NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 234/2010
ze dne 19. března 2010,
kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na články 170 a 187 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Pro některé produkty, které jsou předmětem společné organizace zemědělských trhů, musí být stanoveny vývozní náhrady, opravné částky a vývozní dávky jako zvláštní opatření v případě narušení trhu, jež jsou v souladu s některými kritérii umožňujícími pokrýt rozdíl mezi kurzy a cenami takových produktů v Unii a na světovém trhu.
(3)
Na základě nerovnosti cen, za něž jsou obiloviny na světovém trhu nabízeny různými vyvážejícími státy, by měla být pozornost věnována zejména rozdílným nákladům spojeným s umístěním na trh a náhrada by měla být stanovena s ohledem na rozdíl mezi reprezentativními cenami v Unii a nejvýhodnějšími kurzy a cenami na světovém trhu.
(4)
Aby bylo možné vyvážet mouku, krupici, krupičku a slad, patří mezi faktory, jež je nutno při stanovení náhrady zohlednit, ceny základních obilovin, jejich množství nezbytné pro výrobu dotčených produktů a hodnota vedlejších produktů na straně jedné a na straně druhé možnosti a podmínky, při nichž lze tyto produkty prodat na světovém trhu.
(5)
Režim opravných částek, které jsou uvedeny v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, by měl umožnit rozlišování podle místa určení vyvážených produktů.
(6)
V zájmu efektivní správy fondů Unie a s ohledem na vývozní možnosti dotčených produktů by mělo být přijato ustanovení, na základě kterého by bylo možno prostřednictvím nabídkového řízení pro dané množství stanovit vývozní náhrady a dávky pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007.
(7)
Aby se zajistilo rovné zacházení pro všechny zájemce v rámci Unie, musí být nabídková řízení organizována na základě jednotných zásad. Proto musí být zveřejněno rozhodnutí o zahájení nabídkových řízení společně s oznámením o nabídkovém řízení v Úředním věstníku Evropské unie.
(8)
Nabídky musí obsahovat údaje potřebné pro jejich vyhodnocení a současně vyžadují i určité formální závazky.
(9)
Měla by být stanovena maximální vývozní náhrada nebo minimální vývozní dávka. Tento postup zajišťuje přidělení všech dotčených množství.
(10)
Na trhu může dojít k situacím, při nichž hospodářské aspekty zamýšlených vývozů způsobí, že namísto toho, aby byla stanovena vývozní náhrada nebo dávka, nebudou přijata žádná další opatření týkající se obdržených nabídek.
(11)
Nabídková jistota by měla zaručit, aby byla vyvážená množství vyvezena v souladu s licencí udělenou na základě nabídkového řízení. Tento závazek může být splněn pouze v případě, že jsou podané nabídky k řízení zachovány. V souladu s tím nabídková jistota v případě stažení nabídky k řízení propadne.
(12)
Musí být stanovena prováděcí pravidla, aby bylo zajištěno, že je účastníkům nabídkového řízení oznámen jeho výsledek a že jsou uděleny licence potřebné pro vývoz přidělených množství.
(13)
Za účelem stanovení vývozních náhrad pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007, a aby se zamezilo zavádění kontrol za účelem zjišťování sebemenších odchylek v množství použitých základních materiálů, jež výrazně neovlivňují jakost produktu, by měla být schválena standardní metoda hodnocení. Analýza obsahu popela zpracovaných produktů se ukázala jako nejefektivnější technický prostředek pro hodnocení množství základních obilovin. Tato analýza by měla být prováděna stejným postupem v rámci celé Unie.
(14)
Poskytování vývozních náhrad pro obiloviny dovážené ze třetích zemí a zpětně vyvážené do třetích zemí se nejeví jako odůvodněné. Proto by měly být náhrady poskytovány pouze pro produkty Unie.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (4), vyžaduje, aby v případech rozlišení sazby náhrady podle místa určení byla platba náhrady podmíněna zejména předložením důkazu, že byl produkt v nezměněném stavu vyvezen do třetí země nebo do jedné ze třetích zemí, pro něž se náhrada uplatňuje. Pokud jde o obiloviny, jediná náhrada, která je nižší než náhrada použitelná pro vývozy do třetích zemí jako celku, je náhrada pro vývozy do Švýcarska a Lichtenštejnska. Aby většina vývozů z Unie nebyla zdržována požadováním důkazu o dosažení místa určení, je třeba najít jiné prostředky, jimiž se ověří, že produkty, pro které je vyplácena náhrada použitelná pro všechny třetí země, nebyly do výše uvedených zemí vyvezeny. Proto by mělo být upuštěno od nutnosti předložení důkazu o dosažení místa určení, pokud je vývoz uskutečněn po moři. Osvědčení vypracovaná příslušnými orgány členských států, která dokládají, že produkty opustily celní území Unie po naložení na plavidlo vhodné pro námořní dopravu, jsou považována za poskytnutí dostatečné záruky.
(16)
Podle článku 162 nařízení (ES) č. 1234/2007 produkty vyjmenované v uvedeném článku, vyvážené v nezměněném stavu či nikoliv, mohou být způsobilé pro vývozní náhrady, pokud splňují zvláštní podmínky uvedené v článku 167 uvedeného nařízení. Kromě toho čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 Komisi umožňuje stanovit další podmínky pro poskytování vývozních náhrad pro jeden nebo více produktů. Tyto podmínky byly stanoveny nařízeními Rady o společné organizaci trhů v odvětvích uvedených v čl. 162 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Protože byla tato nařízení zrušena, měla by být přijata horizontální ustanovení.
(17)
Horizontální ustanovení již existují v nařízení (ES) č. 612/2009. Je proto třeba uvedené nařízení upravit s cílem stanovit podmínky uvedené v čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 a zrušit tyto podmínky v tomto nařízení.
(18)
V článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 je uvedeno, že mohou být přijata nezbytná opatření v případech, kdy kurzy nebo ceny na světovém trhu s jedním nebo více produkty uvedenými v části I přílohy I uvedeného nařízení dosáhnou úrovně, která narušuje nebo může narušit dostupnost zásob na trhu Unie, a je pravděpodobné, že tato situace bude pokračovat nebo se zhoršovat. Proto musí být zajištěny dostatečné dodávky obilovin. Za tím účelem by se měly zejména vybírat vývozní dávky a udělování vývozních licencí by mělo být částečně nebo zcela zastaveno.
(19)
Nekomerční povaha opatření potravinové pomoci Unie a vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním, vylučuje vývozy za těmito účely z použití vývozní dávky použitelné pro obchodní vývozy v případě narušení trhu s obilovinami.
(20)
Protože situace uvedená v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 může nastat poměrně rychle, musí být Komise schopna kdykoli zastavit udělování vývozních licencí.
(21)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení a opravné částky uvedené v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví v případě produktů uvedených v části I písmenech a), b) a c) přílohy I uvedeného nařízení zejména s ohledem na tyto skutečnosti:
a)
ceny účtované na reprezentativních trzích Unie, jejich vývoj a kurzy na trzích třetích zemí;
b)
marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na dopravu z reprezentativních trhů Unie do přístavu nebo do jiného místa vývozu a náklady spojené s umístěním na světový trh;
c)
v případě zpracovaných produktů množství obilí, jehož je třeba na jejich výrobu;
d)
možnosti a podmínky prodeje příslušných produktů na světovém trhu;
e)
nutnost zabránit narušení trhu Unie;
f)
hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
g)
množstevní a rozpočtová omezení, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 218 Smlouvy.
Článek 2
Ustanovení čl. 166 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije, zcela nebo částečně, pro všechny produkty uvedené v části I písmenech c) a d) přílohy I uvedeného nařízení a pro produkty uvedené v části I přílohy I uvedeného nařízení, které jsou vyváženy ve formě zboží uvedeného v části I přílohy XX uvedeného nařízení.
Ustanovení čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije pro trh s obilovinami a pro produkty vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze XX uvedeného nařízení.
Článek 3
Opravné částky se mohou lišit podle místa určení.
Článek 4
1. Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 a vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení mohou být stanoveny nabídkovým řízením.
Podmínky nabídkového řízení musí zaručovat rovnost přístupu pro všechny osoby usazené na území Unie.
Nabídková řízení se týkají vývozních náhrad nebo vývozních dávek.
2. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení se přijme postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. S rozhodnutím o zahájení nabídkového řízení musí být zveřejněno také oznámení o nabídkovém řízení vypracované Komisí, ve kterém jsou uvedeny zejména data, ke kterým mohou být podány soutěžní nabídky, a příslušné orgány členských států, jimž mají být tyto nabídky zasílány.
4. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a oznámení musí být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
Mezi vyhlášením rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a prvním datem pro předložení nabídek musí uplynout alespoň pět dní.
Článek 5
1. Zájemci předloží soutěžní nabídky písemně nebo jakýmkoliv písemným telekomunikačním prostředkem příslušnému orgánu dotčeného členského státu.
2. Nabídky do nabídkového řízení musí obsahovat
a)
odkaz na příslušné nabídkové řízení;
b)
název a adresu účastníka nabídkového řízení;
c)
druh a množství produktu, který má být vyvážen;
d)
vývozní náhradu za tunu nebo vývozní dávku za tunu, vyjádřené v eurech.
3. Nabídka je platná pouze tehdy, jestliže
a)
je před uplynutím termínu pro podání nabídek prokázáno, že účastník nabídkového řízení složil nabídkovou jistotu;
b)
je k ní připojen písemný závazek, že účastník podá pro přidělená množství do dvou dnů od obdržení oznámení o výběru nabídky podle čl. 7 odst. 3 žádost o vývozní licenci nebo případně žádost o vývozní licenci s předběžným stanovením vývozní dávky, jejíž výše odpovídá částce uvedené v předložené nabídce;
c)
neobsahuje žádné jiné podmínky než ty, které jsou uvedeny v oznámení o nabídkovém řízení.
4. Podanou nabídku nelze vzít zpět.
Článek 6
Posouzení došlých nabídek provádějí příslušné orgány členských států. Posouzení je neveřejné. Osoby, které se posouzení nabídek účastní, mají povinnost mlčenlivosti.
Nabídky jsou bez odkladu sděleny Komisi, aniž jsou uvedena jména účastníků nabídkového řízení.
Článek 7
1. Na základě sdělených nabídek Komise postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví maximální vývozní náhradu nebo minimální vývozní dávku nebo rozhodne, že žádné kroky ohledně obdržených nabídek nepodnikne.
2. Pokud je stanovena maximální vývozní náhrada, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo nižší, než je maximální náhrada, a účastníci, jejichž nabídky se týkají vývozní dávky.
Pokud je stanovena minimální vývozní dávka, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo vyšší, než je minimální dávka.
3. Po rozhodnutí Komise příslušné orgány dotčených členských států písemně sdělí všem účastníkům řízení výsledky jejich účasti v nabídkovém řízení.
Článek 8
1. Vývozní licence budou úspěšným účastníkům nabídkového řízení vydávány s ohledem na množství zařazená do nabídkového řízení, poté co příslušné orgány členských států obdrží jejich žádosti o vývozní licence.
2. V příslušném políčku žádostí o licenci a licencí samotných musí být uvedeno místo určení specifikované v nařízení, jímž se nabídkové řízení zahajuje. Licence zavazuje k vývozu do tohoto místa určení.
Článek 9
Nabídková jistota se uvolní:
a)
pokud nejsou nabídky přijaty;
b)
pokud úspěšný účastník prokázal, že jistota uvedená v článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 (5) byla složena.
Pokud není splněn závazek uvedený v čl. 5 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení, nabídková jistota, s výjimkou případu vyšší moci, propadne.
Článek 10
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví alespoň jednou měsíčně.
Článek 11
1. Vývozní náhrady pro pšeničnou mouku, mouku ze soureže, žitnou mouku, krupici a krupičku z pšenice a pro slad se stanoví s ohledem na množství základních obilovin, jehož je třeba pro výrobu 1 000 kg dotčeného produktu. Zpracovatelské koeficienty vyjadřující poměr mezi množstvím základního produktu a množstvím produktu obsaženého ve zpracovaném produktu jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
2. Obsah popela z mouky se stanoví analytickou metodou podle přílohy II.
Článek 12
Odchylně od článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevyžaduje důkaz o splnění dovozních celních formalit, mají-li být vyplaceny náhrady stanovené v rámci nabídkového řízení pro náhrady pro vývozy do všech třetích zemí, pokud provozovatel poskytne důkaz o tom, že množství nejméně 1 500 tun produktu z obilovin opustilo celní prostor Unie na plavidle vhodném pro námořní dopravu.
Tento důkaz se poskytne připojením jednoho z údajů uvedených v příloze III, ověřeného příslušným orgánem, na kontrolní kopii podle článku 8 nařízení (ES) č. 612/2009, na vývozním celním prohlášení uvedeném v článku 787 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (6) nebo na vnitrostátním dokladu potvrzujícím, že zboží opustilo celní území Unie.
Článek 13
Pokud provozovatel předloží důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě ve Švýcarsku nebo v Lichtenštejnsku, musí být výše vývozní náhrady poskytované pro vývoz do „všech třetích zemí“, která je stanovena na základě nabídkového řízení, snížena o rozdíl mezi výší této částky a výší vývozní náhrady, která je platná pro výše uvedená místa určení v den nabídkového řízení.
Článek 14
Jsou-li podmínky stanovené v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 splněny s ohledem na jeden nebo více produktů, mohou být přijata následující opatření:
a)
lze použít vývozní dávku. Může být stanovena opravná částka. Takové dávky a opravné částky se mohou rozlišit podle místa určení;
b)
udělování vývozních licencí může být částečně nebo zcela pozastaveno;
c)
nevyřízené žádosti o vývozní licence jsou zcela nebo zčásti zamítnuty.
Vývozní dávka se však nepoužije při vývozech obilovin a produktů z obilovin za účelem provádění potravinové pomoci Unie nebo vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním.
Článek 15
Pokud nedojde k nabídkovému řízení, je vybírána vývozní dávka platná v den, kdy byly splněny celní formality.
Na žádost příslušné strany, podanou současně se žádostí o licenci, se pro vývozy, které se mají uskutečnit v době platnosti licence, použije vývozní dávka platná v den podání žádosti o licenci.
Článek 16
Opatření uvedená v článku 15 se přijmou postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007. V naléhavých případech však může tato opatření přijmout Komise.
Článek 17
Nařízení (EHS) č. 1501/95 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2010.
REGULAMENTUL (UE) NR. 234/2010 AL COMISIEI
din 19 martie 2010
de stabilire a unor norme de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului privind acordarea restituirilor la export pentru cereale și a măsurilor care trebuie luate în cazul dereglării piețelor în sectorul cerealelor
(versiune codificată)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolele 170 și 187, coroborate cu articolul 4,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1501/95 al Comisiei din 29 iunie 1995 de stabilire a unor norme de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1766/92 al Consiliului privind acordarea restituirilor la export pentru cereale și a măsurilor care trebuie luate în cazul dereglării piețelor în sectorul cerealelor (2) a fost modificat de mai multe ori și în mod substanțial (3). Este necesar, pentru motive de claritate și de raționalizare, să se codifice regulamentul menționat.
(2)
Trebuie stabilite restituirile la export, valorile corective și taxele de export pentru anumite produse vizate de organizarea comună a piețelor în sectorul cerealelor, ca măsură specială în cazul unei dereglări a pieței, în conformitate cu unele criterii adoptate pentru a permite acoperirea diferenței între cotațiile și prețurile produselor din Uniune și cele de pe piața mondială.
(3)
Dată fiind discrepanța dintre prețurile la care diferite țări exportatoare oferă cerealele pe piața mondială, ar trebui să se ia în considerare cu precădere diferența dintre costurile interne anticipate, iar restituirea ar trebui stabilită ținându-se seama de diferența dintre prețurile reprezentative din Uniune și cotațiile și prețurile cele mai favorabile care se aplică pe piața mondială.
(4)
Pentru a face posibil exportul de făină albă, crupe, făină integrală și malț, factorii de care trebuie să se țină seama la stabilirea restituirii sunt, pe de o parte, prețurile cerealelor de bază, cantitățile necesare pentru fabricarea produselor respective și valoarea produselor secundare și, pe de altă parte, oportunitățile și condițiile de vânzare a produselor pe piața mondială.
(5)
O cerință a sistemului de valori corective prevăzute la articolul 164 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 este ca acestea să poată fi diferențiate în funcție de destinația produselor exportate.
(6)
În vederea unei administrări eficiente a fondurilor Uniunii și pentru a ține seama de posibilitățile de export pentru produsele în cauză, ar trebui să se prevadă ca restituirile și taxele de export pentru produsele menționate în anexa I partea I literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 să poată fi stabilite prin intermediul unei proceduri de licitație pentru o cantitate dată.
(7)
În scopul asigurării unui tratament egal pentru toate părțile interesate din cadrul Uniunii, licitațiile trebuie organizate după principii uniforme. În acest sens, deciziile de deschidere a licitației ar trebui publicate împreună cu un anunț de licitație în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(8)
Ofertele trebuie să conțină date necesare evaluării lor și trebuie însoțite de anumite angajamente oficiale.
(9)
Ar trebui stabilită o restituire maximă la export sau o taxă minimă de export. Procedura respectivă asigură alocarea tuturor cantităților vizate.
(10)
Pot apărea situații pe piață când aspectele economice ale exporturilor avute în vedere atrag după sine faptul de a nu se da curs licitației, în loc de stabilirea unei restituiri sau taxe de export.
(11)
O garanție de participare la licitație ar trebui să asigure faptul că toate cantitățile exportate se exportă conform licenței emise în cadrul licitației. Obligația respectivă poate fi îndeplinită numai dacă ofertele depuse se mențin. Garanția trebuie reținută în consecință dacă ofertele sunt retrase.
(12)
Trebuie stabilite normele metodologice conform cărora ofertanții să fie notificați în legătură cu rezultatul licitației, precum și cele privind emiterea licențelor necesare pentru exportul cantităților alocate.
(13)
În scopul stabilirii restituirilor la export pentru produsele menționate în anexa I partea I literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și în scopul evitării necesității de a introduce verificări pentru depistarea celor mai mici variații ale cantităților din materialele de bază și fără niciun efect notabil asupra calității produsului, ar trebui adoptată o metodă standard de evaluare. Analiza conținutului de cenușă al produselor fabricate s-a dovedit cel mai eficient mijloc tehnic de evaluare a cantității de cereale de bază utilizate. Analiza ar trebui efectuată conform aceleiași proceduri în întreaga Uniune.
(14)
Acordarea restituirilor la export pentru cerealele importate din țări terțe și reexportate în țări terțe nu se justifică. Restituirile, în consecință, ar trebui acordate numai pentru produsele din Uniune.
(15)
Regulamentul (CE) nr. 612/2009 al Comisiei din 7 iulie 2009 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (4) impune ca, în cazul în care restituirile diferă în funcție de destinație, plata restituirii să fie condiționată în special de prezentarea dovezii că produsul a fost importat în aceeași stare în țara terță sau în una dintre țările terțe pentru care este valabilă restituirea. În ceea ce privește cerealele, singura restituire inferioară celei aplicabile la exporturile în țările terțe în ansamblu este cea privind exporturile în Elveția și Liechtenstein. Pentru a evita obstrucționarea majorității exporturilor din cadrul Uniunii prin solicitarea dovezii cu privire la sosirea la destinație, trebuie găsite alte mijloace prin care să se asigure faptul că produsele pentru care s-a plătit restituirea aplicabilă la toate țările terțe nu se exportă în țările menționate anterior. În acest scop, ar trebui să se renunțe la necesitatea prezentării dovezii cu privire la sosire în toate cazurile exportului efectuat pe cale maritimă. Certificatele întocmite de autoritățile competente ale statelor membre care precizează că produsele au părăsit teritoriul vamal al Uniunii la bordul unui vas adecvat transportului maritim sunt considerate o garanție suficientă.
(16)
În conformitate cu articolul 162 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, produsele enumerate la articolul respectiv și destinate exportului, fie în aceeași stare, fie sub formă de produse prelucrate, pot fi eligibile pentru restituiri la export în cazul în care respectă condițiile specifice stabilite la articolul 167 din regulamentul în cauză. Mai mult, dispozițiile articolului 167 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 oferă Comisiei posibilitatea de a stabili condiții suplimentare pentru acordarea de restituiri la export pentru unul sau mai multe produse. Aceste condiții fiind stabilite prin regulamente ale Consiliului privind organizarea comună a pieței în sectoarele enumerate la articolul 162 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Aceste regulamente fiind abrogate, este necesar să se stabilească dispoziții cu caracter orizontal.
(17)
Regulamentul (CE) nr. 612/2009 include deja dispoziții cu caracter orizontal. În consecință, este potrivit să se adapteze regulamentul respectiv în vederea stabilirii condițiilor menționate la articolul 167 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și să se elimine aceste condiții din prezentul regulament.
(18)
Conform articolului 187 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se pot adopta măsurile necesare în cazul în care cotațiile sau prețurile de pe piața mondială pentru unul sau mai multe dintre produsele menționate în anexa I partea I din regulamentul respectiv ating un nivel care perturbă sau riscă să perturbe disponibilul necesar de aprovizionare a pieței Uniunii și dacă această situație ar putea continua sau s-ar putea agrava. În acest scop, trebuie asigurată o aprovizionare suficientă cu cereale. În acest scop, pot fi percepute taxe de export, iar eliberarea licențelor de export poate fi suspendată total sau parțial.
(19)
Datorită naturii necomerciale a acțiunilor de ajutor alimentar naționale și a celor la nivelul Uniunii prevăzute în cadrul acordurilor internaționale sau a altor programe suplimentare, precum și a altor acțiuni ale Uniunii de aprovizionare gratuită cu alimente, exporturile efectuate în acest scop sunt excluse de la aplicarea taxei la export aplicabilă exporturilor comerciale în caz de dereglare pe piața cerealelor.
(20)
Deoarece situația prevăzută în articolul 187 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 poate surveni relativ brusc, Comisia trebuie să aibă posibilitatea de a suspenda eliberarea licențelor de export în orice moment.
(21)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestiune a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Restituirile la export, taxele de export menționate în articolul 15 litera (a) din prezentul regulament și valorile corective menționate în articolul 164 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, în cazul produselor enumerate în anexa I partea I literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, se stabilesc în special în funcție de următorii factori:
(a)
prețurile aplicate pe piețele reprezentative ale Uniunii și evoluția acestora, precum și cotațiile înregistrate pe piețele țărilor terțe;
(b)
costurile de comercializare și cele mai favorabile costuri de transport de pe piețele reprezentative ale Uniunii până la port sau alt loc de export, precum și costurile de expediere pe piața mondială;
(c)
în cazul produselor prelucrate, cantitatea de cereale necesară pentru fabricarea acestora;
(d)
perspectivele și condițiile de vânzare a produselor relevante pe piața mondială;
(e)
preocuparea de a evita dereglarea pieței Uniunii;
(f)
aspectul economic al exporturilor avute în vedere;
(g)
limitele cantitative și bugetare care decurg din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 218 din tratat.
Articolul 2
Dispozițiile articolului 166 primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se aplică, integral sau parțial, la fiecare dintre produsele enumerate în anexa I partea I literele (c) și (d) din regulamentul respectiv și la produsele menționate în anexa I partea I din regulamentul respectiv, exportate sub forma mărfurilor enumerate în anexa XX partea I din regulamentul respectiv.
Dispozițiile articolului 164 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se aplică în sectorul cerealelor, precum și produselor exportate sub formă de mărfuri enumerate în anexa XX la respectivul regulament.
Articolul 3
Valorile corective pot fi diferențiate în funcție de destinație.
Articolul 4
(1) Restituirile la export pentru produsele menționate în anexa I partea I literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 și taxele de export prevăzute în articolul 15 litera (a) din prezentul regulament se pot stabili prin licitație.
Condițiile în care are loc licitația trebuie să garanteze accesul egal pentru toate persoanele stabilite în Uniune.
Licitațiile se referă la valoarea restituirii la export sau a taxei de export.
(2) Deciziile de deschidere a licitațiilor se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
(3) Decizia de deschidere a unei licitații este însoțită de publicarea unui anunț de licitație întocmit de către Comisie, care indică în special datele la care pot fi depuse ofertele, precum și departamentele relevante ale statelor membre la care acestea trebuie trimise.
(4) Deciziile de deschidere a licitațiilor și anunțurile de licitație se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Între publicarea anunțului de licitație și prima dată stabilită de depunere a ofertelor trebuie să treacă cel puțin cinci zile.
Articolul 5
(1) Părțile interesate depun ofertele în scris sau prin oricare mijloace scrise de telecomunicații la departamentul competent al statului membru.
(2) Ofertele trebuie să indice:
(a)
referința licitației;
(b)
numele și adresa ofertantului;
(c)
tipul și cantitatea produsului care va fi exportat;
(d)
valoarea restituirii la export per tonă sau, dacă este cazul, taxa de export per tonă, exprimate în euro.
(3) Ofertele sunt valabile numai dacă:
(a)
se produce dovada, înainte de expirarea termenului stabilit pentru prezentarea ofertelor, că ofertantul a depus garanția de participare la licitație;
(b)
sunt însoțite de un angajament scris privind prezentarea, pentru cantitățile acordate și în termen de două zile de la primirea notificării de atribuire în temeiul articolului 7 alineatul (3), a unei cereri de licență de export sau, dacă este cazul, a unei cereri de licență de export cu stabilirea în avans a unei taxe de export egală cu valoarea licitată;
(c)
nu cuprind alte condiții decât cele prevăzute în anunțul de licitație.
(4) Ofertele prezentate nu pot fi retrase.
Articolul 6
Ofertele se deschid de către departamentele competente ale statelor membre. Acestea nu se deschid în public. Persoanele autorizate să fie prezente la deschiderea ofertelor au obligația de a respecta confidențialitatea procedurii de deschidere a ofertelor.
Comisia este notificată imediat cu privire la oferte, fără menționarea numelor ofertanților.
Articolul 7
(1) Pe baza ofertelor notificate, Comisia hotărăște, în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, stabilirea unei restituiri maxime la export sau, dacă este cazul, a unei taxe minime de export sau neadoptarea nici unei alte măsuri în legătură cu licitația.
(2) Dacă se fixează o restituire maximă la export, contractul va fi acordat ofertantului sau ofertanților ale căror oferte sunt mai mici sau egale cu restituirea maximă, precum și ofertantului sau ofertanților ale căror oferte se referă la o taxă la export.
Dacă se stabilește o taxă de export minimă, contractul se acordă ofertantului sau ofertanților ale căror oferte sunt egale cu sau mai mari decât taxa minimă.
(3) Departamentele competente ale statelor membre vizate notifică în scris rezultatul ofertelor tuturor ofertanților imediat după decizia Comisiei.
Articolul 8
(1) Licențele de export se eliberează ofertanților câștigători după primirea de către departamentele competente ale statelor membre a cererilor acestora pentru eliberarea licențelor de export și în legătură cu cantitățile care le sunt acordate.
(2) În secțiunea relevantă a cererilor de eliberare a licenței și în licențele propriu-zise se precizează destinația specificată în reglementarea privind deschiderea licitației. Licențele obligă la exportul către destinația precizată.
Articolul 9
Garanțiile de participare la licitație se eliberează dacă:
(a)
ofertele nu sunt acceptate;
(b)
ofertantul câștigător a prezentat dovada cu privire la constituirea garanției prevăzute în articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 1342/2003 al Comisiei (5).
Dacă angajamentul prevăzut în articolul 5 alineatul (3) litera (b) nu este respectat, garanția de participare la licitație se reține, cu excepția situațiilor de forță majoră.
Articolul 10
Restituirile la export pentru produsele menționate în anexa I partea I literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se stabilesc cel puțin o dată pe lună.
Articolul 11
(1) Restituirile la export pentru făina albă de grâu, făina de borceag, făina de secară, crupele de grâu, făina de grâu integrală și malț se stabilesc ținând seama de calitatea cerealei de bază necesară pentru producerea a 1 000 kg de produs. Coeficienții de transformare care exprimă relația dintre cantitatea produsului de bază și cantitatea de produs conținută în produsul transformat sunt cei prezentați în anexa I.
(2) Conținutul de cenușă al făinii albe se determină folosind metoda de analiză definită în anexa II.
Articolul 12
Prin derogare de la dispozițiile articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009, dovada îndeplinirii formalităților vamale pentru import nu se va solicita pentru plata restituirilor stabilite în cadrul unei licitații pentru restituirile la exporturile spre toate țările terțe, cu condiția ca respectivul operator să aducă dovezi care să ateste că o cantitate de cel puțin 1 500 de tone de produse cerealiere a părăsit teritoriul vamal al Uniunii la bordul unui vas destinat navigației maritime.
Această dovadă se aduce prin adăugarea uneia dintre mențiunile care figurează în anexa III, certificată de către autoritatea competentă, pe exemplarul de control menționat la articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 612/2009, pe declarația de export menționată la articolul 787 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (6) sau pe documentul național care dovedește ieșirea de pe teritoriul vamal al Uniunii.
Articolul 13
În cazul în care operatorul face dovada îndeplinirii formalităților vamale privind eliberarea pentru consum în Elveția sau Liechtenstein, valoarea restituirii la export la exporturile „în toate țările terțe”, stabilită în cadrul unei licitații, se reduce cu diferența dintre valoarea respectivă și valoarea restituirii la export în vigoare pentru destinațiile menționate anterior la data atribuirii contractului.
Articolul 14
În cazul în care condițiile stabilite la articolul 187 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sunt îndeplinite în legătură cu unul sau mai multe produse, se pot adopta următoarele măsuri:
(a)
se poate aplica o taxă de export. Se poate stabili o valoare corectivă. Aceste taxe și valori corective pot fi diferențiate în funcție de destinație;
(b)
emiterea licențelor de export poate fi suspendată total sau parțial;
(c)
cererile de acordare a licenței de export aflate pe rol pot fi respinse în întregime sau parțial.
Cu toate acestea, nu se aplică nicio taxă la exporturile de cereale sau de produse cerealiere efectuate în vederea acțiunilor de ajutor alimentar ale Uniunii și ale celor naționale, prevăzute în cadrul acordurilor internaționale sau a altor programe suplimentare sau în vederea altor acțiuni ale Uniunii de furnizare gratuită de alimente.
Articolul 15
În cazurile în care nu există o licitație, taxa de export care trebuie percepută este cea aplicabilă la data îndeplinirii formalităților vamale.
Cu toate acestea, taxele de export aplicabile la data prezentării cererilor de acordare a licenței se aplică, la solicitarea părții interesate, solicitare prezentată în același timp cu cererea de acordare a licenței, la exporturile care vor fi efectuate în termenul de valabilitate al licenței.
Articolul 16
Măsurile menționate la articolul 15 se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007. Cu toate acestea, în caz de urgență, aceste măsuri pot fi adoptate de către Comisie.
Articolul 17
Regulamentul (CE) nr. 1501/95 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa V.
Articolul 18
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 martie 2010.