUR za investici cenných papírů přeměnitelných na akcie. Z tohoto důvodu investice z veřejných prostředků ze strany SPTVC do Ciudad de la Luz, včetně úroků z poskytnutých úvěrů, činily ke konci roku 2010 celkem 274 125 946 EUR.
(30)
V podnikatelském plánu z roku 2000 si Ciudad de la Luz kladla za cíl stát se druhým největším komplexem filmových studií v Evropě (po Pinewoodu) a přilákat španělské produkce (film, TV a reklama) a kromě toho si stanovila za cíl získat šestnáct zahraničních produkcí (EU a USA) za rok. Upravený podnikatelský plán z roku 2004 stanovil jako strategický cíl pro Ciudad de la Luz získat jako hlavní klienty velké filmové a televizní produkce.
(31)
Podnikatelský plán z roku 2004 předpokládal, že hlavní mezinárodní konkurenti Ciudad de la Luz jsou velká studia ležící mimo USA, především taková, která mají obdobné parametry, a to konkrétně Pinewood-Shepperton (Spojené království), Cinecittà (Itálie), Barrandov (česká republika), Babelsberg (Německo), Cinécité Montreal & Lions Gate (Kanada) a Warner Roadshow & Fox (Austrálie).
(32)
V počátečním podnikatelském plánu z roku 2000 se předpokládané sazby za služby studia (například pronájem zóny pro natáčení, dílna) přidržovaly rozpětí sazeb, které uplatňovala srovnatelná studia v Unii (jako Shepperton a Elstree ve Spojeném království a Babelsberg v Německu). Upravený podnikatelský plán z roku 2004 také předpokládá model strategických cen s odvoláním na sazby uplatňované věhlasnými mezinárodními studii: přibližně o 15-20 % levnější než studia předních zavedených společností (USA a Pinewood ve Spojeném království), ale o 50-100 % dražší než studia v EU (Barrandov v České republice a Babelsberg v Německu).
(33)
V praxi se národních a mezinárodních cílů podnikatelské strategie Ciudad de la Luz nedosáhlo. Z 33 dlouhometrážních filmů natáčených v těchto studiích v letech 2005 až 2009 bylo 28 španělské produkce a pouze pět bylo realizováno v koprodukci s jinými státy EU (Řecko, Francie). Kromě těchto příležitostných úspěchů poskytnutých evropskými koprodukcemi, jako byly „Asterix a olympijské hry“ a nedávná koprodukce Španělska a USA, byly ve skutečnosti filmy natáčené v Ciudad de la Luz od jejího otevření v srpnu 2005 většinou národní produkce.
(34)
Kromě perspektiv uvedených v podnikatelském plánu z roku 2004, kde se uvádí rok 2010 jako první účetní období, ve kterém bude mít Ciudad de la Luz kladné provozní výsledky, i když skromné, byl obchodní provoz k tomuto datu deficitní. Ciudad de la Luz vykazovala na konci roku 2010 akumulované ztráty ve výši 84 milionů EUR oproti akumulovaným ziskům ve výši 12 milionů EUR, které pro stejné datum předpokládal podnikatelský plán z roku 2004. Ve srovnání s výše zmíněnými studii nedokázala Ciudad de la Luz přilákat plánovaný počet nešpanělských produkcí a i pro španělskou poptávku jsou výsledky pod očekávanou úrovní. Provozní ztráty se také nacházejí nad plánovanou úrovní.
(35)
Šetření Komise bylo zahájeno v roce 2007 na základě stížnosti podané stěžovatelem A a další stížnosti podané později stěžovatelem B, přičemž oba jsou významnými aktéry ve filmovém odvětví různých členských států. Stížnosti uváděly existenci nelegální státní podpory při veřejném financování Ciudad de la Luz a především poukazovaly na systém pobídek pro produkce určitých filmů, který společnost Ciudad de la Luz vytvořila.
(36)
Jak bylo uvedeno výše, když Komise zahájila v únoru 2008 formální vyšetřovací řízení, jediný podklad o investičním rozhodnutí, který poskytly španělské orgány, byl podnikatelský plán vypracovaný společností Consultia, údajně realizovaný v roce 2002. Po předběžném vyhodnocení dospěla Komise k vážným pochybnostem, zda by soukromý investor v tržní ekonomice investoval za stejných podmínek a ve stejné míře jako valencijská autonomní vláda.
(37)
Pokud jde o možnou slučitelnost podpory, neměla Komise k dispozici informace, aby si ověřila, zda byly v autonomní oblasti Valencie v daném období (2000-2004) splněny podmínky pokynů k regionální podpoře. Komise měla také pochybnosti o tom, zda bylo možné aplikovat kulturní výjimku obsaženou v čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy, protože Ciudad de la Luz nepodporovala ani kulturu, ani zachování kulturního dědictví, mohla poskytovat služby pro všechny druhy audiovizuální činnosti včetně reklam a soutěžila s ostatními studii za účelem přilákání obchodních produkcí.
(38)
Komise také poukázala na existenci možné státní podpory v systému pobídek pro natáčení v Ciudad de la Luz a jako příjemce označila různé filmové producenty. Jelikož pobídky určené produkci určitých dlouhometrážních filmů byly zaměřeny na podporu specifických aktivit v určité lokalitě a opíraly se o neznámá kritéria, zdá se, že nebyla splněna pravidla stanovená ve sdělení Komise o filmu.
III. VYJÁDŘENÍ ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN
(39)
Komise obdržela připomínky celkem od deseti zúčastněných třetích stran. Čtyři z nich podnikají v oblasti provozování filmových studií v členských státech mimo Španělsko: stěžovatel A, stěžovatel B, Barrandov Studio a Mediterranean Film Studios Limited; pět z nich podniká ve španělském filmovém odvětví: Federación de asociaciones de productores audiovisuales españoles (FAPAE, Federace asociací španělských producentů audiovizuálních děl), Associació de directors de cinema valencians (Asociace valencijských filmových režisérů), Empreses audiovisuals valencianes federades (EAVf, Federace valencijských audiovizuálních společností), Productors audiovisuals valencians (Asociace valencijských audiovizuálních producentů) a Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana (SPTCV SAU, Společnost pro tematické projekty autonomní oblasti Valencie), a jednou třetí osobou je státní orgán pro financování a politiku v kinematografii - Britská filmová rada (UK Film Council).
(40)
V dokumentu důvěrného charakteru ze dne 25. června 2008 vyjadřuje stěžovatel B svoje znepokojení ohledně podpory, díky které Ciudad de la Luz začala fungovat a funguje v současnosti. Uvádí, že opatření přijatá Komisí v souvislosti se zahájením řízení jsou zásadní pro jeho společnost a sektor.
(41)
V dokumentu důvěrného charakteru ze dne 30. června 2008 vyjmenovává stěžovatel A svoje připomínky za účelem hloubkového přešetření čtyř otázek: a) nákladů na financování studií; b) přístupu k financování začínajícího podniku; c) konečné hodnoty převodu a d) ostatních pobídek poskytovaných společností Ciudad de la Luz. Dle jeho názoru „by se soukromý investor domníval, že dokonce i zavedené a rentabilní podnikání v oblasti filmových studií je přinejmenším středně riziková investice (…) To se zakládá na skutečnosti, že ačkoliv studio počítá s podporou ve formě aktiv (…), je pravděpodobné, že provozní pákový efekt bude vysoký, což ztěžuje odhad zisku. Také jiné faktory, jako je cyklický charakter odvětví filmové produkce, dodávají odhadům nejistotu“.
(42)
Podle stěžovatele A by mohly být pro zavedený podnik s filmovými studii adekvátní vážené průměrné náklady na kapitál (WACC) okolo 15 %, i když „výnos očekávaný soukromými investory (stěžovatel A) je vyšší“. Soukromý investor by se domníval, že začínající podnik s filmovými studii představuje „investici se středním až vyšším rizikem, a proto by očekával podstatně větší výnos (i kdyby se počítalo s jistým zdržením v jeho návratnosti). Bereme-li na zřetel, že schopnost nových podniků získat úvěry od tradičních zdrojů je obvykle omezená (pokud existuje), WACC pro tento typ podniků se zvyšují, všeobecně jak z důvodu větší požadované návratnosti kapitálu, tak i z důvodu nedostatku levnějších úvěrů“.
(43)
Pokud jde o konečnou hodnotu převodu Ciudad de la Luz uvedenou v rozhodnutí o zahájení řízení, stěžovatel A ji považuje za nereálnou. Rovněž namítá, že soukromý investor by obecně nepovažoval za obvyklé to, že se jako adekvátní substituční hodnota pro ocenění použije více než dvanácti- až patnáctinásobek příjmů před zaplacením úroků a daní.
(44)
Konečně pokud jde o pobídky poskytnuté s cílem přilákat produkce, stěžovatel A namítl, že se zdá, jako by byly produkčním společnostem dotovány náklady na přivezení kvalifikovaného technického a podpůrného personálu, jenž údajně v autonomní oblasti Valencie chybí. Stěžovatel A se domnívá, že pobídky mají silný negativní dopad na hospodářskou soutěž, protože bez pobídek by bylo složitější, aby studia přilákala filmové produkce.
(45)
Společnost Barrandov Studio ve svém prvním dopisu ze dne 25. června 2008 zdůraznila, že údajná podpora narušuje relevantní trh a škodí ostatním konkurentům, a vzhledem ke složitosti případu požádala o další lhůtu, aby mohla zformulovat nové připomínky, které Komise obdržela dne 15. září 2008. Barrandov Studio souhlasí s důvody, které uvedl stěžovatel A, a zdůrazňuje, že velikost a počet filmových ateliérů naznačuje, že Ciudad de la Luz chce přilákat natáčení severoamerických filmů s velkým rozpočtem, a nikoliv filmů španělských. Zohlední-li se nízký počet odborníků a filmové infrastruktury v Alicante ve srovnání s Madridem nebo Barcelonou, výběr umístění je nelogický. Z hlediska strategie by jakýkoliv podnik, který investuje do odvětví filmových studií, rozdělil svoje klienty v zásadě na domácí, kteří budou zdrojem stabilních příjmů, a na zákazníky zahraniční, kteří budou realizovat velké produkce. Ciudad de la Luz přijala opačnou strategii, tj. poskytuje studiové služby za velmi nízké ceny, aniž by brala ohled na náklady na založení studií. Vzhledem k nejistotě, která je dána obtížností odhadnout v tomto odvětví příjmy na dobu delší než 3 až 5 let, by navíc soukromý investor vyžadoval, aby návratnost byla mnohem rychlejší. Názor Barrandova se opírá o podnikatelský plán důvěrného charakteru týkající se jeho nedávné investice do nových studií, která se uskutečnila na základě předpokladu, že společnost bude vytvářet čistý zisk od druhého roku provozu a že amortizační období bude kratší než 8 let. Taktéž se Barrandov nedomnívá, že by existovalo nějaké racionální vysvětlení výše zisků (341 milionů EUR), které předpokládají španělské orgány pro rok 2014.
(46)
Společnost Mediterranean Film Studios Limited uvádí v dopisu z 27. června 2008 své připomínky ohledně zóny vodních nádrží, které Ciudad de la Luz propagovala. Podle Ciudad de la Luz jsou tyto vodní hladiny v Evropě výjimečné a jsou srovnatelné pouze s nádržemi ve studiích Fox v mexickém státě Baja California. Vzhledem k malému využití svých zařízení během roku společnost Mediterranean namítá, že podle jejího názoru a názoru převažujícího v odvětví již přinejmenším ve Středozemí, pokud ne v Evropě, dostatečná kapacita pro natáčení na vodních plochách existuje.
(47)
Federace asociací španělských producentů audiovizuálních děl (FAPAE) se ve svém vyjádření ze dne 30. června 2008 domnívá, že Ciudad de la Luz vnesla na trh velkých produkčních zařízení více konkurence a že stěžovatelé neusilují o nic jiného, než o udržení své pozice na trhu a o zabránění vstupu konkurentům, kteří nabízejí důvěryhodné služby za rozumné alternativní ceny oproti studiím stěžovatelů, která ovládají evropský trh. FAPAE také tvrdí, že studia jako Barrandov, Cinecittà, Babelsberg nebo Mafilms upevnila svoji pozici na trhu a svoji pověst díky podpoře z veřejných prostředků přijaté v různých formách včetně účasti veřejného sektoru na základním kapitálu. Obecně vzato FAPAE zdůrazňuje, že udržení kulturní rozmanitosti je důvodem pro silné veřejné zasahování do odvětví. Ciudad de la Luz údajně přináší španělským producentům sofistikované služby poslední generace, které by jinak museli pořizovat v zahraničí za vyšší ceny. Aby FAPAE vyvrátila argument, že Ciudad de la Luz usiluje o přilákání velkých produkcí, tvrdí, že Ciudad de la Luz přináší velký užitek španělským nízkorozpočtovým produkcím a zaměřuje se na národní a lokální kulturu, přičemž tím přispívá k dosažení kulturních cílů stanovených v bývalém čl. 87 odst. 3 písm. d) (nyní čl. 107 odst. 3 písm. d)). Připomínky Federace valencijských audiovizuálních společností (EAVf) z 21. května 2008 a připomínky Asociace valencijských audiovizuálních producentů z 16. května 2008 se ve valné většině, někdy doslovně, shodují s vyjádřením FAPAE.
(48)
Asociace valencijských filmových režisérů ve svém vyjádření ze dne 5. června 2008 zdůrazňuje, že nadvláda kinematografického průmyslu USA zatlačuje do pozadí evropské produkce prostřednictvím řady údajně protiprávních praktik. Podle jejího názoru je třeba přijmout nápravná opatření, aby evropská kulturní tvorba mohla soutěžit za rovných podmínek. Podle této asociace je veřejný zásah do Ciudad de la Luz v této věci zásadní, přináší užitek pro evropskou, španělskou a valencijskou produkci a má za cíl bránit kulturní identitu.
(49)
Vyjádření společnosti Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (100% vlastník společnosti Ciudad de la Luz SAU, současně ve vlastnictví autonomní oblasti Valencie) ze dne 23. června 2008 odráží v zásadě stejné podpůrné argumenty a opírá se o důkazy uváděné španělskými orgány. Níže se rozebírají některé aspekty, kterým se v jejím vyjádření věnuje zvláštní pozornost. Zaprvé skutečnost, že v roce 2000 soukromý investor financoval částečně projekt v jeho počáteční fázi a opíral se přitom o dostupné studie, dokládá, že investice provedená veřejnými orgány odpovídala logice soukromého investora. Jak studie z roku 2000, tak i studie z roku 2004 se bez výhrad shodovaly v tom, že projekt je rentabilní. Za druhé pobídky nabízené určitým filmům jsou pro odvážný podnikatelský projekt z obchodního pohledu odůvodněné a poskytují se formou „sponzorských smluv“ výměnou za propagační činnosti, které přinášejí návratnost v podobě zvýšení prestiže studií a současně znamenají reklamní náklady pro příjemce. Studie zaměřená na tento aspekt odhaduje, že ekonomická návratnost sponzorských smluv pro Ciudad de la Luz dosahuje […] (14) milionů EUR.
(50)
Britská filmová rada ve svém dopisu ze dne 25. června 2008 prohlašuje, že je třeba odpovědět na otázky položené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
IV. VYJÁDŘENÍ ŠPANĚLSKÝCH ORGÁNŮ
(51)
Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení španělské orgány vyjevily, že počáteční investiční rozhodnutí vycházelo z podnikatelského plánu vypracovaného v roce 2000, a nikoliv z toho, který poskytly předtím. Zmíněný podnikatelský plán byl součástí studie provedené v roce 2004, a ne v roce 2002, jak španělské orgány dříve uvedly Komisi.
(52)
Než byla vypracována studie v roce 2004, investovalo se do projektu již více než 90 milionů EUR. Podle španělských orgánů byla tudíž přijata dvě investiční rozhodnutí: jedno v roce 2000 pro první fázi projektu a druhé v roce 2004 pro předpokládané navýšení kapitálu.
(53)
Investiční kalendář v Ciudad de la Luz po poslední aktualizaci předložené španělskými orgány v dubnu 2012 byl následující:
Datum
Popis
Veřejná investice
(v EUR)
24.10.2000
Autonomní oblast Valencie rozhodla o vzniku Ciudad de la Luz
-
2.11.2000
Založena Ciudad de la Luz SA (ze 75 % ve vlastnictví Parque Temático de Alicante SAU a z 25 % ve vlastnictví Producciones Aguamarga SL)
450 000
[75 % ze 600 000]
21.11.2001
Parque Temático de Alicante SAU investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz částku 9 milionů EUR SA (a navyšuje svůj obchodní podíl na 98,4 %)
9 000 000
6.2.2003
Společnost Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz SA 30 milionů EUR (a navyšuje svůj obchodní podíl na 99,6 %)
30 000 000
4.5.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz SA 54 870 660 EUR (a navyšuje svůj obchodní podíl na 99,8 %)
54 870 660
23.7.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU získává v Ciudad de la Luz SA za 139 059 EUR obchodní podíl ve výši 0,2 % od Producciones Aguamarga SL (smluvně za 150 000 EUR) (a navyšuje svůj obchodní podíl na 100 % v Ciudad de la Luz SA)
139 059
9.3.2005
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU postupuje společnosti Ciudad de la Luz SA pozemky, na kterých se postavila studia, a její kapitál se tak navýšil o 9 800 040 EUR (přesto, že pozemky byly v účetnictví firmy Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU naceněny na 1 030 856 EUR). Před tímto datem již projekt obdržel povolení od valencijské autonomní vlády pro výstavbu studií na tomto stavebním pozemku.
9 800 040
Léto 2005
Ciudad de la Luz SA zahajuje svoji činnost jako filmové studio.
-
28.4.2005
Účastnické úvěry ve výši 95 milionů EUR
95 000 000
26.12.2007
Účastnické úvěry ve výši 20 milionů EUR
20 000 000
30.6.2008
Úvěr přeměnitelný na akcie vydaný s opcí na konverzi na akcie před 31. prosincem 2008
10 000 000
2.1.2009
Úvěr přeměnitelný na akcie vydaný s opcí na konverzi na akcie před 30. červnem 2009.
10 000 000
17.3.2009
Úvěr přeměnitelný na akcie autorizovaný až do výše 30 milionů EUR s opcí na konverzi na akcie před 30. prosincem 2009.
25 829 840
31.12.2010
Nesplacené úroky z účastnických úvěrů v letech 2009 a 2010
7 222 160
31.12.2010
Nesplacené úroky z nepřeměněných úvěrů v letech 2009 a 2010
1 814 187
Celkem
274 125 946
(54)
Ve svých odpovědích se španělské orgány v zásadě snažily prokázat, že investice nepředstavuje státní podporu, protože soukromý investor by byl býval investoval do projektu stejným způsobem a za stejných podmínek (při uplatnění principu soukromého investora v tržním hospodářství). Na podporu těchto argumentů poskytly orgány zprávy vypracované ekonomickou poradenskou společností LECG.
(55)
I kdyby se Komise domnívala, že alespoň část investice představuje státní podporu, španělské orgány argumentují tím, že všechny filmy točené v Ciudad de la Luz splňují kulturní kritéria pro pobídky, jež pro výrobu filmů nabízí autonomní oblast Valencie a jež byly schváleny Komisí v dubnu 2008, v prosinci 2008 a v červenci 2009 (16). Podle názoru španělských orgánů je možné uplatnit kulturní výjimku obsaženou v čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy o fungování EU na podpory investic do filmové produkce v předcházející i navazující fázi.
(56)
Španělské orgány také uvádějí, že veškerou podporu obsaženou ve veřejném financování Ciudad de la Luz a v pobídkách nabízených pro výrobu filmů je třeba posuzovat v kontextu rušivých účinků vnitrostátních režimů podpory filmové produkce, které Komise schválila v jiných členských státech a které lákají velké filmové produkce ke konkurentům Ciudad de la Luz (17).
(57)
Španělské orgány také tvrdí, že v té době platné pokyny k vnitrostátní regionální podpoře (1998) by umožňovaly podporu pro investiční projekt do výše 36 %. Rovněž by byly splněny dodatečné podmínky zapracované později do víceodvětového rámce z roku 2002 pro velké investiční projekty s tržním podílem nižším než 25 % a s navýšením kapacity na trhu o 5 %.
(58)
Španělské orgány poskytly druhou zprávu od LECG Inc, která kritizovala analýzu podnikatelského plánu z roku 2004 provedenou útvary Komise. Společnost LECG Inc tuto analýzu zpochybňovala a předkládala alternativní hodnoty pro údaje a rizikové faktory. Nabídla také zpětné ocenění pozemků, na kterých byl komplex Ciudad de la Luz postaven.
(59)
Druhá ekonomická analýza provedená útvary Komise prověřovala podnikatelský plán z roku 2000 a zpětné ocenění pozemků poskytnutých Španělskem. Kromě toho jedna nezávislá poradenská společnost provedla na žádost Komise ekonomické vyhodnocení principu soukromého investora v tržní ekonomice. Tato nezávislá zpráva byla zaslána španělským orgánům dne 30. září 2011.
(60)
Tak jak se španělské orgány vyjádřily již dříve ve svém dopise k rozhodnutí o zahájení řízení, i nyní zopakovaly svůj názor, že perspektivy návratnosti Ciudad de la Luz se musí srovnávat s perspektivami jejích hlavních konkurentů z EU v odvětví filmových studií (například Babelsberg, Pinewood), a nikoliv, jak činí Ecorys (18), s perspektivami diverzifikovaných audiovizuálních konglomerací Spojených států (Time Warner, Disney) (19). Španělské orgány tvrdí, že toto srovnávací hodnocení se mělo zakládat na veřejně přístupných informacích (například Bloomberg) existujících ve chvíli, kdy bylo přijato rozhodnutí o investici (tj. 2000 a 2004, nikoliv 2008). A nakonec také namítly, že závěry studie, kterou vypracovala společnost Ecorys, znehodnocuje řada nedorozumění a technických nedostatků (20). Španělské orgány uvedly, že jestliže se tyto nedostatky napraví a provede se adekvátní srovnávací hodnocení s konkurenty, perspektiva návratnosti investičního rozhodnutí založená na tehdy dostupných údajích bude z hlediska testu soukromého investora v tržním hospodářství vyhovující.
V. HODNOCENÍ PODPORY
(61)
V souladu s čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“. Z toho vyplývá, že aby se určité opatření mohlo považovat za státní podporu, musí být splněny následující kumulativní podmínky: 1) opatření musí být poskytnuto ze státních prostředků; 2) musí propůjčovat podnikům hospodářskou výhodu; 3) výhoda musí být selektivní a narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže; 4) opatření musí ovlivňovat obchod v rámci Unie.
(62)
Jak bylo uvedeno výše, španělské orgány namítly, že opatření nepředstavuje státní podporu, protože splňuje princip soukromého investora v tržním hospodářství. Tento test analyzuje, zda by soukromý investor investoval do projektu stejným způsobem a za stejných podmínek jako veřejný investor ve chvíli, kdy bylo přijato rozhodnutí uskutečnit veřejnou investici. V této věci je důležité, že na začátku projektu (21) stál soukromý investor a že španělské orgány nechaly vypracovat několik studií, které došly k závěru, že projekt vygeneruje kladné peněžní toky (viz 22. bod odůvodnění).
(63)
Jak bylo uvedeno v 17. bodě odůvodnění, v případě Ciudad de la Luz měl na začátku v projektu 25% podíl (150 000 EUR z počátečního základního kapitálu 600 000 EUR) soukromý investor (společnost pro správu). Nicméně tento soukromý investor odešel dříve, než investoval dodatečné prostředky (byl pohlcen SPTcv v roce 2004). Žádný další soukromý investor později do projektu neinvestoval.
(64)
Skutečnost, že jediný ochotný soukromý investor se v okamžiku, kdy měla být provedena hlavní část investice, finančně angažoval pouze nepříliš významnou částkou, je možné považovat za důkaz prima facie dokládající, že soukromý investor by projekt těchto parametrů za daných podmínek a v dané chvíli neuskutečnil. Kromě toho byla situace tohoto soukromého investora velmi konkrétní (a tudíž to nebyla situace soukromého investora ve smyslu judikatury), protože nesl také zodpovědnost za zahájení projektu, dohled nad stavebními pracemi a správou a propagací studií výměnou za správcovské honoráře. To samostatně vzato znamená, že jeho počáteční investice mohla být motivována zcela odlišnými důvody než pouhou návratností.
(65)
Jelikož neexistoval soukromý investor, regionální orgán opřel svoje investiční rozhodnutí o výsledky studií poradenských společností. Nicméně pouhá existence těchto studií nestačí k tomu, aby se obstálo v testu soukromého investora v tržním hospodářství. Před uskutečněním tak velkých investic do Ciudad de la Luz by bylo bývalo logické, aby soukromý investor svědomitě analyzoval podnikatelský plán a předpoklady, na kterých se studie zakládaly. Jakýkoliv soukromý investor by musel dojít ke svým vlastním závěrům ohledně toho, zda jsou specifické předpoklady použité k odůvodnění podnikatelského plánu v tomto konkrétním případě adekvátní. Také se očekává, že soukromý investor porovná předpokládanou návratnost projektu Ciudad de la Luz s rentabilitou jiných alternativních projektů. Tato analýza nebyla v danou chvíli provedena. Na základě kladných peněžních toků uvedených ve studiích by kromě toho ani takové srovnání nebylo možné provést.
(66)
Když se zkoumá státní podpora, judikatura vyžaduje, aby Komise provedla svoje vlastní hodnocení skutečností (22). Proto je třeba vyhodnotit platnost zpráv vypracovaných ve chvíli operace.
(67)
S ohledem na zprávy poskytnuté španělskými orgány od rozhodnutí o zahájení řízení se konstatuje, že byla v souvislosti s projektem přijata dvě investiční rozhodnutí. První bylo přijato v roce 2000 na základě podnikatelského plánu vypracovaného tentýž rok společností Arthur Andersen (zahrnovalo investice v období 2002-2006). V roce 2004 byla s cílem znovu posoudit, zda je vhodné uskutečnit další investice do projektu, zadána další studie, a to společnosti Consultia (studie analyzovala skutečné investice za období 2002-2004 a investice plánované na období 2004-2014). Z toho důvodu se musí hodnotit princip soukromého investora v tržním hospodářství u obou investičních rozhodnutí.
(68)
Komise hodnotila, zda by hypotetický soukromý investor investoval do projektu, jehož cílem bylo založit Ciudad de la Luz. Podle principu soukromého investora je uskutečněná investice považována za státní podporu, jestliže kompenzace, kterou stát očekává, je nižší než ta, kterou by si za okolností tohoto specifického projektu nárokoval soukromý investor.
(69)
Pokud chtějí investoři financovat určitý projekt, musejí investovat určitý kapitál. Tento kapitál s sebou nese náklady: náklady na kapitál. Obecně existují dva nejobvyklejší kapitálové zdroje: základní kapitál a finanční úvěry. Celkové náklady na kapitál odpovídají váženému průměru nákladů na kapitál (WACC), který bere v úvahu poměr základního kapitálu a finančních úvěrů. Náklady na finanční úvěry a náklady na základní kapitál představují předpokládané náklady, a nikoliv náklady skutečné. V případě Ciudad de la Luz podnikatelský plán předpokládal, že projekt bude zcela financován ze základního kapitálu, takže celkové náklady na kapitál jsou základním kapitálem.
(70)
Investor soukromého kapitálu by byl ochoten investovat do Ciudad de la Luz, pokud by očekávaná interní míra návratnosti (23) byla vyšší nebo se rovnala implicitním nákladům (náklady obětované příležitosti) na základní kapitál (24) (tj. návratnost, které by se mohlo dosáhnout v podobném projektu).
(71)
Pro výpočet nákladů na základní kapitál hodnotila Komise model oceňování kapitálových aktiv (CAPM). Náklady na základní kapitál odrážejí implicitní náklady investice pro akcionáře firem nebo projektů se stejnými (nebo podobnými) podnikatelskými a finančními riziky, jako jsou ta, která jsou zkoumána v našem případě. Podle CAPM se náklady na základní kapitál Ke musejí vypočítávat podle následujícího vzorce:
kde Rf je bezriziková sazba, je tržní riziková prémie a ß, „beta“, je míra systematického rizika (nediverzifikovatelného) přiřazeného k akciím Ciudad de la Luz, která odráží jak podnikatelské, tak i finanční riziko.
(72)
Pokud jde o bezrizikovou sazbu Rf , tržní praxe (25) doporučuje, aby se vzala sazba státních dlouhodobých obligací (obvykle na 10 let) země, o kterou se jedná (protože jsou považovány za investice s menším rizikem). Ve Španělsku činila v roce 2004 (26) průměrná roční návratnost státních obligací na 10 let 4,1 %. Co se týče tržní rizikové prémie, je třeba vzít v úvahu historickou tržní rizikovou prémii v průběhu přiměřeně dlouhého období. Je obvyklé vzít v úvahu rozdíl mezi historickou návratností diverzifikovaného burzovního ukazatele dané země a bezrizikovou sazbou. Podle Fernándeze (2004) (27) se historická tržní riziková prémie španělských státních obligací (během období 1991-2003) pohybovala mezi 6,8 % a 9,3 %. Komise zaujala při výpočtu tržní rizikové prémie konzervativní postoj a vycházela ze spodní úrovně tohoto rozpětí 6,8 %. V jedné pozdější, novější studii stejný autor (28) podpořil platnost této hodnoty, když vymezil požadovanou rizikovou prémii pro období 2000-2004 rozpětím mezi 6-7 %.
(73)
Pro výpočet koeficientu „beta“ vyšla Komise z veřejně dostupných informací týkajících se firem, které byly španělskými orgány považovány za přímé konkurenty Ciudad de la Luz, konkrétně Carrère Group (29) a Babelsberg. Tato čísla byla poskytnuta finančními analytiky, kteří uskutečnili hloubkovou analýzu obou firem. Průměr obou koeficientů beta upravený tak, aby odpovídal finančnímu rizikovému profilu Ciudad de la Luz, je přibližná hodnota 1,5. Toto je velmi konzervativní odhad, protože investice do Ciudad de la Luz s sebou nese s největší pravděpodobností vyšší idiosynkratické riziko, než jak tomu je u dvou zmiňovaných, už zavedených filmových studií. Ciudad de la Luz je novou investicí v regionu, ve kterém nesídlí filmové producentské společnosti ani španělské, ani mezinárodní. Jinými slovy, hodnota beta Ciudad de la Luz je pravděpodobně vyšší, než u jejích konkurentů.
(74)
Po uplatnění předchozího vzorce (viz 71. bod odůvodnění) došla Komise k závěru, že předpokládané náklady na základní kapitál měly být přibližně 14,9 %.
(75)
Jak je uvedeno v příloze 1, španělské orgány navrhují pro účely srovnání aplikovat model CAPM, který by ukázal, že investor „by vyžadoval“ rizikovou prémii - a ne návratnost - 3,75 % v roce 2000 a 2,07 % v roce 2004. Tento výpočet se zakládá na koeficientu beta ß = 0,395. Koeficient beta rovnající se hodnotě 1 by představoval portfolio všech akcií, tj. „průměr“ akcie. Koeficient beta, jehož hodnota by byla výrazně nižší než 1, by proto znamenal investici se zvlášť nízkým rizikem. Španělské orgány neodůvodnily své tvrzení, ani ho neopřely o žádný solidní a ověřitelný údaj.
(76)
Jak bylo uvedeno výše (viz 70. bod odůvodnění), soukromý investor by investoval do projektu pouze tehdy, pokud by měl interní míru návratnosti vyšší než implicitní náklady na kapitál. Komise konstatuje, že v podnikatelském plánu z roku 2000 se podrobně hodnotily pouze počáteční fáze projektu. Analýza Komise (viz příloha 2), jež vycházela z podnikatelského plánu z roku 2000 a z nominální hodnoty peněžních toků, které jsou v něm uvedeny, vykázala negativní čistou současnou hodnotu. V takovém případě by soukromý investor do projektu neinvestoval.
(77)
Při hodnocení interní míry návratnosti se Komise opět drží velmi konzervativního postoje, aniž by zpochybňovala premisy a předpoklady podnikatelského plánu a především peněžní toky vypočítané pro projekt. Nicméně je na místě uvést, že peněžní toky uváděné v podnikatelském plánu z roku 2004 se zdají být nepatřičně optimistické, zvláště když se vezmou v úvahu ztráty, které firma utrpěla v období 2002-2004 (30). Z informací, které má Komise k dispozici, lze konstatovat, že peněžní toky předpokládané v podnikatelském plánu z roku 2004 představovaly maximální očekávání (31). Peněžní toky určují očekávanou návratnost. Ani očekávanou návratnost v Ciudad de la Luz Komise nezpochybňuje. Odhaduje nicméně výši nákladů na kapitál, což by měl udělat každý soukromý racionálně uvažující investor.
(78)
Podle podnikatelského plánu z roku 2004 navrženého společností Ciudad de la Luz je interní míra návratnosti tohoto projektu 5,74 % (viz příloha 1). Jestliže implicitní náklady na kapitál jsou minimálně 14 % (vypočteno podle výše uvedeného vzorce, viz 73. bod odůvodnění), pak by soukromý investor tuto investici do Ciudad de la Luz nerealizoval, protože její interní míra návratnosti je nižší než implicitní náklady na kapitál.
(79)
Dále pak Komise vypočetla čistou současnou hodnotu (NPV) investice do Ciudad de la Luz s cílem vyčíslit, jakou hodnotu by měl projekt pro soukromého investora. Cílem každého investičního rozhodnutí je najít reálná aktiva s hodnotou vyšší než vlastní náklady na ně; jinak řečeno, investice, které by měly očekávanou návratnost vyšší než implicitní náklady na kapitál. Pokud tomu tak není, jako například v případě Ciudad de la Luz, hodnota projektu je negativní, a v důsledku toho není investice pro racionálně uvažujícího soukromého investora životaschopná. NPV jakéhokoliv projektu vyčíslí hodnotu investice ve chvíli, kdy se přijímá rozhodnutí, a vypočte se tak, že se odečtou peněžní toky předpokládané v podnikatelském plánu pomocí diskontního faktoru, což jsou náklady na kapitál. Intuitivně lze říci, že čím větší jsou náklady na kapitál, tím menší bude NPV.
(80)
Pokud se pro Ciudad de la Luz počítá s implicitními náklady na kapitál ve výši 14 % a s peněžními toky uvedenými v podnikatelském plánu z roku 2004, který vypracovala Consultia (jejich nominální hodnota byla převzata Komisí, jak je vysvětleno v 76. bodě odůvodnění), činí NPV investice přibližně -130 milionů EUR (viz příloha). V důsledku toho není tato investice pro soukromého investora zajímavá.
(81)
Komise také ověřila věrohodnost, která ukazuje, že výsledek se opírá o solidní údaje. Nad přiměřenou prahovou hodnotou je výsledek málo citlivý na hodnotu implicitních nákladů na kapitál, kterou vypočítala Komise. Jinak řečeno, výsledek není dotčen významnými změnami v parametrech kalibrovaných Komisí při výpočtu nákladů na kapitál. Níže uvedený graf zachycuje přibližné hodnoty NPV ve vztahu k různým hodnotám nákladů na kapitál (WACC) mezi 5 a 20 %. Graf ukazuje, že NPV se stává negativní v případě, kdy WACC je mezi 5 a 6 %. To znamená, že pokud náklady na kapitál jsou vyšší než 6 %, soukromý investor by takový projekt nerealizoval. Kromě toho u hodnot WACC vyšších než 10 % není hodnota NPV téměř dotčena. Komise odhadla WACC okolo 14 %, tj. v rozpětí, ze kterého se může s vysokou věrohodností dovodit, že projekt není rentabilní.
(82)
Na hodnocení Komise odpověděly španělské orgány na základě zprávy poradenské společnosti (32) tak, že analýza Komise je chybná. Za prvé, i když bylo akceptováno, že analýza CAPM jako taková je adekvátní, zpráva poradenské společnosti zpochybňovala hodnoty používané Komisí v různých parametrech. Především měly být použity nižší hodnoty pro tržní rizikovou prémii a pro koeficienty beta. Za druhé, Komise neměla použít pro stanovení referenční hodnoty pouze podnikatelský plán společnosti Consultia IT, ale také podnikatelský plán z roku 2000 společnosti Arthur Andersen. Za třetí, Komise nepoužila vhodné finanční ukazatele pro ohodnocení očekávané rentability v Ciudad de la Luz. A konečně Komise nebrala zřetel na předvídatelné příjmy z hotelů a kancelářských prostor.
(83)
Komise tyto argumenty vyvrátila. Pokud jde o tržní rizikovou prémii, v příloze II jsou podrobněji vysvětleny důvody, pro které hodnoty obsažené v rozmezí navrženém Španělskem nelze považovat za adekvátní. Především lze konstatovat, že hodnoty navržené pro prémii jsou odhady pro rok 2009 a neodpovídají hodnotám platným v roce 2000 a 2004. Je jasné, že pro odhad CAPM musí být použity hodnoty odpovídající datu, kdy bylo přijato obchodní rozhodnutí. I sám autor citovaný španělskými orgány poskytuje odhady pro dané relevantní období, které se shodují s odhady Komise. V příloze II se také vysvětluje, proč je chybný požadavek španělských orgánů používat nižší koeficienty „beta“. Komise používá hodnoty pocházející z veřejně známých studií, které vypočítávaly koeficienty beta pro konkurenční společnosti podobné komplexu Ciudad de la Luz. Finanční odborníci odmítají používat historické hodnoty beta, jak navrhují španělské orgány.
(84)
Na základě výzvy španělských orgánů, aby byl použit podnikatelský plán z roku 2000, se v příloze II předkládá výpočet vycházející z tohoto plánu. Jak je patrné, z důvodu vyšší rizikové prémie a vyšší bezrizikové sazbě by při tomto předpokladu byla hodnota WACC ještě vyšší než v roce 2004. I tento výpočet vede k negativní NPV. A konečně, pokud jde o možné příjmy, které by plynuly z hotelových a kancelářských projektů, tvrzení španělských orgánů se opírala o nové důkazní materiály, konkrétně o šest později vypracovaných oceňovacích posudků. Uvedené materiály nebyly součástí informací, ke kterým by měl soukromý investor v rozhodujícím okamžiku přístup. I když zpráva společnosti Arthur Andersen zmiňuje možnost výstavby hotelového komplexu, zpráva neobsahuje žádnou informaci ohledně jeho možné rentability a nebyl vypracován žádný podnikatelský plán, který by zvažoval developerskou činnost. V příloze II se nicméně podrobně posuzují později vypracované posudky týkající se developerské činnosti. Ty vykazují závažné problémy. Za referenční ceny pro kancelářské prostory Ciudad de la Luz jsou například vzaty ceny nejprestižnějších obchodních tříd v centru Alicante. Vzhledem k tomu, že komplex Ciudad de la Luz leží mimo Alicante a blízko průmyslového areálu, jsou tyto referenční ceny značně přehnané. Navíc se aplikují referenční ceny pro čtyř- a pěti hvězdičkové hotely. Nic nenasvědčuje tomu, že by mimo Alicante existovala dostatečná poptávka po hotelích této kategorie a kromě toho umístěných v blízko dálnice a průmyslového areálu.
(85)
Kromě svého vlastního interního posouzení si Komise vyžádala také nezávislou studii, která by odpověděla na otázku, zda by soukromý investor provedl investici uvedených parametrů do Ciudad de la Luz za stejných podmínek (33). Zpráva společnosti Ecorys analyzuje několik hypotéz, které odhadují, že náklady na kapitál se pohybují mezi 12,5 % a 21,4 % pro investice v roce 2000 a mezi 10,9 % a 15,9 % pro dodatečnou investici v roce 2004. Výsledek studie Komise se tak nachází v rámci rozpětí vypočítaného společností Ecorys. Interní míra návratnosti vypočítaná na základě podnikatelského plánu se naopak nachází hluboko pod minimálními náklady na kapitál odhadnutými společností Ecorys.
(86)
Společnost Ecorys proto dospěla k celkovému závěru, že je podle všeho nepravděpodobné, že by investice realizované v letech 2000 a 2004 odpovídaly chování obezřetného soukromého investora v tržní ekonomice. Co se týče plánu investic z roku 2000, Ecorys odhaduje, že v rekonstruovaném podnikatelském scénáři vychází negativní NPV ve výši 9,3 miliardy peset. Investování na burzovním trhu by rozvážnému soukromému investorovi přineslo mnohem zajímavější výsledek. Pokud jde o investici v roce 2004, společnost Ecorys došla k závěru, že „nejpravděpodobnější je, že rozvážný tržní investor by se rozhodl nedokončit celý projekt CDL a rozhodoval by se mezi tím, zda provozovat šest ateliérů, do kterých již bylo investováno, nebo opustit projekt a přijmout ztráty“. (34) A konečně se Ecorys domnívá, že soukromý věřitel by projektu neposkytl účastnický ani jakýkoliv jiný úvěr, protože peněžní toky projektu nedostačovaly k tomu, aby bylo možné hradit poplatky spojené s úvěrem.
(87)
Z toho plyne závěr, že jak investice realizované v Ciudad de la Luz mezi lety 2000 a 2004, tak i ty, které byly realizovány později, neodpovídají principu investora v tržním hospodářství, a představují tak výhodu pro společnost Ciudad de la Luz SAU. Vzhledem k tomu, že investice neobstojí ve zkoušce investora v tržním hospodářství, lze konstatovat, že podobný investor by v roce 2000 neinvestoval a neudělal by to ani později na základě podnikatelského plánu z roku 2004.
(88)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že za ekonomickou výhodu lze považovat celkovou hodnotu investice. Úvěry poskytnuté Ciudad de la Luz ze strany SPTCV byly úvěry podřízenými, což znamená, že byly vedeny ve výsledovce podobně jako vlastní kapitál. Jak již Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, vypočítaný úrok z úvěrů měl část fixní a variabilní. Úroková sazba ve fixní části byla velmi nízká, a v podmínkách tržního hospodářství by tak byla pro soukromého věřitele nepřijatelná. Tato fixní část úvěru za nápadně nízký úrok mohla být v zásadě kompenzována perspektivou adekvátní odměny z účastnického úvěru díky variabilní části vázané na rentabilitu projektu, ale tomu tak u projektu zde zkoumaného nemohlo být (viz předchozí motivace týkající se principu soukromého investora v tržním hospodářství). V odhadu zisků a výkazech, které poskytly španělské orgány Komisi pro období 2002-2014, kromě toho nebyly zohledněny žádné finanční náklady. A konečně se teoreticky počítalo s tím, že úroky budou vráceny v dubnu 2015, tj. po dokončení (a možná prodání) projektu, jež se předpokládá v roce 2014; s tím by soukromý věřitel nemohl souhlasit. V odpovědi z 20. dubna 2009 na rozhodnutí o zahájení řízení se španělské orgány vyjádřily, že úvěry by měly být považovány z ekonomického pohledu za kapitálové injekce, protože věřitel a akcionář jsou jedna a tatáž společnost (to jest SPTCV). Vzhledem k tomu, že žádný z úvěrů vyplacených v roce 2005, 2007, 2008 a 2009 nebyl splacen (ani částečně), a vzhledem k tomu, že příjemce za ně nezaplatil úroky, tyto úvěry je de facto třeba považovat za kapitálovou investici. Podle informace poskytnuté španělskými orgány v dubnu 2012 se na konci roku 2010 (35) jednalo o částku v celkové výši 265 089 599 EUR.
(89)
Podpora je také selektivní, protože zisky z ní vyplývající propůjčují výhodu pouze firmám, které podnikají v daném sektoru, a ve skutečnosti navíc pouze některým z nich.
(90)
Komise poukazuje na to, že valencijská autonomní vláda financovala investici prostřednictvím společnosti SPTCV, která je v jejím stoprocentním vlastnictví, a že studie, které vedly k veřejné investici do Ciudad de la Luz, byly vypracovány pro valencijskou autonomní vládu. Proto mohou být tyto příděly považovány za státní prostředky.
(91)
Jestliže státní podpory posilují pozici nějakého podniku vůči jiným konkurentům, je třeba mít za to, že tyto konkurenční podniky jsou takovými podporami ovlivněny. Poskytnutá podpora posiluje pozici Ciudad de la Luz vůči konkurentům, protože umožňuje, aby vstoupila na trh filmových studií. Mezi firmami, které mají z takového opatření prospěch, a těmi, které ho nemají, je narušena hospodářská soutěž. I kdybychom předpokládali, že v jiných členských státech, kde jsou jiná filmová studia, existují podpory pro filmové produkce, nelze to považovat za argument proti tvrzení, že státní podpora narušuje hospodářskou soutěž. Určité opatření se nemůže vyhnout označení „státní podpora“ jen proto, že jiné členské státy mohly zavést svoje vlastní opatření vedoucí k narušení hospodářské soutěže. V okamžiku, kdy se zkoumá podmínka týkající se narušení hospodářské soutěže, nepřísluší operovat „kompenzací“ tohoto typu.
(92)
Závěrem se Komise domnívá, že má předmětné opatření vliv na obchod mezi členskými státy. Filmová studia nabízejí svoje zařízení na mezinárodní úrovni. Filmoví producenti běžně sjednávají ceny a podmínky s řadou filmových studií nacházejících se v různých členských státech. Komise schválila ve Španělsku a v jiných členských státech režimy podpory, které nabízejí podporu produkce audiovizuálních děl, a proto v zemích nepřímo podporují používání technických zařízení včetně filmových studií. Nicméně čtvrté kritérium sdělení o filmu z roku 2001 vylučuje podporu na zvláštní produkční činnosti včetně podpory na využití filmových studií.
(93)
Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívá, že projekt poskytuje společnosti Ciudad de la Luz selektivní hospodářskou výhodu. Projekt je financován z veřejných zdrojů, narušuje hospodářskou soutěž a má vliv na obchod mezi členskými státy. Proto se Komise domnívá, že oznámené opatření představuje státní podporu ve smyslu ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(94)
Komise musí v prvé řadě zajistit, aby podpora nebyla v rozporu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie v jiných oblastech, než jsou státní podpory. Posouzením Komise nejsou v předmětném případě dotčeny žádné další závěry ohledně slučitelnosti s právními předpisy EU o veřejných zakázkách. Podpora neobsahuje žádný další prvek, který by mohl představovat problémy co do zásady celkové zákonnosti podpory.
(95)
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, španělské orgány jako podpůrný argument pro případ, že by se Komise domnívala, že zmíněná opatření představují státní podporu, uvedly, že taková opatření by byla slučitelná s čl. 107 odst. 3 jakožto regionální podpora a podpora určená na pomoc kultuře.
(96)
Regionální podpora pro výstavbu Ciudad de la Luz může být odůvodněna tím, že se investice provádí v podporované oblasti. Španělské orgány uvedly, že pravidla pro regionální podporu platná ve chvíli, kdy bylo přijato první rozhodnutí o investici pro období 2000-2006, umožňovala intenzitu podpory ve výši 36 %.
(97)
Vzhledem k tomu, že se jedná o neoznámenou podporu, platí pokyny k státní regionální podpoře pro období 2000-2006 (36). V bodě 4.2 těchto pokynů se uvádí: „aby se zajistilo, že produktivní investice bude realizovatelná a racionální, musí příjemce vložit minimální finanční příspěvek ve výši 25 %.“ V poznámce pod čarou č. 20 v uvedených pokynech se uvádí, že tento minimální příspěvek ve výši 25 % nesmí zahrnovat žádnou podporu. I když na začátku existoval soukromý investor, který vlastnil 25 % z počátečního základního kapitálu 600 000 EUR, tento soukromý investor vykonával za honorář funkci správce projektu a neuskutečnil do něho žádnou další investici, která by poměrně odpovídala většinovému podílu veřejné investice do projektu. Počáteční investici tudíž nelze brát odděleně od veřejné investice, protože se nejedná o nezávislou investici. Kromě toho soukromého investora v červenci 2004 absorbovala SPTCV, takže jeho podíl klesl na 0,2 %.
(98)
Španělské orgány namítly, že investice 25 % od samotné SPTCV je možné považovat za příspěvek od příjemce. Komise se domnívá, že tento přístup, podle kterého je 25 % investice kryto subjektem ve veřejném vlastnictví, který se nechová jako soukromý investor (viz výše část V, bod „Hospodářská výhoda“), přičemž zbývajících 75 % investice také pochází ze státních prostředků, nezaručuje, že produktivní investice profitující z podpory bude realizovatelná a racionální.
(99)
Protože investice do Ciudad de la Luz byla v plném rozsahu financována z veřejných prostředků SPTCV, není tato podmínka splněna.
(100)
V určitých situacích Komise povolila v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. c) podpory audiovizuálního odvětví, přičemž brala v úvahu kulturní cíle podle článku 167 SFEU. Kulturní výjimku lze použít společně s ostatními právními základy pro slučitelnost, jako je podpora určitých hospodářských činností podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU (37). Ačkoliv to španělské orgány nenavrhly, s ohledem na vyjádření zúčastněných třetích stran se níže řeší otázka zmíněného právního základu.
(101)
Posouzení podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU se provádí ve třech fázích pomocí přezkumu, při kterém se zvažují výhody a nevýhody předmětného opatření.
(102)
Při přezkumu hodnotí Komise následující aspekty:
a)
Je cílem podpory dosáhnout řádně definovaného cíle společného zájmu (tj. usiluje podpora o vyřešení selhání trhu nebo o dosažení jiného cíle)?
b)
Je podpora dobře navržena tak, aby dosáhla cíle společného zájmu? Konkrétně:
i)
Představuje podpora vhodný nástroj, tj. neexistují jiné vhodnější nástroje?
ii)
Je v ní přítomen stimulační efekt, tj. mění podpora chování firem?
iii)
Je podpora přiměřená, tj. bylo by možné dosáhnout stejné změny chování menší podporou?
c)
Jsou dopady na obchod a narušení hospodářské soutěže malé, takže celková bilance je kladná?
(103)
Domníváme se, že dochází k „selhání trhu“, pokud výsledek trhu nevede k největšímu možnému sociálnímu blahobytu. Nedostatečný výsledek trhu může nastat v případě tzv. veřejných a veřejně prospěšných statků (38). Tyto statky vyvolávají pozitivní externality, jestliže sociální přínos je větší než přínos soukromý. V důsledku toho se nabízené množství dostane pod optimální úroveň, což současně ospravedlňuje veřejný zásah (a možné veřejné dotace).
(104)
Obchodní trh v EU je vysoce konkurenční a pohybuje se v něm řada velkých filmových studií. Kromě toho musí evropská studia čelit v oblasti velkých filmových produkcí velké konkurenci ze strany mimounijních studií. Proto na první pohled neexistují podložené důkazy o selhání trhu na základě nedostatečné nabídky a vysokých vstupních nákladů. V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení španělští filmaři namítají, že před postavením komplexu Ciudad de la Luz neměl španělský trh podobné služby na dostatečně vysoké úrovni k dispozici. Valencijští filmaři konkrétně poukázali na to, že přístup k filmovým studiím v jejich blízkosti jim umožní snížit náklady na produkci (nižší náklady na dopravu, blízkost dalších služeb potřebných pro výrobu filmů apod.).
(105)
Nicméně skutečnost, že pro španělské filmové producenty je Ciudad de la Luz přínosem, nestačí, aby se prokázala existence „selhání trhu“, tak jak je definováno výše. Za prvé, domnívat se, že Ciudad de la Luz odstraňuje selhání trhu z hlediska místní produkce filmů ve Španělsku by bylo v protikladu s cílem, který uvedly španělské orgány. Ve zprávě společnosti Consultia z roku 2004 se konstatuje, že místní studia jsou pouze „nepřímí“ konkurenti, zatímco cílem Ciudad de la Luz by bylo získat velké filmové produkce.
(106)
Za druhé, aby se zjistilo selhání trhu ve vztahu ke španělským producentům, muselo by se vyhodnotit, zda sociální přínos vytvořený studii jako Ciudad de la Luz je vyšší než jeho náklad. To by kromě jiného vyžadovalo zvážit, zda současná zařízení nejsou dostatečná, tj. zda by španělští filmaři nemohli využívat studia, která již ve Španělsku existují (jako Video Planning, Cartuja Producciones a Loasur Audiovisual v Andalusii, Media Park v Katalánsku, Platós Valencia ve Valencii a Estudios Barajas, Estudios El Álamo, Los Ángeles a Flash Estudio v Madridu), nebo studia v jiných členských státech. I když španělští filmoví producenti uvedli, že Ciudad de la Luz by měla některé příznivé dopady na náklady (bez vyčíslení), netvrdili, že by místní studia těchto parametrů měla zásadní význam pro místní filmovou produkci.
(107)
Vzhledem k tomu, že není přesně definováno selhání trhu, které by opatření mělo řešit, nelze se ani domnívat, že by daná podpora byla vhodná a úměrná k jeho nápravě. Jestliže bylo cílem filmového studia podpořit místní produkci, pak by kromě jiného bylo třeba porovnat provedenou investici s jinými opatřeními, která by mohla být z pohledu filmových producentů srovnatelně účinná. Španělské orgány takové srovnání neposkytly.
(108)
Přezkum vyžaduje také vyhodnocení negativních dopadů ve smyslu narušení hospodářské soutěže a obchodu. Protože jejich produkce skončila výrazně pod hranicí počátečních očekávání a přilákala především místní filmové produkce, lze se domnívat, že vliv studia Ciudad de la Luz na hospodářskou soutěž mohl být doposud malý. Nicméně počet filmových produkcí uskutečněných v Ciudad de la Luz není dobrým ukazatelem možného dopadu na hospodářskou soutěž. Vstup Ciudad de la Luz na evropský trh filmových studií rozšířil celkovou kapacitu trhu. Základní ekonomické pravidlo stanoví, že toto navýšení nabídky přinese celkové snížení cen nezávisle na počtu produkcí, které bude Ciudad de la Luz schopna přilákat. Vzhledem k tomu, že by to postihlo ceny na globálním trhu, nebylo by možné takové snížení cen vypozorovat srovnáním cenových tarifů stanovených Ciudad de la Luz se sazbami jejích konkurentů. Také je možné, že výstavba Ciudad de la Luz povzbudí jiné členské státy k podobným investicím. Vzhledem k jejím moderním zařízením se může rovněž stát, že se postavení Ciudad de la Luz v budoucnosti změní.
(109)
Vzhledem k výše uvedenému nelze opatření považovat za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c), protože jeho cílem není odstranit selhání trhu a opatření může mít negativní vliv na hospodářskou soutěž a obchod.
(110)
Španělské orgány nepředložily argumenty, které by změnily názor komise vyjádřený v rozhodnutí o zahájení řízení, tj. že „se domnívá, že nic nenasvědčuje tomu, že je možné uplatnit výjimku [kulturní] na státní podporu pro účely pokrytí stavebních nákladů a nákladů na fungování nového a velkého komplexu filmových studií“. Že by se studia mohla považovat za „kulturní infrastrukturu“, protože jsou úzce specializována a jejich využití je určeno pro audiovizuální odvětví (pro natáčení filmů, televizní produkce a reklamu), považovala Komise v rozhodnutí o zahájení řízení za samozřejmost.
(111)
Aby byla na financování nezahrnuté do sdělení o filmu uplatněna kulturní výjimka podle čl. 107 odst. 3 písm. d) SFEU, musela by být podpora nejen nutná, přiměřená a vhodná (jak se uvádí v předchozím posouzení s ohledem na čl. 107 odst. 3 písm. c)), ale také určená k dosažení kulturního cíle. Komise dospěla k závěru, že tato kritéria s odhledem na ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) splněna nejsou a totéž platí v případě ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. d).
(112)
V prosinci 2008 dala Komise s přihlédnutím ke sdělení o filmu souhlas s pobídkami pro kinematografii poskytovanými autonomní oblastí Valencie (39). Žádné pobídky, které autonomní oblast Valencie poskytla pro natáčení filmů v Ciudad de la Luz před vydáním tohoto souhlasu, nemohou být považovány za slučitelné, pokud podmínkou pro udělení podpory bylo natáčet v Ciudad de la Luz (porušení čtvrtého kritéria sdělení o filmu, které vylučuje podpory pro určité činnosti spojené s výrobou filmů).
(113)
V rámci tohoto rozhodnutí není třeba podrobněji zkoumat, zda byly filmovým producentům nějaké podpory poskytnuty.
VI. ZÁVĚR
(114)
Komise dospěla k závěru, že Španělsko udělilo společnosti Ciudad de la Luz SA státní podporu, a porušilo tak ustanovení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Investici, kterou provedla autonomní oblast Valencie v Ciudad de la Luz, by soukromý investor za stejných podmínek neuskutečnil. Komise se proto domnívá, že veškerá veřejná investice do projektu představuje protiprávní podporu.
(115)
Celková částka podpory do prosince 2010 tak sestává ze všech přímých veřejných investic do Ciudad de la Luz SA v souhrnné výši 265 089 599 EUR a z veškerých pobídek udělených filmovým producentům pod podmínkou, že natáčení bude probíhat v Ciudad de la Luz.
(116)
Pokud Komise dospěje k závěru, že je podpora neslučitelná s vnitřním trhem, má Komise v souladu se SFEU a s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie pravomoc vyžadovat od předmětného státu, aby tuto podporu zrušil nebo změnil (40). Soudní dvůr opakovaně uvedl, že povinnost, aby stát zrušil nebo změnil podporu považovanou Komisí za neslučitelnou s vnitřním trhem, usiluje o obnovu předchozí situace (41). V tomto směru Soudní dvůr rozhodl, že cíle bude dosaženo, jakmile příjemce podpory vrátí poskytnutou částku považovanou za protiprávní podporu a zřekne se tak výhody, které se těšil oproti svým konkurentům, a jakmile se obnoví situace panující před vyplacením podpory (42).
(117)
V souladu s uvedenou judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) 659/1999 (43) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Základní kapitál ve výši 94 459 719 EUR sestávající z počátečního vkladu a následných navýšení, pozemky v hodnotě 9 800 040 EUR, účastnické úvěry ve výši 115 miliónů EUR a úvěry přeměnitelné na akcie v celkové výši 45 829 840 EUR vydané od roku 2008, poskytnuté protiprávně Španělskem společnosti Ciudad de la Luz SA před 31. prosincem 2010, jakož i veškeré pobídky poskytnuté filmovým producentům za podmínky, že budou natáčet v Ciudad de la Luz, za porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy, představují státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Španělsko musí od příjemce získat zpět neslučitelnou podporu, která je uvedena v článku 1.
2. Částky, které mají být vráceny, jsou úročeny od data, kdy byly poskytnuty příjemci, až do dne jejich splacení.
3. Úroky se vypočítají ze složeného základu v souladu s ustanovením kapitoly V nařízení Rady (ES) č. 794/2004 (44).
4. Ode dne přijetí tohoto rozhodnutí zruší Španělsko všechny dosud neproplacené platby v rámci podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Vrácení podpory uvedené v článku 1 musí být provedeno s okamžitou účinností.
2. Španělsko zaručí, aby toto rozhodnutí bylo vykonáno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Ve lhůtě dvou měsíců od dne oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Španělsko následující informace:
a)
celkovou částku (hlavní pohledávka a úroky), která má být vrácena od každého příjemce;
b)
podrobný popis již přijatých a předpokládaných opatření ke splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty, kterými doloží, že příjemci bylo nařízeno vrácení podpory.
2. Španělsko bude Komisi průběžně informovat o postupu vnitrostátních opatření přijatých za účelem vykonání tohoto rozhodnutí až do konečného vrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise předloží okamžitě informace o opatřeních přijatých a plánovaných za účelem vykonání tohoto rozhodnutí. Také poskytne podrobné informace o výši podpory a úrocích, které již příjemce vrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 8. května 2012.
DECIZIA COMISIEI
din 8 mai 2012
privind ajutorul de stat SA.22668 [C 8/08 (ex NN 4/08)]
[notificat cu numărul C(2012) 3025]
(Numai textul în limba spaniolă este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/126/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate anterior (1) și ținând seama de observațiile acestora,
întrucât:
I. PROCEDURĂ
(1)
La 22 februarie 2007, Comisia a primit o plângere din partea reclamantului A (2) având ca obiect ajutorul de stat pe care Regiunea Valencia l-ar fi acordat studiourilor de film Ciudad de la Luz. La 15 martie 2007, reclamantul A a confirmat că plângerea sa poate fi transmisă autorităților spaniole.
(2)
La 10 aprilie 2007, Comisia a transmis în integralitate autorităților spaniole plângerea în cauză, solicitând informații referitoare la presupusul ajutor. Comisia nu a fost notificată anterior cu privire la o măsură de sprijin pentru industria cinematografică din Valencia, prezentată în vederea aprobării unui ajutor de stat.
(3)
După solicitarea unei amânări a datei-limită stabilite pentru 18 aprilie 2007 (acordată la 24 aprilie), autoritățile spaniole au răspuns solicitării de informații din partea Comisiei, la 15 iunie 2007.
(4)
La 30 aprilie 2007, reclamantul A a prezentat linkuri către articolele publicate în revista Variety, care se presupune că reliefează subvențiile pentru producție cinematografică, oferite pentru filmarea în Valencia, și confirmă că Ciudad de la Luz atrăgea producții cinematografice cu bugete foarte mari (3).
(5)
La 13 iulie 2007, Comisia a solicitat informații suplimentare din partea autorităților spaniole. După solicitarea unei prelungiri a datei-limită, la 18 iulie 2007 (acordată la 19 iulie), autoritățile spaniole au răspuns solicitării de informații din partea Comisiei, la 8 octombrie 2007.
(6)
La 15 iulie 2007, Comisia a primit o plângere din partea reclamantului B (4). După ce a obținut acordul reclamantului, Comisia a transmis plângerea autorităților spaniole, la 2 august 2007.
(7)
Prin scrisoarea din 13 februarie 2008, Comisia a informat autoritățile spaniole că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la ajutor. Spania a răspuns la aceasta la 28 aprilie 2008.
(8)
Decizia Comisiei de a iniția procedura a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (5). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la ajutor.
(9)
Comisia a primit observații din partea părților interesate și le-a transmis Spaniei la 3 octombrie 2008. Observațiile autorităților spaniole au fost primite la 21 noiembrie 2008 și la 29 decembrie 2008.
(10)
După reuniunea dintre Comisie și autoritățile spaniole din data de 11 februarie 2009, Spania a furnizat informații suplimentare la 30 martie 2009.
(11)
Comisia a trimis Spaniei o nouă solicitare de informații, la 26 august 2009, la care autoritățile spaniole au răspuns la 20 octombrie 2009, furnizând informații suplimentare la 1 februarie 2010.
(12)
La 24 mai 2011, Comisia a trimis o nouă solicitare de informații Spaniei, prin care informa Spania cu privire la numirea unui consultant economic independent, Ecorys. Spania a răspuns la 7 iunie 2011. Comisia a răspuns Spaniei la 22 iulie 2011.
(13)
La 1 august 2011, Comisia a trimis Spaniei solicitarea sa finală de informații, inclusiv raportul întocmit de Ecorys. Spania și-a prezentat observațiile cu privire la raportul Ecorys la 3 octombrie 2011. Spania a furnizat date suplimentare cu privire la investiția publică în Ciudad de la Luz SAU, la 11 aprilie 2012.
II. DESCRIERE DETALIATĂ
(14)
Ciudad de la Luz este un complex de studiouri de film important, situat în imediata apropiere a provinciei Alicante (Valencia). La 24 octombrie 2000, administrația regională a Valenciei (Generalitat Valenciana) a luat o primă decizie de a investi în proiectul Ciudad de la Luz.
(15)
Ciudad de la Luz SA a fost înființată la 2 noiembrie 2000. Obiectivul său a fost de a desfășura activitățile necesare pentru promovarea, organizarea și gestionarea șantierului în vederea construirii complexului „Ciudad de la Luz”, inclusiv construcția, gestionarea și operarea facilităților audiovizuale și cinematografice, precum și alte activități de recreere și cazare.
(16)
75 % din capitalul social inițial de 600 000 EUR al Ciudad de la Luz SA era deținut de Parque Temático de Alicante SAU, care a devenit ulterior Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV). SPTCV este o entitate publică ce desfășoară activități de investiții în numele administrației regionale a Valenciei. Restul procentului de 25 % a aparținut companiei private Producciones Aguamarga SL, care răspundea de efectuarea lucrărilor de construcții rămase, de promovarea Ciudad de la Luz și de administrarea studiourilor.
(17)
În noiembrie 2001, capitalul social a fost majorat cu 9 milioane EUR. SPTCV a achiziționat totalitatea acțiunilor noi, ajungând să dețină o participație de 98,4 %. SPTCV și-a majorat participația ulterior, în februarie 2003 și în mai 2004, prin achiziții similare de capital social nou. În iulie 2004, compania Producciones Aguamarga și-a vândut participația de 0,2 % deținută la Ciudad de la Luz SA (6) către SPTCV (contra sumei de 139 059 EUR). Începând de la această dată, administrația regională a Valenciei a deținut 100 % din capitalul social al Ciudad de la Luz SAU prin intermediul SPTCV. Din acel moment, Ciudad de la Luz SAU a fost o întreprindere publică deținută în întregime de SPTCV și supusă dreptului public în ceea ce privește achizițiile și supravegherea financiară. Cu toate acestea, Producciones Aguamarga a continuat să gestioneze Ciudad de la Luz.
(18)
În august 2005, complexul de studiouri cinematografice s-a deschis pentru filmare. Construcția acestuia a început în 2002, fiind proiectat să găzduiască cele mai mari producții cinematografice. Construirea a cuprins trei faze:
-
faza 1 (finalizată): 6 platouri de filmare prevăzute cu sisteme de sunet și cu aer condiționat, cu o suprafață totală de 11 000 m2, clădiri aferente producției cinematografice, 15 050 m2 ateliere/depozite și două zone de filmare exterioare (platouri exterioare) cu o suprafață totală de 14 hectare;
-
faza 2 (finalizată după inițierea investigării oficiale): facilități de catering, o clădire administrativă, un laborator post-producție și o a treia zonă pentru filmare a exterioarelor (platou exterior) cu o suprafață de 5 hectare și cu un rezervor de apă pentru filmare;
-
faza 2B (lucrare neîncepută): un rezervor costier mare, adânc, de apă naturală;
-
faza 3 (lucrare neîncepută): un platou de filmare cu o suprafață de 5 000 m2 (proiectat să fie cel mai mare din lume), un alt platou exterior și patru studiouri de televiziune.
(19)
Complexul de studiouri găzduiește, de asemenea, un centru universitar consacrat producției audiovizuale (cinematografie, TV, radio, internet) care oferă programe de masterat ce acoperă toate aspectele producției cinematografice (film artistic, comercializare tehnică, comunicații). Planurile inițiale din 2000 au inclus alte investiții suplimentare în centre comerciale, hoteluri și un complex sportiv adiacent, care urmau să genereze fluxuri de numerar pozitive pentru proiect, dar care nu au fost dezvoltate până în prezent. Deși terenul necesar a fost pus la dispoziție de Generalitat în 2004, iar invitațiile la procedura de ofertare pentru exploatarea acestor întreprinderi sub forma unei concesionări au fost lansate în 2005, ofertele nu au fost suficient de atractive, astfel încât nu au fost efectuate investiții suplimentare.
(20)
Anumite aspecte ale facilităților „de ultimă generație” ale Ciudad de la Luz au propulsat acest complex cinematografic într-o poziție privilegiată comparativ cu marile studiouri de film concurente - în număr redus - din Europa, în ceea ce privește capacitatea pentru producții cinematografice cu buget mare. De exemplu, în planurile inițiale privind Ciudad de la Luz, platoul de filmare cu o suprafață de 5 000 m2 ar fi fost cel mai mare din lume (7). Comisia remarcă faptul că platourile de filmare de mari dimensiuni sunt relevante exclusiv pentru marile producții cinematografice.
(21)
Până de curând, studioul a fost gestionat de Aguamarga Gestión de Estudios SL, care a acționat ca reprezentant al studioului de film, în schimbul unei remunerații stabilite printr-un contract multianual de gestionare încheiat cu acționarul.
(22)
Înainte de a începe lucrările de construcții, în 1999-2000, fezabilitatea, domeniul de aplicare și orientările strategice ale dezvoltării Ciudad de la Luz au fost analizate de consultanții persoanei terțe în patru studii prezentate de Spania pe parcursul procedurii oficiale de investigare.
(23)
Aceste studii au analizat perspectivele de creștere a numărului de producții cinematografice (8), au comparat locațiile alternative din Regiunea Valencia pentru construcția de studiouri de film (9) și au oferit o analiză preliminară (10) și un plan de afaceri (11) cu privire la un complex de studiouri de film. Ele nu au fost prezentate de autoritățile spaniole înainte de decizia Comisiei de a iniția procedura oficială de investigare privind ajutorul de stat în ceea ce privește proiectul. Datele din decizia de inițiere din 22 februarie 2008 au fost preluate dintr-un studiu (realizat de Consultia), cu privire la care autoritățile spaniole au informat Comisia că a fost realizat în 2002. Cu toate acestea, ulterior deciziei de inițiere, Spania a informat Comisia cu privire la faptul că acest studiu a fost realizat în 2004.
(24)
Concluziile planului de afaceri pentru anul 2000 elaborat de Arthur Andersen (12) au fost pozitive, inclusiv perspectivele pe termen mediu și lung privind rentabilitatea. Fluxurile pozitive de numerar ale proiectului de studio cinematografic au fost documentate pentru o perioadă de cinci ani (2002-2006), după finalizarea construcției clădirilor studioului, a sălii de conferințe și a școlii de tehnici cinematografice și de televiziune.
(25)
Costul construcției aferent acestor faze a fost estimat la 16,9 miliarde de pesete (101,7 milioane EUR). Nu a fost inclus costul terenului, iar din planul de afaceri rezulta că analiza costurilor ar putea varia cu ± 30 %. Pentru fazele ulterioare necesare pentru finalizarea proiectului nu au fost stabilite costurile.
(26)
Pe baza acestui plan de afaceri, în perioada 2000-2004, SPTCV a efectuat ori a angajat investiții în Ciudad de la Luz prin majorări de capital social și terenuri, în valoare totală de 104 259 759 EUR. A se vedea detalii la considerentul 53.
(27)
Întrucât construcția a durat cu doi ani mai mult decât se aștepta și planul de investiții a fost modificat pentru a fi majorat semnificativ, în 2004 Ciudad de la Luz/SPTCV au comandat firmei Consultia un studiu și un plan de afaceri noi (13). Concluziile studiului realizat de Consultia au fost, de asemenea, pozitive în ceea ce privește profitabilitatea proiectului, planul de afaceri conceput pentru perioada 2004-2014 indicând o cifră de afaceri pozitivă până în 2014 și pe termen mai lung în ceea ce privește investiția realizată de SPTCV.
(28)
Acțiunile Ciudad de la Luz SA deținute de Producciones Aguamarga SL au fost cumpărate de SPTCV în iulie 2004, cu 139 059 EUR. Spre deosebire de SPTCV, Producciones Aguamarga SL nu a mai făcut nicio investiție în Ciudad de la Luz Sad după investiția sa inițială de 150 000 EUR din noiembrie 2000. Prin urmare, acțiunile Ciudad de la Luz SA deținute de Producciones Aguamarga SL au scăzut la 0,2 % până la data cumpărării acesteia de către SPTCV. Ulterior acestei tranzacții, societatea a fost deținută integral de stat și, de la acel moment, a devenit Ciudad de la Luz SAU.
(29)
În baza programului de lucru și a planului de afaceri modificate, SPTCV, în calitate de acționar unic, a acordat două împrumuturi participative, unul în valoare de 95 de milioane EUR, în 2005, și altul în valoare de 20 de milioane EUR, în 2007. La 31 decembrie 2010, situația contabilă a Ciudad de la Luz SAU, prezentată de autoritățile spaniole în aprilie 2012, arată că, în perioada 2008-2010, SPTCV a continuat să investească o sumă totală de 45 829 840 EUR în obligațiuni convertibile. Din situația contabilă rezultă, de asemenea, că SPTCV avea de încasat o dobândă pentru împrumuturile participative acordate în 2005 și 2007, în valoare totală de 7 222 160 EUR, pentru 2009 și 2010. În plus, până la 31 decembrie 2010 se acumulase o dobândă nerambursată aferentă obligațiunilor convertibile în valoare de 1 814 187 EUR. Prin urmare, investiția din fonduri publice realizată de SPTCV în Ciudad de la Luz, inclusiv dobânda care urma să fie plătită pentru împrumuturile acordate, totalizau 274 125 946 EUR până la finalul anului 2010.
(30)
În planul de afaceri pentru anul 2000, Ciudad de la Luz urmărea să devină complexul de studiouri cinematografice cu cea mai mare capacitate din Europa după Pinewood și să atragă producții spaniole (cinematografie, TV și reclame), obiectiv la care se adăugau 16 producții cinematografice străine (Uniunea Europeană și Statele Unite) pe an. În planul de afaceri revizuit aferent anului 2004 s-a considerat că unul dintre obiectivele strategice ale Ciudad de la Luz ar trebui să fie realizarea de mari producții cinematografice și de televiziune pentru clienții săi principali.
(31)
În planul de afaceri pentru anul 2004 au fost menționați drept principali concurenți internaționali ai Ciudad de la Luz studiourile mari din afara Statelor Unite, în special cele care au caracteristici similare cu Ciudad de la Luz, și anume, Pinewood-Shepperton (Regatul Unit), Cinecitta (Italia), Barrandov (Republica Cehă), Babelsberg (Germania), Cinecite Montreal & Lions Gate (Canada) și Warner Roadshow & Fox (Australia).
(32)
În planul de afaceri inițial pentru anul 2000, tarifele avute în vedere pentru serviciile studioului (de exemplu, închiriere platou exterior, atelier) au fost preconizate în baza unei game de tarife aplicate de studiouri comparabile din Uniunea Europeană (adică, Shepperton și Elstree din Regatul Unit, Babelsberg, din Germania) Planul de afaceri revizuit pentru anul 2004 prezintă un model strategic de stabilire a prețurilor, cu referire la tarifele aplicate de studiourile cu reputație internațională, cu aproximativ 15-20 % mai mici decât în cazul liderilor recunoscuți (SUA și Pinewood din Regatul Unit), dar cu 50 %-100 % mai mari decât studiourile din UE (Barrandov din Republica Cehă și Babelsberg din Germania).
(33)
În practică, obiectivele naționale și internaționale ale strategiei de afaceri a Ciudad de la Luz nu s-au concretizat. Din 33 de filme turnate în Ciudad de la Luz în perioada 2005-2009, 28 sunt producții spaniole și doar 5 sunt coproducții europene (Grecia, Franța). În afară de unele evenimente majore reprezentate de mari coproducții europene precum „Asterix la Jocurile Olimpice” și, cel mai recent, de o coproducție Statele Unite-Spania, în realitate filmele turnate la Ciudad de la Luz, de la deschiderea sa din august 2005, au fost eminamente producții naționale spaniole.
(34)
În pofida perspectivelor prezentate în planul de afaceri pentru anul 2004, care stabilește anul 2010 ca primul an cu rezultate din exploatare pozitive (modeste), situația comercială a Ciudad de la Luz a continuat în tot acest timp să înregistreze pierderi. Până al sfârșitul anului 2010, pierderile suferite de Ciudad de la Luz se ridicau la valoarea totală de 84 de milioane EUR, comparativ cu profiturile totale de 12 milioane EUR obținute până la aceeași dată, cifră prevăzută de planul de afaceri pentru anul 2004. Comparativ cu studiourile sus-menționate, Ciudad de la Luz nu a reușit până acum să atragă volumul planificat de producții străine și, chiar și în cazul cererii la nivel național, rezultatele au fost sub așteptări. Pierderile din exploatare sunt, de asemenea, mai mari decât se preconiza.
(35)
În 2007, Comisia a fost solicitată, printr-o plângere din partea reclamantului A, precum și o plângere ulterioară a reclamantului B, ambii fiind actori importanți din sectorul cinematografic din diverse state membre, să inițieze procedura de investigare. Plângerile fac referire la un presupus ajutor de stat ilegal în cadrul finanțării publice a Ciudad de la Luz și, în special, în cadrul sistemului de stimulente specifice sectorului cinematografic instituit de Ciudad de la Luz.
(36)
După cum s-a menționat mai sus, la data la care Comisia a inițiat procedura oficială de investigare în februarie 2008, singurul temei pentru decizia de investiții care a fost furnizat de autoritățile spaniole a fost planul de afaceri întocmit de Consultia, care se presupune a fi fost realizat în 2002. În urma unei evaluări preliminare, Comisia a avut mari îndoieli că un investitor pe piață ar fi investit în aceleași condiții și la aceeași dimensiune ca administrația regională a Valenciei.
(37)
În ceea ce privește eventuala compatibilitate a ajutorului, Comisia nu avea nicio informație în baza căreia să poată verifica dacă au fost îndeplinite condițiile prevăzute de orientările privind ajutoarele de stat regionale, aplicabile Regiunii Valencia la acel moment (2000-2004). Comisia a avut, de asemenea, îndoieli cu privire la faptul că se putea aplica excepția culturală la care se face referire la articolul 107 alineatul (3) litera (d) din tratat, dat fiind faptul că Ciudad de la Luz nu promova cultura sau conservarea patrimoniului, și dacă putea fi utilizată pentru toate tipurile de lucrări audiovizuale, inclusiv reclame, cu atât mai mult cu cât Ciudad de la Luz concura cu alți operatori pentru a atrage producții comerciale.
(38)
Comisia a remarcat, de asemenea, un eventual ajutor de stat în sistemul de stimulente pentru filmarea pe platourile Ciudad de la Luz și a identificat drept beneficiari pe producătorii de film relevanți. Stimulentele specifice sectorului cinematografic vizau activități specifice dintr-o anumită locație, pe baza unor criterii necunoscute și, astfel, nu rezulta că îndeplinesc normele prevăzute în Comunicarea Comisiei privind cinematografia.
III. OBSERVAțII DIN PARTEA PĂRțILOR INTERESATE
(39)
Comisia a primit observații din partea a zece părți interesate. Patru dintre acestea sunt active în exploatarea unei întreprinderi cinematografice din statele membre, altele decât Spania (reclamantul A, reclamantul B, Barrandov Studio și Mediterranean Film Studios Limited); cinci sunt active în sectorul cinematografic spaniol (Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales Españoles - FAPAE, Associacio de directors de cinema valencians, Empreses audiovisuals valencianes federades - EAVf, asociația „Productors audiovisuals valencians” și Sociedad Proyectos Tematicos de la Comunidad Valenciana - SPTCV SAU); și una dintre părți era un organism național de finanțare a sectorului cinematografic și de politică în domeniul cinematografic (UK Film Council - Consiliul cinematografic din Regatul Unit).
(40)
În raportul său confidențial din 25 iunie 2008, reclamantul B își exprimă preocuparea cu privire la ajutorul prin intermediul căruia Ciudad de la Luz s-a dezvoltat și funcționează în prezent. El susține că măsurile luate de Comisie în inițierea procedurii sunt esențiale pentru compania sa și pentru sector.
(41)
În raportul său confidențial din 30 iunie 2008, reclamantul A își limitează observațiile referitoare la investigația aprofundată la patru aspecte: (i) costurile de finanțare a studiourilor; (ii) abordarea referitoare la finanțarea unei „întreprinderi noi”; (iii) valoarea cesionării finale; și (iv) alte stimulente acordate de Ciudad de la Luz. În opinia sa, „un investitor privat ar considera chiar și un studiou cinematografic stabilit și care generează profit, ca fiind cel puțin o investiție de risc mediu. (…) Aceasta se bazează pe faptul că, deși studioul cinematiografic este garantat cu active (…), este posibil ca efectul de levier operațional să fie ridicat, ceea ce face dificilă întocmirea de previziuni cu privire la profit. O incertitudine suplimentară este introdusă de factori precum natura ciclică a sectorului producției cinematografice”.
(42)
Potrivit reclamantului A, un cost mediu ponderat al capitalului (WACC) de aproximativ 15 % ar putea fi adecvat pentru un studiou de film, deși „rentabilitatea preconizată de investitorii în capital privat ai [reclamantului A] era mai mare decât acesta”. Un nou studiou de film ar fi considerat de către un investitor privat drept „un fond de risc mediu până la ridicat și, prin urmare, se așteaptă să obțină de la investiția randamente mai mari din punct de vedere material (chiar dacă ar fi acceptată o anumită întârziere a obținerii profitabilității). Având în vedere că, de obicei, există o capacitate redusă (dacă există) pentru întreprinderile noi de a face împrumuturi de la surse convenționale, WACC pentru o întreprindere nouă este mai mare, în general, ca urmare a necesității unei rentabilități crescute a capitalului propriu și a faptului că datoria nu are un cost mai mic.”
(43)
În ceea ce privește valoarea cesionării finale a Ciudad de la Luz menționată în decizia de inițiere, reclamantul A o consideră nerealistă. De asemenea, reclamantul A susține că un investitor privat ar considera nefiresc să se utilizeze un multiplu de câștiguri, înainte de o deducere a dobânzilor și a impozitelor de peste 12-15, drept substitut adecvat pentru evaluare.
(44)
În final, în ceea ce privește stimulentele acordate pentru a atrage producții, reclamantul A susține că acestea par să fi subvenționat efectiv costurile de producție necesare pentru cooptarea de personal tehnic și auxiliar calificat, presupus a fi limitat în regiunea Valencia. Reclamantul A consideră că stimulentele au un efect negativ major asupra concurenței, dat fiind faptul că pentru studiouri ar fi și mai dificil să atragă producții cinematografice fără astfel de stimulente.
(45)
În scrisoarea sa inițială din 25 iunie 2008, Studioul Barrandov a subliniat că presupusul ajutor denaturează piața relevantă și dezavantajează alți concurenți, solicitând o perioadă de timp suplimentară pentru a prezenta observații ulterioare, având în vedere complexitatea cauzei. Observațiile respective au ajuns la Comisie la 15 septembrie 2008. Studioul Barrandov subscrie argumentelor plângerii formulate de reclamantul A și subliniază că dimensiunea și numărul de platouri de filmare indică faptul că Ciudad de la Luz se concentrează mai curând pe filmele americane cu buget mare, decât pe cele spaniole. Densitatea scăzută de profesioniști în domeniul filmului și infrastructura din Alicante, comparativ cu cea din Madrid sau Barcelona, nu reflectă o alegere logică a locației. În ceea ce privește strategia, un investitor într-un studiou de film ar împărți clientela acesteia în clienții locali, care asigură un venit stabil, și clienții străini, concentrați pe producții străine de mari dimensiuni. Ciudad de la Luz adoptă strategia opusă, bazată pe furnizarea de servicii de studiou la prețuri extrem de mici, fără să țină seama de costurile de instalare. Mai mult, având în vedere incertitudinea cauzată de dificultatea previzionării veniturilor după 3-5 ani de activitate în domeniu, un investitor privat ar fi pretins o rentabilitate mult mai rapidă. În opinia Barrandov, această afirmație este coroborată cu un plan de afaceri confidențial care ilustrează investiția sa recentă în studiouri noi, întocmit în baza presupunerii că vor exista câștiguri nete din al doilea an de funcționare și o perioadă de rambursare mai mică de 8 ani. Nici Barrandov nu are o explicație rațională pentru valoarea unui profit (341 de milioane EUR) preconizat de autoritățile spaniole până în 2014.
(46)
În scrisoarea sa din 27 iunie 2008, compania Mediterranean Film Studios Limited își limitează observațiile la rezervoarele de apă anunțate de Ciudad de la Luz. Aceasta susține că rezervoarele de apă proprii sunt unice în Europa și sunt comparabile doar cu cele de la studiourile Fox din Baja, California (Mexic). Având în vedere rata scăzută de ocupare anuală a rezervoarelor lor, Mediterranean Film Studios Limited afirmă că, în opinia lor și a opiniei generalizate în cadrul sectorului, există deja suficientă capacitate în zona mediteraneeană sau în Europa pentru rezervoarele de apă pentru filmare.
(47)
În observațiile sale din 30 iunie 2008, Federacion de asociaciones de productores audiovisuales espanoles (FAPAE) consideră că Ciudad de la Luz a introdus o concurență mai mare pe piața marilor facilități de producție și că reclamanții nu își doresc decât să își mențină poziția pe piață și să împiedice intrarea concurenților care oferă servicii alternative credibile și la prețuri rezonabile pentru studiourile lor, care domină piața europeană. FAPAE susține, de asemenea, că astfel de studiouri precum Barrandov, Cinecittà, Babelsberg sau Mafilms și-au consolidat poziția și reputația pe piață printr-un sprijin public sub diverse forme, inclusiv prin participarea publică la capitalul social. În linii mai generale, FAPAE subliniază că menținerea diversității culturale justifică intervenția publică puternică în industria cinematografică. În special, se presupune că Ciudad de la Luz furnizează industriei cinematografice spaniole servicii sofisticate și de ultimă generație în Spania care, altminteri, ar trebui achiziționate din străinătate la costuri mult mai mari. Împotriva acuzației că Ciudad de la Luz vizează superproducții, FAPAE susține că Ciudad de la Luz beneficiază în mare parte de producții spaniole cu buget redus și că se concentrează pe cultura națională sau locală, contribuind astfel la obiectivele culturale prevăzute la fostul articol 87 alineatul (3) litera (d) [în prezent, articolul 107 alineatul (3) litera (d)]. Observațiile din 21 mai 2008 formulate de Empreses audiovisuals valencianes federades (EAVf) și cele din 16 mai 2008 ale asociației Productors audiovisuals valencians au avut un ecou sporit, uneori identic cu cel al observațiilor formulate de FAPAE.
(48)
În observațiile sale din 5 iunie 2008, Associaciò de directors de cinema valencians subliniază că dominația industriei cinematografice din Statele Unite marginalizează producțiile europene printr-o varietate de presupuse practici abuzive. În opinia sa, este necesar să se adopte acțiuni corective pentru ca operele culturale europene să poată concura într-un mediu concurențial echitabil. Această asociație susține că intervenția publică în Ciudad de la Luz este esențială în această privință, fiind în beneficiul producției cinematografice europene, spaniole și valenciene și având rolul de a apăra identitățile lor lor culturale.
(49)
Observațiile prezentate de Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (deținătoare a 100 % din Ciudad de la Luz SAU, deținută la rândul său de Comunitat Valenciana) din 23 iunie 2008, reproduc în esență aceleași argumente subsidiare și se bazează pe dovezile prezentate de autoritățile spaniole. În observațiile lor, sunt puse în evidență câteva aspecte, și anume: în primul rând, faptul că un investitor privat a finanțat parțial proiectul în faza inițială și că, în anul 2000, s-a bazat pe studiile disponibile, a arătat că investiția făcută de autoritățile publice a urmat logica unui investitor privat. Ambele studii, din 2000 și 2004, au conchis, fără rezerve, faptul că proiectul a fost profitabil. În al doilea rând, stimulentele acordate pentru realizarea anumitor filme sunt justificate din punct de vedere comercial în cazul unei întreprinderi noi și au fost acordate sub forma unui „contract de sponsorizare” în schimbul unor activități de promovare care generează rentabilitate și contribuie la renumele studiourilor, în același timp atrăgând costuri de publicitate pentru beneficiari. Un studiu realizat în acest sens estimează rentabilitatea economică a contractelor de sponsorizare a studioului Ciudad de la Luz la […] (14) milioane EUR.
(50)
În scrisoarea sa din 25 iunie 2008, Consiliul pentru dezvoltarea și promovarea industriei cinematografice din Regatul Unit susține că, în acest caz, trebuie să se dea un răpuns în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare.
IV. OBSERVAȚII DIN PARTEA SPANIEI
(51)
După inițierea procedurii oficiale de investigare, autoritățile spaniole au evidențiat că decizia inițială de investiții s-a bazat pe un plan de afaceri întocmit în 2000, și nu pe cel prezentat anterior. Acest plan de afaceri a fost inclus într-un studiu realizat în 2004, și nu în 2002, astfel cum autoritățile spaniole informaseră anterior Comisia.
(52)
Până la data studiului din 2004, în proiect se investiseră deja peste 90 de milioane EUR. În consecință, autoritățile spaniole susțin că au fost luate două decizii de investiții: una în 2000, pentru prima fază a proiectului și alta în 2004, pentru extinderea prevăzută.
(53)
Programul de investiții în Ciudad de la Luz, după ultima actualizare a autorităților spaniole din aprilie 2012, era următorul:
Data
Descriere
Investiție publică\
(EUR)
24.10.2000
Regiunea Valencia decide să dezvolte Ciudad de la Luz
-
2.11.2000
Se înființează Ciudad de la Luz SA (75 % din capitalul social este deținut de Parque Temático de Alicante SAU, iar 25 %, deținut de Producciones Aguamarga SL)
450 000
[75 % din 600 000]
21.11.2001
Parque Temático de Alicante SAU investește unilateral într-o majorare de capital în valoare de 9 milioane EUR în Ciudad de la Luz SA (mărindu-și participația la 98,4 %)
9 000 000
6.2.2003
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) investește unilateral într-o majorare de capital de 30 de milioane EUR în Ciudad de la Luz SA (mărindu-și participația la 99,6 %)
30 000 000
4.5.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU investește unilateral într-o majorare de capital de 54 870 660 EUR în Ciudad de la Luz SA (mărindu-și participația la 99,8 %)
54 870 660
23.7.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU cumpără cele 0,2 % acțiuni deținute la Ciudad de la Luz SA, deținută la rândul ei de Producciones Aguamarga SL (cu o valoare nominală de 150 000 EUR) în schimbul sumei de 139 059 EUR (mărindu-și participația la Ciudad de la Luz SA la 100 %)
139 059
9.3.2005
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU a cedat terenul pe care a fost construit Ciudad de la Luz SA, mărindu-și astfel capitalul propriu cu 9 800 040 EUR (chiar dacă terenul a fost evaluat la 1 030 856 EUR în conturile Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU). Anterior acestei date, proiectul a primit deja aprobarea din partea autorităților regionale din Valencia de a construi studiouri în acel loc.
9 800 040
Vara 2005
Ciudad de la Luz SA își începe activitățile ca studio de film
-
28.4.2005
Împrumut participativ în valoare de 95 de milioane EUR
95 000 000
26.12.2007
Împrumut participativ în valoare de 20 de milioane EUR
20 000 000
30.6.2008
Obligațiuni convertibile emise cu o opțiune de convertire a împrumutului în acțiuni înainte de 31 decembrie 2008
10 000 000
2.1.2009
Obligațiuni convertibile emise cu o opțiune de convertire a împrumutului în acțiuni înainte de 30 iunie 2009.
10 000 000
17.3.2009
Obligațiuni convertibile autorizate până la o valoare de 30 de milioane EUR, cu o opțiune de convertire a împrumutului în acțiuni înainte de 30 decembrie 2009.
25 829 840
31.12.2010
Dobândă neremunerată pentru împrumuturile participative acordate în 2009 și 2010
7 222 160
31.12.2010
Dobândă neremunerată pentru împrumuturile neconvertite acordate în 2009 și 2010
1 814 187
Total
274 125 946
(54)
Autoritățile spaniole și-au concentrat răspunsurile pe încercarea de a demonstra că investiția nu constituie un ajutor de stat, întrucât un investitor de pe piață ar fi investit în proiect în aceleiași condiții (aplicându-se principiul investitorului în economia de piață). În susținerea acestei idei, autoritățile spaniole au prezentat rapoarte din partea consilierilor economici ai LECG pentru a susține aceasta.
(55)
Deși Comisia a considerat că cel puțin o parte a investiției reprezenta un ajutor de stat, Spania a susținut că toate filmele turnate în Ciudad de la Luz au îndeplinit criteriile stimulentelor pentru producțiile cinematografice din Valencia, fiind aprobate de Comisie în aprilie 2008, decembrie 2008 și iulie 2009 (16). Potrivit Spaniei, excepția prevăzută la articolul 107 alineatul (3) litera (d) din TFUE poate fi aplicată ajutorului pentru investiții, în amontele sau în avalul producției cinematografice.
(56)
Spania remarcă, de asemenea, faptul că orice ajutor conținut de finanțarea publică a Ciudad de la Luz și de măsurile de stimulare oferite pentru producția de filme ar trebui fie considerat din perspectiva efectelor de denaturare a concurenței produse de schemele naționale de sprijin autorizate de Comisie în alte state membre, ceea ce permite concurenților companiei Ciudad de la Luz să atragă mari producții cinematografice (17).
(57)
Spania argumentează, de asemenea, faptul că orientările regionale privind ajutorul de stat aplicabile la acea dată (1998) ar fi permis o intensitate a ajutorului de 36 % pentru proiectul de investiții. De asemenea, ar fi îndeplinite condițiile suplimentare introduse mai târziu, în 2002, în Cadrul multisectorial pentru proiecte mari de investiții cu o cotă de piață mai mică de 25 % și o creștere a capacității pe piață de 5 %.
(58)
Spania a prezentat un al doilea raport întocmit de LECG, care a criticat analiza planului de afaceri pentru anul 2004 realizată de către serviciile Comisiei. LECG a criticat analiza serviciilor Comisiei și a furnizat valori alternative ale datelor și ale factorilor de risc, precum și evaluări retrospective ale terenului pe care a fost construit Ciudad de la Luz.
(59)
O a doua analiză economică a serviciilor Comisiei a examinat planul de afaceri pentru anul 2000 și evaluările retrospective ale terenului furnizate de Spania. În plus, o evaluare economică independentă a testului principiului investitorului în economia de piață a fost realizată de un consultant independent, la solicitarea Comisiei. Raportul independent a fost trimis autorităților spaniole la 30 septembrie 2011.
(60)
Autoritățile spaniole și-au reiterat opinia conform căreia, la fel ca în observațiile lor asupra deciziei de inițiere, perspectivele de rentabilitate ale Ciudad de la Luz ar trebui evaluate comparativ cu cele ale principalilor săi concurenți din Uniunea Europeană în domeniul studiourilor de film (de exemplu, Babelsberg, Pinewood) și nu, așa cum face Ecorys (18), cu conglomerate audiovizuale diversificate din Statele Unite (de exemplu, Time Warner și Disney) (19). Autoritățile spaniole susțin că această analiză comparativă ar trebui să se bazeze pe informații publice (de exemplu, Bloomberg) existente la data adoptării deciziei de investiții (adică, 2000 și 2004, și nu 2008). În final, ele susțin, de asemenea, că o serie de neînțelegeri și deficiențe tehnice invalidează concluziile studiului Ecorys (20). Autoritățile spaniole au susținut că, dacă aceste deficiențe ar fi fost corectate și dacă s-ar fi efectuat o analiză comparativă adecvată raportată la concurenți, rentabilitatea perspectivelor deciziei de investiții adoptată în baza informațiilor disponibile la momentul respectiv ar fi fost conformă cu cerințele testului MEIP.
V. EVALUAREA AJUTORULUI
(61)
În conformitate cu articolul 107 alineatul (1) din TFUE, „sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”. În concluzie, pentru a fi calificat drept ajutor de stat, măsura trebuie să îndeplinească următoarele condiții cumulative: 1. măsura trebuie acordată din resurse de stat; 2. trebuie să confere un avantaj economic întreprinderilor; 3. avantajul trebuie să fie selectiv și să denatureze sau să amenințe că denaturează concurența; 4. măsura trebuie să afecteze comerțul intracomunitar.
(62)
După cum am subliniat anterior, autoritățile spaniole au argumentat că măsura nu constituie un ajutor de stat, întrucât este este conformă cu principiul investitorului în economia de piață (market economy investor principle - MEIP). Acest principiu ia în calcul dacă un investitor pe piață ar fi investit în proiect în aceiași termeni și condiții ca investitorul public la momentul la care a fost luată decizia de a face o investiție publică. În această privință, ar fi fost oportun ca, inițial, să fi existat un investitor privat în proiect (21) și ca autoritățile spaniole să fi comandat mai multe studii care să conchidă că proiectul va genera un flux pozitiv de numerar (a se vedea considerentul 22).
(63)
După cum s-a arătat la considerentul 17, în cazul Ciudad de la Luz, un investitor privat (societatea de administrare) deținea inițial 25 % din proiect (adică 150 000 EUR din capitalul inițial de 600 000 EUR). Totuși, acest investitor privat s-a retras înainte de a fi angajat alte fonduri (a fost exclus de SPTCV în 2004). Ulterior, niciun alt investitor privat nu a mai investit în proiect.
(64)
Faptul că singurul investitor privat dispus să investească n-a angajat decât o sumă nesemnificativă, retrăgându-se însă în momentul în care a trebuia să angajeze cea mai mare parte a investiției poate fi considerat, prima facie, ca o dovadă a faptului că un investitor privat nu ar fi finalizat în bune condiții un astfel de proiect în condițiile existente la acel moment. Mai mult, situația acestui sector privat era aparte (prin urmare, nu era un investitor privat în sensul jurisprudenței), în măsura în care răspundea, de asemenea, de pornirea proiectului, de supravegherea lucrărilor de construcții și de gestionarea și promovarea studiourilor prin vărsarea unui comision de administrare. Aceasta înseamnă că investiția sa inițială ar putea fi rațională din alte motive decât simpla sa profitabilitate, dacă este luată în considerare în mod izolat.
(65)
În absența oricărui acționar privat, autoritatea regională și-a bazat decizia de investiții pe rezultatele studiilor de consultanță. Cu toate acestea, simpla existență a unor astfel de studii nu este suficientă pentru îndeplinirea testului privind investitorul privat în economia de piață. Înainte de a angaja fonduri pe scara investițiilor în Ciudad de la Luz, se așteaptă ca un investitor privat să examineze în mod temeinic planul de afaceri și prezumțiile pe care se bazează aceste studii. Un investitor privat trebuie să aprecieze singur dacă prezumțiile specifice utilizate pentru a justifica planul de afaceri sunt adecvate în acest caz particular. Mai mult, de la un investitor privat se poate aștepta să compare rentabilitatea preconizată a proiectului Ciudad de la Luz cu rentabilitatea preconizată a unor proiecte alternative. O astfel de analiză nu a fost realizată la acea dată. În plus, nu a fost fezabilă nici măcar realizarea unei astfel de comparații pe baza fluxurilor pozitive de numerar estimate prevăzute în aceste studii.
(66)
În contextul unei investigări privind ajutorul de stat, jurisprudența impune Comisiei să realizeze propria evaluare a faptelor (22). Prin urmare, este necesar să se aprecieze valabilitatea rapoartelor întocmite la momentul tranzacției.
(67)
Ținând cont de rapoartele prezentate de autoritățile spaniole de la decizia de inițiere, se pare că au existat două decizii de investiții privind proiectul. Prima dintre acestea a fost în 2000, pe baza planului de afaceri realizat de Arthur Andersen în 2000 (acoperind investițiile din perioada 2002-2006). În 2004, pentru a se evalua dacă era oportun să se aprobe investiții noi în cadrul proiectului, a fost comandat raportul Consultia (care viza investițiile efective realizate în perioada 2002-2004, precum și cele prevăzute pentru perioada 2004-2014). În aceste condiții va trebui să se aplice principiul investitorului privat în economia de piață în cazul ambelor decizii de investiții.
(68)
Comisia a evaluat dacă un investitor privat ipotetic ar fi investit în proiectul de înființare a studiourilor cinematografice Ciudad de la Luz. În conformitate cu principiul investitorului în economia de piață, investiția realizată este considerată ca fiind ajutor de stat, în cazul în care compensația preconizată a fi primită de stat este mai mică decât cea solicitată de un investitor privat, în circumstanțele specifice proiectului respectiv.
(69)
Pentru a finanța un proiect, investitorii trebuie să investească în capital. Acest capital are un cost, și anume costul capitalului. De regulă, există două surse mari de capital: capitalul propriu și capitalul împrumutat (financiar). Costul total al capitalului este costul mediu ponderat al capitalului (WACC), ținând cont de proporția capitalului propriu și de proporția capitalului împrumutat. Costul capitalului împrumutat și costul capitalului propriu sunt costuri preconizate și nu costuri istorice. În cazul special al Ciudad de la Luz, planul de afaceri a prevăzut ca proiectul să fie finanțat integral din capitaluri proprii. Prin urmare, costul total al capitalului este capitalul propriu.
(70)
Un investitor în capital privat și-ar fi dorit să investească în Ciudad de la Luz dacă rata internă preconizată a rentabilității (23) ar fi fost mai mare sau egală cu costul de oportunitate al capitalului propriu (24) (și anume, rentabilitatea pe care ar fi obținut-o în cazul unui proiect similar).
(71)
Comisia a evaluat modelul de stabilire a valorii activelor de capital, pentru a obține costul capitalului propriu. Costul capitalului propriu reflectă costul de oportunitate al investiției pentru acționari în societăți sau proiecte cu același risc financiar și de afaceri ca cel luat în considerare. Potrivit modelului de stabilire a valorilor activelor de capital (CAPM), costul capitalului propriu, Ke , ar trebui estimat prin următoarea formulă:
unde Rf este rata fără risc, este prima riscului de piață și ß este „Beta”, o măsură a riscului sistematic (nediversificabil) asociat cu capitalul Ciudad de la Luz, care reflectă atât riscul financiar, cât și în afaceri.
(72)
Pentru rata fără risc, Rf , practica de piață (25) sugerează să se considere rata pe termen lung a obligațiunii guvernamentale (în mod normal, pe 10 ani) din țara de operare (acestea sunt considerate investițiile cel mai puțin riscante). Rentabilitatea medie anuală a obligațiunilor guvernamentale pe 10 ani în Spania a fost de 4,1 % în 2004 (26). Pentru prima de risc a pieței, ar trebui să se considere prima de risc istorică a pieței pe o perioadă de timp rezonabil de lungă. Este o practică de piață obișnuită aceea de a considera diferența dintre rentabilitatea istorică a unui indice diversificat al capitalului propriu în țara în care sunt efectuate operațiunile și rata fără risc. Potrivit lui Fernández (2004) (27), prima istorică de risc a pieței pentru obligațiunile guvernamentale în Spania (în perioada 1991-2003) se situa între 6,8 % și 9,3 %. Comisia a adoptat o abordare conservatoare în estimarea primei de risc a pieței și a considerat limita inferioară a acestui interval, și anume, 6,8 %. O lucrare ulterioară și mai recentă a aceluiași autor (28) consolidează valabilitatea acestei valori, prin prezentarea primei de risc pentru acțiuni impuse în perioada 2000-2004 în intervalul de 6-7 %.
(73)
Pentru a estima valoarea beta, Comisia a utilizat informații publice ale societăților care au fost identificate de autoritățile spaniole drept concurenți direcți ai Ciudad de la Luz, și anume, Carrere Group (29) și Babelsberg. Aceste cifre au fost raportate de analiștii financiari care au efectuat o analiză aprofundată a celor două societăți. Media celor două valori beta, ajustată pentru a se potrivi profilului de risc financiar al Ciudad de la Luz este o valoare de circa 1,5. Aceasta este o abordare conservatoare, având în vedere că este posibil ca investiția în Ciudad de la Luz să implice un grad mai mare de risc idiosincratic decât celelalte două studiouri stabilite. Ciudad de la Luz este o investiție începută de la zero într-o regiune care nu găzduiește nici producători de film spanioli, nici internaționali. Cu alte cuvinte, valoarea beta a Ciudad de la Luz este probabil mai mare decât cea a concurenților săi.
(74)
Aplicând formula de mai sus (a se vedea considerentul 71), Comisia a obținut că costul preconizat al capitalului propriu ar trebui să fie de aproximativ 14,9 %.
(75)
Prin comparație, după cum s-a arătat în anexa I, Spania a afirmat că aplicarea modelului CAPM ar indica faptul că un investitor privat „ar impune” o primă de risc, și nu o rentabilitate de 3,75 %, în 2000, și de 2,07 %, în 2004”. Acest calcul se bazează pe o valoare beta ß = 0,395. O valoare beta egală cu 1 reprezintă portofoliul tuturor acțiunilor, prin urmare, acțiunea „medie”. O valoare beta semnificativ mai mică decât 1 ar implica, prin urmare, o investiție specială cu risc scăzut. Spania nu a confirmat această prezumție și nu a susținut-o cu date concrete sau verificabile.
(76)
După cum a fost menționat anterior (a se vedea considerentul 70), un investitor privat ar investi într-un proiect doar dacă are o rată internă de rentabilitate mai mare decât costul de oportunitate al capitalului. Comisia remarcă faptul că planul de afaceri pentru anul 2000 a evaluat în detaliu doar fazele inițiale ale proiectului. Analiza Comisiei (a se vedea anexa II) a ajuns la o valoare actualizată netă negativă, în baza planului de afaceri pentru anul 2000 și considerând fluxurile de numerar prezentate în planul de afaceri la valoarea nominală. Pe această bază, un investitor privat nu ar fi investit în proiect.
(77)
La stabilirea ratei interne de rentabilitate, Comisia adoptă din nou o abordare conservatoare prin neexaminarea prezumțiilor planului de afaceri, în special, a fluxurilor de numerar previzionate pentru proiectul propus. Cu toate acestea, ar trebui notat faptul că fluxurile de numerar previzionate în planurile de afaceri pentru anul 2004 par a fi optimiste în mod nejustificat, având în vedere în special pierderile suportate de societate în perioada 2002-2004. (30) Ținând cont de informațiile de care dispune Comisia, se poate considera că fluxurile de numerar preconizate prezentate în planul de afaceri pentru anul 2004 au reprezentat o limită superioară (31). Fluxurile de numerar determină rentabilitatea sa preconizată. Comisia apreciază după valoarea nominală și rentabilitatea preconizată a Ciudad de la Luz. Cu toate acestea, ea calibrează costul capitalului în creștere. Acest lucru trebuie făcut de orice investitor privat rațional.
(78)
Potrivit planului de afaceri propus de Ciudad de la Luz, rata internă de rentabilitate a acestui proiect este de 5,74 % (a se vedea anexa I). Un investitor privat în Ciudad de la Luz, care se confruntă cu un cost de oportunitate al capitalului de cel puțin 14 % (după cum a fost calculate mai sus, a se vedea considerentul 73) nu ar face această investiție, având în vedere că rata sa internă de rentabilitate este mai mică decât costul de oportunitate al capitalului.
(79)
În plus, Comisia a calculat valoarea actualizată netă (VAN) a investiției în Ciudad de la Luz pentru a stabili măsura în care proiectul va fi profitabil pentru investitorul privat. Obiectivul oricărei decizii de investiții este de a găsi active reale care valorează mult mai mult decât costă, cu alte cuvinte, investiții care au o rentabilitate preconizată mai mare decât costul de oportunitate al capitalului. Dacă nu se aplică, în ceea ce privește Ciudad de la Luz, valoarea proiectului este negativă și, în consecință, pentru orice investitor privat rațional, investiția nu este viabilă. VAN a oricărui proiect cuantifică valoarea investiției la momentul luării unei decizii și este calculată prin deducerea fluxurilor de numerar preconizate în planul de afaceri, utilizând un factor de actualizare, care este costul capitalului. În mod intuitiv, cu cât este mai mare costul capitalului, cu atât este mai mică VAN.
(80)
Pentru Ciudad de la Luz, utilizând costul de oportunitate al capitalului de 14 % și fluxurile de numerar prevăzute în planul de afaceri din 2004 elaborat de Consultia (care sunt apreciate la valoarea nominală de către Comisie, astfel cum se arată la considerentul 76), VAN a investiției este de aproximativ 130 de milioane EUR (a se vedea anexa). În consecință, oportunitatea investiției nu are sens pentru un investitor privat.
(81)
Comisia a realizat, de asemenea, o verificare a fiabilității, care să indice că rezultatul este foarte sigur. Mai sus de un prag rezonabil, rezultatul este foarte puțin sensibil la valoarea costului de oportunitate al capitalului, astfel cum a fost estimat de Comisie. Cu alte cuvinte, modificările semnificative ale parametrilor calibrați de către Comisie în calcularea costului capitalului nu modifică rezultatul. Graficul de mai jos schițează valorile aproximative ale VAN comparativ cu diverse valori ale costului capitalului (WACC) de la 5 %, la 20 %. Graficul ilustrează că VAN devine negativă pentru un WACC între 5 % și 6 %. Prin urmare, în cazul în care costul capitalului este mai mare de 6 %, un investitor privat nu ar prelua proiectul. Mai mult, dacă valorile WACC sunt mai mari de 10 %, valoarea VAN nu este afectată. Comisia a estimat un WACC de aproximativ 14 %, prin urmare, într-un interval în care se poate concluziona, cu un nivel sporit de încredere, că proiectul nu este profitabil.
(82)
Ca răspuns la evaluarea Comisiei, pe baza unui raport de consultanță (32), autoritățile spaniole au apreciat că evaluarea efectuată de Comisie era eronată. În primul rând, chiar dacă se accepta că analiza CAPM ca atare constituia o abordare corectă, raportul de consultanță punea la îndoială valorile parametrilor utilizați de Comisie. În special, prima pe capitaluri proprii și „valorile beta” ar trebui să fie mai mici. În al doilea rând, pentru a stabili criteriul de referință relevant, Comisia nu ar fi trebuit să utilizeze doar planul de afaceri al Consultia IT, ci și planul de afaceri pentru anul 2000 elaborat de Arthur Andersen. În al treilea rând, Comisia nu a utilizat indicii financiari adecvați pentru a estima profitabilitatea preconizată a proiectului Ciudad de la Luz. În final, Comisia nu a luat în considerare veniturile previzibile rezultate ca urmare a dezvoltării de hoteluri și de spații de birouri.
(83)
Comisia a respins aceste argumente. În ceea ce privește prima pentru capitaluri proprii, anexa II explică cu un anumit grad de detaliere motivele pentru care valorile din intervalul propus de Spania nu pot fi valabile. Cel mai important, valorile propuse pentru primă au fost valorile estimate pentru 2009, care nu corespundeau valorilor aplicabile în 2000 și 2004. Rezultă cu claritate că pentru estimarea CAPM trebuie să se utilizeze valori din aceeași perioadă cu luarea deciziei de afaceri. De fapt, autorul citat de autoritățile spaniole prevede estimări pentru perioada relevantă care corespund evaluării efectuate de Comisie. Anexa II explică, de asemenea, motivul pentru care solicitarea autorităților spaniole de a se utiliza valori „beta” mai mici este eronat. Comisia utilizează valori ale unor studii publice care au calculat valorile beta pentru concurenții apropiați ai Ciudad de la Luz. Propunerea autorităților spaniole de a se utiliza valori beta istorice este respinsă de experții financiari.
(84)
În răspunsul la cererea autorităților spaniole de a considera planul de afaceri pentru anul 2000, anexa II prevede un astfel de calcul. După cum se poate observa, ca urmare a unei prime de risc mai mari și a unei rate fără risc mai mari, WACC ar fi chiar mai mare decât în 2004. De asemenea, acest calcul conduce la o VAN negativă. În final, în ceea ce privește posibilele venituri provenite de la hoteluri și spații de birouri, afirmațiile făcute de autoritățile spaniole s-au bazat pe dovezi noi, și anume, șase rapoarte de evaluare a terenului, elaborate ulterior. La acel moment, aceste dovezi nu au făcut parte din informațiile disponibile potențialilor investitori. Deși raportul Andersen menționează posibilitatea dezvoltării unui complex hotelier, acesta nu conține informații cu privire la profitabilitatea previzibilă și nu există un plan de afaceri referitor la amenajarea terenului. Cu toate acestea, anexa II analizează cu atenție rapoartele ex post propuse cu privire la amenajarea terenurilor. Acestea conțin nereguli grave. De pildă, prețurile de referință propuse pentru spațiul de birouri din complexul Ciudad de la Luz sunt prețurile aferente celor mai renumite străzi comerciale din Alicante. Având în vedere că Ciudad de la Luz este un complex aflat în afara orașului Alicante și în apropierea unui complex industrial, aceste prețuri de referință au fost mărite în mod exagerat. În mod similar, prețurile de referință pentru hoteluri se bazează pe prețurile hotelurilor de 4 și 5 stele. Nu este oferită niciun indiciu din care să rezulte că ar exista o cerere suficientă pentru aceste hoteluri situate în afara orașului Alicante (și amplasate în apropierea unei autostrăzi și a unui complex industrial).
(85)
În afară de evaluarea internă proprie, Comisia a comandat și un studiu independent care să analizeze dacă un investitor privat ar fi făcut o astfel de investiție în Ciudad de la Luz în aceleași condiții (33). Raportul Ecorys ia în considerare diverse scenarii care estimează costul capitalului propriu între 12,5 % și 21,4 %, pentru investiția din 2000, și între 10,9 % și 15,9 %, pentru investiția ulterioară din 2004. Astfel, rezultatul studiului Comisiei se încadrează în intervalul calculat de Ecorys. Prin comparație, rata internă de rentabilitate calculată pe baza planului de afaceri este mult sub costul minim al capitalului propriu, astfel cum a fost estimat de Ecorys.
(86)
Prin urmare, concluzia generală a Ecorys este aceea că nu pare posibil ca investițiile făcute în 2000 și 2004 să fi fost conforme cu comportamentul unui investitor privat prudent într-o economie de piață. În ceea ce privește planul de investiții pentru anul 2000, Ecorys constată că prin reconstituirea activității de afaceri rezultă o VAN negativă de 9,3 miliarde PTA. Investirea în piața de valori ar fi o investiție mult mai interesantă pentru un investitor pe piață prudent. În ceea ce privește investiția din 2004, Ecorys conchide că, cel mai probabil, „un investitor pe piață prudent nu ar fi decis să finalizeze un proiect CDL integral, ci ar fi preferat să exploateze cele șase platouri în care deja se investise ori să abandoneze proiectul și să suporte pierderile” (34). În final, Ecorys consideră că un creditor privat nu ar fi acordat un împrumut participativ sau orice alt credit în sprijinul proiectului, având în vedere că fluxul de numerar al proiectului era insuficient pentru a face față rambursării datoriei.
(87)
Prin urmare, în raport se conchide că niciuna dintre investițiile făcute în Ciudad de la Luz între 2000 și 2004, și nici cele făcute ulterior nu îndeplinesc principiul investitorului în economia de piață și, prin urmare, constituie un avantaj în favoarea companiei Ciudad de la Luz. Întrucât testul privind principiul investitorului privat în economia de piață a eșuat, rezultă că un investitor în economia de piață nu ar fi investit în proiect în anul 2000 și nici nu ar fi investit ulterior în proiectul respectiv, având în vedere planul de afaceri pentru anul 2004.
(88)
În consecință, Comisia consideră că avantajul economic este reprezentat de valoarea totală a investiției. Împrumuturile acordate companiei Ciudad de la Luz de către SPTCV au fost împrumuturi subordonate, ceea ce înseamnă că au fost tratate în bilanț ca ceva similar capitalului propriu. După cum a menționat deja Comisia în decizia de inițiere, dobânda la împrumuturi a fost calculată cu o rată fixă și cu o rată variabilă. Rata părții fixe a fost foarte scăzută și nu ar fi acceptabilă pentru un creditor în economia de piață. Rata fixă neobișnuit de scăzută a împrumutului ar putea fi compensată, în principiu, din perspectiva unei remunerări adecvate a împrumutului participativ, grație părții variabile asociate cu profitabilitatea proiectului, însă acesta nu este și cazul proiectului analizat (a se vedea argumentele de mai sus cu privire la principiul investitorului în economia de piață). Mai mult, niciun cost financiar nu a fost inclus în profitul preconizat și declarația prezentată Comisiei de către autoritățile spaniole pentru perioada 2002-2014. În final, în teorie, împrumuturile urmau să fie rambursate în aprilie 2015, mai exact, după data încheierii proiectului (și, eventual, desfacerea sa), planificat pentru 2014, fapt pe care creditorul în economia de piață nu l-ar fi acceptat. În răspunsul lor din data de 20 aprilie 2009 la decizia de inițiere, autoritățile spaniole au explicat că, din punct de vedere economic, aceste împrumuturi ar trebui considerate drept injecție de capital, dat fiind faptul că creditorul și acționarul sunt aceiași (adică, SPTCV). Într-adevăr, deoarece niciunul dintre împrumuturile acordate în 2005, 2007, 2008 și 2009 nu a fost rambursat (chiar și parțial) și beneficiarul nu a plătit nicio dobândă pentru aceste împrumuturi, trebuie considerate de facto drept investiții în capitalul propriu. Potrivit informațiilor furnizate de autoritățile spaniole din aprilie 2012, acestea au fost în valoare de 265 089 599 EUR până la finalul anului 2010 (35).
(89)
Ajutorul este, de asemenea, selectiv, dat fiind faptul că beneficiile rezultate în urma sprijinului conferă un avantaj exclusiv întreprinderilor active în sector și, de fapt, doar unora dintre acestea.
(90)
Comisia remarcă faptul că Generalitat Valenciana a finanțat investiția prin intermediul instrumentului său de investiții deținut integral, și anume SPTCV, și că studiile care au condus la investiția publică în Ciudad de la Luz au fost realizate pentru Generalitat Valenciana. Prin urmare, aceste alocări pot fi considerate resurse de stat.
(91)
Atunci când ajutorul de stat consolidează poziția unei întreprinderi comparativ cu poziția altor întreprinderi concurente, cele din urmă trebuie să fie considerate ca fiind afectate de ajutorul respectiv. Sprijinul consolidează poziția Ciudad de la Luz comparativ cu poziția altor întreprinderi concurente, permițându-i să intre pe piața studiourilor de film. Concurența între întreprinderile care beneficiază de pe urma măsurii și cele care nu beneficiază este denaturată. Chiar și presupunând că producțiile cinematografice din alte state membre în care se află alte studiouri de film primesc subvenții, acesta nu este un argument relevant pentru a nega existența unei denaturări a concurenței. Nu se poate ca o măsură să nu fie calificată drept ajutor de stat doar pentru faptul că alte state membre să fi adoptat propriile măsuri cu efect de denaturare a pieței. Nu poate avea loc o astfel de „echilibrare” atunci când se evaluează condițiile privind denaturarea concurenței.
(92)
În final, Comisia consideră că măsura în cauză afectează schimburile comerciale între statele membre. Studiourile cinematografice își comercializează facilitățile la nivel internațional. Producătorii de film negociază cu regularitate prețurile și condițiile cu o serie de studiouri de film din diferite state membre. Comisia a aprobat scheme de ajutor pentru Spania și pentru alte state membre, în sprijinul producției de lucrări audiovizuale și, prin urmare, încurajează în mod indirect utilizarea de facilități tehnice naționale, inclusiv studiouri de film. Cu toate acestea, cel de al patrulea criteriu menționat în Comunicarea Comisiei din 2001 exclude ajutorul suplimentar pentru activități de producție specifice, inclusiv utilizarea de studiouri de film.
(93)
Având în vedere cele de mai sus, Comisia consideră că proiectul oferă un avantaj economic selectiv complexului Ciudad de la Luz. Proiectul este finanțat din fonduri publice, denaturează concurența și afectează schimburile comerciale între statele membre. Prin urmare, Comisia consideră că măsura notificată reprezintă un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
(94)
Comisia trebuie să asigure în primul rând că ajutorul nu contravine dispozițiilor din TFUE, în alte domenii decât ajutorul de stat. În acest caz, evaluarea Comisiei nu afectează nicio constatare ulterioară în ceea ce privește compatibilitatea cu legislația europeană privind achizițiile publice. Ajutorul nu conține niciun alt element care ar putea crea probleme în ceea ce privește principiul legalității generale a ajutorului.
(95)
După cum a fost menționat în decizia de inițiere, ca argument subsidiar în situația în care Comisia consideră că măsurile în cauză constituie ajutor de stat, autoritățile spaniole au susținut că aceste măsuri de ajutor ar fi compatibile cu articolul 107 alineatul (3), dat fiind faptul că reprezintă ajutor regional și ajutor pentru promovarea culturii.
(96)
Ajutorul regional pentru construcția Ciudad de la Luz poate fi justificat prin argumentul conform căruia investiția este realizată într-o zonă asistată. Autoritățile spaniole au sugerat că o intensitate de 36 % a ajutorului ar fi permisă de normele regionale privind ajutorul de stat aplicabile la momentul deciziei inițiale de investiții din perioada 2000-2006.
(97)
Având în vedere că acest ajutor nu a fost notificat, se aplică Orientările privind ajutorul regional pentru 2000-2006 (36). Punctul 4.2 din orientări prevede că: „Pentru a asigura că investiția productivă este viabilă și sigură, contribuția beneficiarului la finanțarea sa trebuie să fie de cel puțin 25 %.” Nota de subsol 20 din orientări clarifică faptul că o contribuție minimă de 25 % nu trebuie să conțină niciun ajutor. Deși a existat un investitor privat pentru 25 % din capitalul social inițial de 600 000 EUR, acest investitor privat a fost societatea de administrare a proiectului, în schimbul unui comision, și nu a făcut nicio investiție ulterioară în proiect pentru a se adapta majorității investiției publice în proiect. Prin urmare, această primă investiție nu poate fi considerată separat de investiția publică, dat fiind faptul că nu este o investiție independentă. Mai mult, investitorul privat a fost cumpărat de SPTCV în iulie 2004, moment în care participația sa a scăzut la 0,2 %.
(98)
Autoritățile spaniole au afirmat că 25 % din investiția realizată chiar de SPTCV poate fi considerată drept contribuția beneficiarului. Comisia consideră că o astfel de abordare, în care 25 % din investiție este acoperită de un organism de stat care nu se comportă ca un investitor privat (a se vedea mai sus secțiunea V, subsecțiunea „avantaj economic”), în timp ce restul de 75 % din investiție este asigurat tot din resurse de stat, nu poate să garanteze că investiția productivă asistată este viabilă și sigură.
(99)
Având în vedere că investiția în Ciudad de la Luz a fost finanțată integral din fonduri publice de la SPTCV, această condiție nu este îndeplinită.
(100)
În anumite condiții, Comisia a autorizat acordarea de ajutor sectorului audiovizual, în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c), ținând cont de obiectivele culturale prevăzute în articolul 167 din TFUE. Excepția culturală poate fi utilizată în coroborare cu alte baze legale privind compatibilitatea, de exemplu ajutorul acordat anumitor activități economice în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) (37). Deși nu a fost propusă de autoritățile spaniole, baza legală respectivă este avută în vedere în ceea ce urmează din perspectiva observațiilor formulate de alte părți.
(101)
Evaluarea întemeiată pe articolul 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE se realizează printr-un test în trei etape care compară beneficiile și efectele negative ale măsurii în cauză.
(102)
La aplicarea acestui test de echilibrare, Comisia evaluează următoarele aspecte:
(a)
măsura de ajutor vizează un obiectiv bine definit de interes comun (prin urmare, ajutorul propus vizează remedierea unui eșec al pieței sau un alt obiectiv)?
(b)
ajutorul este bine conceput, în așa fel încât să îndeplinească obiectivul de interes comun? În special:
(i)
măsura de ajutor este un instrument adecvat, cu alte cuvinte există alte instrumente mai adecvate?
(ii)
există un efect de stimulare, prin urmare, ajutorul produce o modificare a comportamentului firmelor?
(iii)
măsura de ajutor este proporțională, adică aceeași modificare de comportament poate fi obținută prin intermediul unui ajutor de o intensitate inferioară?
(c)
denaturarea concurenței și efectul asupra comerțului sunt limitate, astfel încât bilanțul general să fie pozitiv?
(103)
Se consideră că există un „eșec al pieței” dacă rezultatul pieței nu produce o bunăstare socială optimă. Un rezultat ineficient al pieței poate apărea în cazul unor așa-numite bunuri publice sau bunuri de interes general (38). Aceste bunuri generează efecte externe pozitive atunci când beneficiul social este mai mare decât beneficiile private. Prin urmare, cantitatea furnizată este sub cea optimă - fapt ce ar putea justifica, în schimb, intervenția publică (și, eventual, subvențiile publice).
(104)
În UE există o piață comercială foarte competitivă, cu o serie de studiouri de film de mari dimensiuni. În plus, pentru producțiile cinematografice mari, studiourile europene de film se confruntă cu o concurență semnificativă din partea studiourilor din afara UE. Prin urmare, dovada prima facie nu susține un eșec al pieței pe baza unei furnizări insuficiente și a unor costuri de intrare ridicate. În răspunsul lor la decizia de inițiere, realizatorii de film spanioli susțin că piața spaniolă nu dispunea de servicii similare de înaltă calitate înainte de construcția complexului Ciudad la Luz. În special, realizatorii de film valencieni au subliniat că, accesul la un studio de film local, le-ar permite să își reducă costul de producție (costuri de transport mai mici, proximitatea cu alte servicii care sunt necesare pentru producția cinematografică etc.).
(105)
Cu toate acestea, faptul că producătorii de film ar beneficia de Ciudad de la Luz nu este suficient pentru a se stabili un „eșec al pieței”, astfel cum a fost definit mai sus. În primul rând, a considera că Ciudad de la Luz compensează un eșec al pieței în ceea ce privește producția cinematografică locală în Spania, ar fi contrar obiectivului declarat de autoritățile spaniole. În raportul din 2004 elaborat de Consultia se consideră că numai studiourile local sunt concurenți „indirecți”, având în vedere că Ciudad de la Luz ar fi în schimb orientat către producții cinematografice de mari dimensiuni.
(106)
În al doilea rând, pentru a evidenția un eșec al pieței în ceea ce privește producătorii de film spanioli, trebuie să se evalueze dacă prestațiile sociale din partea unui studio precum Ciudad de la Luz sunt mai mari decât costul. Printre alte aspecte, aceasta ar impune să se aprecieze dacă facilitățile existente sunt insuficiente, adică, dacă realizatorii de film spanioli nu pot utiliza studiourile de film existente în Spania (precum Video Planning, Cartuja Producciones și Loasur Audiovisual, din Andalucía, Media Park, din Cataluña, Platós Valencia, din Valencia și Estudios Barajas, Estudios El Álamo, Estudios Los Ángeles și Flash Estudio, din Madrid) sau în alte state membre. Deși producătorii de film au arătat unele avantaje de cost (necuantificate) din partea Ciudad de la Luz, ei nu afirmă că aceste studiouri locale sunt esențiale pentru producția cinematografică locală.
(107)
În plus, deoarece nu există niciun eșec al pieței bine definit, care să fie abordat de această măsură, ajutorul nu poate fi considerat corespunzător și proporțional pentru a se adresa eșecului pieței respectiv. Dacă scopul studioului de film a fost acela de a sprijini producția cinematografică locală, ar fi fost necesar, printre alte aspecte, să compare investiția realizată cu alte măsuri care ar fi putut atinge eficiențe comparabile din punct de vedere al producătorilor de film. O astfel de comparație nu a fost prezentată de autoritățile spaniole.
(108)
Testul comparativ necesită și o evaluare a efectelor negative din punct de vedere al denaturării concurenței și a schimburilor comerciale. Având în vedere că producția s-a aflat semnificativ sub așteptările inițiale și că a atras în principal producții cinematografice locale, se poate considera că, până în prezent, efectul de denaturare a studiourilor Ciudad de la Luz a fost limitat. Cu toate acestea, numărul producțiilor de film realizate la Ciudad de la Luz nu este un bun indicator al eventualelor sale efecte de denaturare. Intrarea pe piața studiourilor de film europene a Ciudad de la Luz a sporit capacitatea globală a studioului. Justificarea economică fundamentală implică faptul că această sporire va genera o reducere generală a prețului, indiferent de volumul de producție cinematografică pe care Ciudad de la Luz îl poate atrage. Deoarece aceasta ar afecta prețul total al pieței, o astfel de reducere de preț nu ar putea fi respectată prin compararea prețului stabilit de Ciudad de la Luz cu cel al concurenților lor. Mai mult, construcția Ciudad de la Luz poate încuraja alte state membre să realizeze investiții similare. În final, considerând facilitățile moderne, poziția Ciudad de la Luz pe piață se poate schimba pe viitor.
(109)
Pe baza celor de mai sus, măsura nu poate fi considerată ca fiind compatibilă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c), deoarece nu se adresează unui eșec al pieței al sectorului și riscurile afectează concurența și comerțul.
(110)
Autoritățile spaniole nu au oferit niciun argument pentru a modifica opinia Comisiei exprimată în decizia de inițiere, aceea că „consideră că nu există niciun element care să indice că excepția [culturală] poate fi aplicată ajutorului de stat care prevede costurile de construcție și operare ale unui nou complex de studiouri de film de mari dimensiuni”. Decizia de inițiere a actualizat posibilitatea de a trata studiourile ca „infrastructură culturală”, deoarece au un grad mare de specializare și utilizarea lor este limitată la sectorul audiovizual (pentru realizarea filmelor, a producțiilor TV și a reclamelor).
(111)
Pentru a aplica excepția culturală prevăzută la articolul 107 alineatul (3) litera (d) din TFUE finanțării neacoperite de Comunicarea privind cinematografia, ajutorul trebuie să fie nu doar necesar, proporțional și adecvat [conform evaluării de mai sus de la articolul 107 alineatul (3) litera (c)], ci și direcționat către un obiectiv cultural. Deoarece s-a constatat că aceste criterii nu intră în sfera de aplicare a articolului 107 alineatul (3) litera (c), aceasta se aplică în ceea ce privește articolul 107 alineatul (3) litera (d).
(112)
În decembrie 2008, Comisia a aprobat stimulentele pentru filme oferite de regiunea Valencia pe baza Comunicării privind cinematografia (39). Anterior acesteia, niciun stimulent acordat de autoritățile regionale din Valencia în legătură cu filmarea în cadrul Ciudad de la Luz nu putea fi considerat compatibil în cazurile în care filmarea în cadrul Ciudad de la Luz era o condiție a ajutorului (aceasta este în contradicție cu cel de-al patrulea criteriu al Comunicării privind cinematografia, fapt ce exclude suplimentele de ajutor pentru activități specifice de producție cinematografică).
(113)
În final, nu este necesar să se continue expertiza în cadrul prezentei decizii, indiferent dacă ajutorul a fost acordat producătorilor de film.
VI. CONCLUZIE
(114)
Comisia constată că Spania a acordat ajutor de stat pentru Ciudad de la Luz SA încălcând articolul 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Investiția în Ciudad de la Luz făcută de regiunea Valencia nu ar fi fost făcută de un investitor privat în aceiași termeni și condiții. Prin urmare, întreaga investiție publică în proiect este considerată de Comisie ca fiind ilegală.
(115)
În consecință, până în decembrie 2010, valoarea ajutorului reprezintă totalul dintre investiția publică directă în Ciudad de la Luz SA în valoare de 265 089 599 EUR și orice stimulent acordat producătorilor de film, cu condiția ca filmarea să aibă loc la Ciudad de la Luz.
(116)
În conformitate cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și jurisprudența constantă a Curții de Justiție, Comisia are competența de a decide dacă statul în cauză trebuie să anuleze sau să modifice ajutorul (40) atunci când constată că acesta este incompatibil cu piața internă. Curtea a susținut ferm că obligația statului de a anula sau de a modifica ajutorul considerat de Comisie ca fiind incompatibil cu piața internă are rolul de a restabili situația existentă anterior (41). În acest context, Curtea a hotărât că acest obiectiv este atins atunci când beneficiarul rambursează sumele acordate prin intermediul unui ajutor ilegal, confiscând astfel avantajul de care a beneficiat față de concurenții săi de pe piață și restabilind situația anterioară acordării ajutorului (42).
(117)
În conformitate cu jurisprudența respectivă, articolul 14 din Regulamentul (CE) 659/1999 al Consiliului (43) stabilește că „atunci când se adoptă decizii negative în cazuri de ajutor ilegal, Comisia decide ca statul membru în cauză să ia toate măsurile necesare pentru recuperarea ajutorului de la beneficiar.”,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Capitalul social inițial și majorările ulterioare ale capitalului social în valoare de 94 459 719 EUR, terenul alocat companiei Ciudad de la Luz în valoare de 9 800 040 EUR, împrumuturile participative în valoare de 115 milioane EUR, obligațiunile convertibile emise începând cu 2008 însumând 45 829 840 EUR acordate ilegal Spaniei prin intermediul Ciudad de la Luz SA înainte de 31 decembrie 2010 și orice stimulent acordat producătorilor de film, cu condiția ca filmarea să aibă loc la Ciudad de la Luz, încălcându-se articolul 108 alineatul (3) din tratat, constituie ajutor de stat incompatibil cu piața internă.
Articolul 2
(1) Spania recuperează de la beneficiar ajutorul incompatibil acordat în temeiul articolului 1.
(2) Sumele de recuperat sunt purtătoare de dobândă începând de la data la care au fost puse la dispoziția beneficiarului și până la data recuperării lor efective.
(3) Dobânda se calculează pe o bază compusă, în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Consiliului (44).
(4) Spania anulează toate plățile restante ale ajutorului la care se face referire la articolul 1, începând cu data adoptării prezentei decizii.
Articolul 3
(1) Recuperarea ajutorului la care se face referire la articolul 1 este imediată și efectivă.
(2) Spania asigură că prezenta decizie este pusă în aplicare în termen de patru luni de la data notificării acesteia.
Articolul 4
(1) În termen de două luni de la data notificării prezentei decizii, Spania prezintă următoarele informații:
(a)
suma totală (principalul și dobânda) de recuperat de la beneficiar;
(b)
o descriere detaliată a măsurilor deja luate și a celor prevăzute pentru respectarea prezentei decizii;
(c)
documente care demonstrează că beneficiarul a fost somat să ramburseze ajutorul.
(2) Spania informează în permanență Comisia în legătură cu progresele înregistrate ca urmare a măsurilor naționale de punere în aplicare a prezentei decizii până la recuperarea integrală a ajutorului la care se face referire la articolul 1. La solicitarea Comisiei, Spania prezintă de urgență informații cu privire la măsurile luate și planificate deja pentru a se conforma prezentei decizii. De asemenea, Spania furnizează informații detaliate cu privire la valoarea ajutorului și a dobânzii recuperate deja de la beneficiar.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează Regatului Spaniei.
Adoptată la Bruxelles, 8 mai 2012.