ROZHODNUTÍ RADY 2010/638/SZBP
ze dne 25. října 2010
o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. října 2009 přijala Rada společný postoj 2009/788/SBZP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice (1) v reakci na násilný zákrok bezpečnostních sil proti politickým demonstrantům, k němuž došlo dne 28. září 2009 v Konakry.
(2)
Dne 22. prosince 2009 přijala Rada rozhodnutí 2009/1003/SZBP, kterým se mění společný postoj 2009/788/SZBP (2), zahrnující další omezující opatření.
(3)
Dne 29. března 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/186/SZBP, kterým se mění společný postoj 2009/788/SZBP (3).
(4)
Na základě opětovného přezkumu společného postoje 2009/788/SZBP by platnost omezujících opatření měla být prodloužena do 27. října 2011.
(5)
Prováděcí opatření Unie jsou stanovena v nařízení Rady (EU) č. 1284/2009 ze dne 22. prosince 2009 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření vůči Guinejské republice (4),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazuje se prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, jakož i vybavení, které může být použito k vnitřní represi, do Guinejské republiky státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel členských států, a to bez ohledu na to, zda výše uvedené položky pocházejí z území členských států či nikoli.
2. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, zprostředkovatelské služby nebo jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 anebo související s poskytováním, výrobou, udržováním a užíváním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Guinejské republice nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek, anebo v souvislosti s poskytováním příslušného technického výcviku, zprostředkovatelských služeb nebo jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Guinejské republice nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení zákazů uvedených v písmenu a) nebo b).
Článek 2
1. Článek 1 se nevztahuje na:
a)
prodej, dodávky, předávání nebo vývoz nesmrtonosného vojenského vybavení nebo vybavení, které může být použito k vnitřním represím, určené výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy budování institucí prováděné Organizací spojených národů (OSN) a Evropskou unií nebo takového vybavení určeného pro operace Unie a OSN pro řešení krizí,
b)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebojových vozidel vyrobených za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavených, která jsou určena pouze pro ochranu personálu Unie a jejích členských států v Guinejské republice,
c)
poskytování technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb spojených s takovým vybavením nebo s takovými programy a operacemi,
d)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci spojených s takovým vybavením nebo s takovými programy a operacemi,
pod podmínkou, že tento vývoz byl předem schválen příslušným orgánem.
2. Článek 1 se nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Guinejské republiky zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
Článek 3
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily vstupu jednotlivých členů NCDD a osob s nimi spojených, jak je uvedeno v příloze, na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4. Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby nebo na základě účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Unií, nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Guinejské republice.
7. Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8. Pokud členský stát podle odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 4
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány jednotlivými členy CNDD a fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány s nimi spojenými, jak jsou uvedeny v příloze.
2. Žádné finanční prostředky a hospodářské zdroje se přímo či nepřímo nezpřístupní fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze nebo v jejich prospěch.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemného nebo hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby,
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb,
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí všem ostatním příslušným orgánům a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od článku 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty nebo orgány uvedené v čl. 4 odst. 1 zařazeny do přílohy, nebo se na ně vztahuje před tímto dnem vynesené soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí,
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených platnými právními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky,
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedeného v příloze a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připsání k zmrazeným účtům:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahuje společný postoj 2008/788/SZBP,
pokud se na takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 5
1. Na základě politického vývoje v Guinejské republice Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme změny seznamu obsaženého v příloze.
2. Rada sdělí dotčené osobě své rozhodnutí včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jí umožní se k této záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu o této skutečnosti informuje.
Článek 6
Pro dosažení co největšího účinku uvedených opatření EU vybízí třetí státy, aby přijaly omezující opatření podobná těm, která jsou obsažena v tomto rozhodnutí.
Článek 7
Společný postoj 2009/788/SZBP se zrušuje.
Článek 8
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí se použije do 27. října 2011. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, může být odpovídajícím způsobem prodlouženo nebo změněno.
V Lucemburku dne 25. října 2010.
DECIZIA 2010/638/PESC A CONSILIULUI
din 25 octombrie 2010
privind măsuri restrictive împotriva Republicii Guineea
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
întrucât:
(1)
La 27 octombrie 2009, Consiliul a adoptat Poziția comună 2009/788/PESC privind măsuri restrictive împotriva Republicii Guineea (1), ca răspuns la represiunea violentă de către forțele de securitate a manifestanților politici din Conakry la 28 septembrie 2009.
(2)
La 22 decembrie 2009, Consiliul a adoptat Decizia 2009/1003/PESC de modificare a Poziției comune 2009/788/PESC (2), prin care s-au stabilit măsuri restrictive suplimentare.
(3)
La 29 martie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/186/PESC de modificare a Poziției comune 2009/788/PESC (3).
(4)
Pe baza revizuirii Poziției comune 2009/788/PESC, aplicarea măsurilor restrictive ar trebui prelungită până la 27 octombrie 2011.
(5)
Măsurile Uniunii de punere în aplicare sunt prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1284/2009 al Consiliului din 22 decembrie 2009 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva Republicii Guineea (4),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, către Republica Guineea, de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre ori folosind nave sau aeronave aflate sub pavilionul statelor membre, de armament și de materiale conexe de toate tipurile, inclusiv arme și muniții, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare și piese de schimb pentru cele de mai sus, precum și echipamente care ar putea fi folosite pentru represiunea internă, indiferent dacă acestea sunt sau nu originare de pe teritoriile acestora.
(2) Se interzic următoarele:
(a)
furnizarea, în mod direct sau indirect, către orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism din Republica Guineea sau pentru utilizare în Republica Guineea, de asistență tehnică, de servicii de intermediere sau de alte servicii legate de materialele menționate la alineatul (1) sau legate de furnizarea, de fabricarea, de întreținerea și de folosirea respectivelor materiale;
(b)
furnizarea, în mod direct sau indirect, către orice persoană, entitate sau organism din Republica Guineea sau pentru utilizare în Republica Guineea, de finanțare sau de asistență financiară în legătură cu materialele menționate la alineatul (1), incluzând în special subvențiile, împrumuturile și asigurarea creditelor pentru export pentru orice vânzare, furnizare, transfer sau export al respectivelor materiale sau pentru furnizarea de asistență tehnică în domeniu, de servicii de intermediere sau de alte servicii;
(c)
participarea în cunoștință de cauză și deliberată la activități care au drept scop sau efect eludarea interdicțiilor menționate la litera (a) sau (b).
Articolul 2
(1) Articolul 1 nu se aplică în ceea ce privește:
(a)
vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul echipamentelor militare neletale sau al echipamentelor care ar putea fi folosite pentru represiunea internă destinate exclusiv uzului umanitar sau de protecție, programelor de construcție instituțională ale Organizației Națiunilor Unite (ONU) și ale Uniunii Europene sau operațiilor Uniunii și ale ONU de gestionare a crizelor;
(b)
vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul de vehicule care nu sunt destinate luptei, care au fost construite sau echipate cu materiale care oferă protecție balistică și care sunt destinate exclusiv folosirii pentru protejarea personalului Uniunii și al statelor membre ale acesteia în Republica Guineea;
(c)
furnizarea de asistență tehnică, de servicii de intermediere și de alte servicii legate de respectivele echipamente sau de respectivele programe și operații;
(d)
furnizarea de finanțare sau de asistență financiară în legătură cu respectivele echipamente sau respectivele programe și operații,
cu condiția ca astfel de exporturi și de asistență să fi fost aprobate în prealabil de autoritatea competentă relevantă.
(2) Articolul 1 nu se aplică în ceea ce privește îmbrăcămintea de protecție, inclusiv vestele antiglonț și căștile militare, exportate temporar către Republica Guineea, exclusiv pentru uz personal, de către personalul ONU, al Uniunii sau al statelor membre ale acesteia, de către reprezentanții mass-media și de către persoanele angajate în cadrul programelor umanitare și de dezvoltare și personalul asociat.
Articolul 3
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica intrarea pe teritoriul lor sau tranzitarea acestuia de către membri ai Consiliului Național pentru Democrație și Dezvoltare (CNDD) și de către persoane asociate cu aceștia, astfel cum figurează în anexă.
(2) Alineatul (1) nu obligă un stat membru să refuze intrarea pe teritoriul său a propriilor resortisanți.
(3) Alineatul (1) nu aduce atingere cazurilor în care unui stat membru îi revine o obligație de drept internațional, și anume:
(a)
în calitate de țară-gazdă a unei organizații internaționale interguvernamentale;
(b)
în calitate de țară-gazdă a unei conferințe internaționale organizate de ONU sau sub auspiciile acesteia;
(c)
în temeiul unui acord multilateral care conferă privilegii și imunități; sau
(d)
în temeiul Tratatului de conciliere din 1929 (Pactul de la Lateran) încheiat de Sfântul Scaun (Statul Vatican) și Italia.
(4) Se consideră că alineatul (3) se aplică de asemenea în cazul în care un stat membru este țara-gazdă a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE).
(5) Consiliul este informat în mod corespunzător în toate cazurile în care un stat membru acordă o derogare în temeiul alineatului (3) sau al alineatului (4).
(6) Statele membre pot acorda derogări de la măsurile impuse în temeiul alineatului (1) în cazul în care călătoria este justificată de necesități umanitare urgente, sau de participarea la reuniuni interguvernamentale, inclusiv la cele promovate de Uniune sau găzduite de un stat membru care asigură președinția OSCE, în cadrul cărora se poartă un dialog politic vizând în mod direct promovarea democrației, a drepturilor omului și a statului de drept în Republica Guineea.
(7) Un stat membru care dorește să acorde derogările menționate la alineatul (6) informează Consiliul în scris în acest sens. Derogarea se consideră acordată, cu excepția cazului în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică obiecții în scris, în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării privind derogarea propusă. În cazul în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică o obiecție, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide să acorde derogarea propusă.
(8) În cazurile în care, în temeiul alineatelor (3), (4), (6) și (7), un stat membru autorizează intrarea sau tranzitul pe teritoriul său al persoanelor enumerate în anexă, autorizația se limitează la scopul pentru care a fost acordată și la persoanele la care se referă.
Articolul 4
(1) Se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, sunt deținute, păstrate sau controlate de către diferiți membri ai CNDD, precum și de către orice persoane fizice sau juridice, entități sau organisme asociate acestora, astfel cum figurează în anexă.
(2) Niciun fond și nicio resursă economică nu se pun, în mod direct sau indirect, la dispoziția persoanelor fizice sau juridice, entităților sau organismelor care figurează în anexă și nici nu se pot utiliza în beneficiul acestora.
(3) Autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, în condițiile pe care le consideră corespunzătoare, după ce a hotărât că fondurile sau resursele economice în cauză sunt:
(a)
necesare pentru a satisface nevoile de bază ale persoanelor enumerate în anexă și ale membrilor familiei aflați în întreținerea acestora, incluzând cheltuielile pentru alimente, chirie sau ipotecă, pentru medicamente și tratamente medicale, impozitele, primele de asigurare și plata facturilor la utilități;
(b)
destinate exclusiv plății de onorarii profesionale rezonabile și rambursării de cheltuieli legate de furnizarea unor servicii juridice;
(c)
destinate exclusiv plății unor comisioane sau taxe pentru prestarea de servicii pentru păstrarea sau gestionarea curentă a unor fonduri sau resurse economice înghețate; sau
(d)
necesare pentru cheltuieli extraordinare, cu condiția ca autoritatea competentă să fi notificat autorităților competente ale celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin două săptămâni înainte de autorizare, motivele pe baza cărora consideră că ar trebui acordată o autorizație.
Statele membre informează celelalte state membre și Comisia cu privire la orice autorizație pe care o acordă în temeiul prezentului alineat.
(4) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), autoritățile competente ale unui stat membru pot autoriza folosirea anumitor fonduri și resurse economice înghețate, cu condiția îndeplinirii următoarelor condiții:
(a)
fondurile sau resursele economice să facă obiectul unei măsuri judiciare, administrative sau arbitrale instituite înainte de data includerii în anexă a persoanei fizice sau juridice, a entității sau a organismului menționate la articolul 4 alineatul (1) sau al unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale pronunțate înaintea datei respective;
(b)
fondurile sau resursele economice să fie utilizate exclusiv pentru acoperirea creanțelor care fac obiectul unei astfel de măsuri sau a căror valabilitate este recunoscută printr-o asemenea hotărâre, în limitele stabilite de actele cu putere de lege și normele administrative aplicabile care guvernează drepturile creditorilor;
(c)
măsura sau hotărârea să nu fie în beneficiul unei persoane fizice sau juridice, entități sau organism care figurează în anexă; și
(d)
recunoașterea măsurii sau a hotărârii respective să nu contravină politicii publice a statului membru respectiv.
Statele membre informează celelalte state membre și Comisia cu privire la orice autorizație acordată în temeiul prezentului alineat.
(5) Alineatul (2) nu se aplică cumulului în conturile înghețate reprezentat de:
(a)
dobânzile sau a alte câștiguri generate de conturile respective; sau
(b)
plățile datorate în baza unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau au apărut înainte de data la care aceste conturi au intrat sub incidența Poziției comune 2009/788/PESC,
cu condiția ca aceste dobânzi, alte câștiguri și plăți să rămână sub incidența alineatului (1).
Articolul 5
(1) Consiliul, hotărând la propunerea unui stat membru sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, adoptă modificările aduse listei prevăzute în anexă, în funcție de evoluția situației politice din Republica Guineea.
(2) Consiliul comunică decizia sa, inclusiv justificarea includerii pe listă a persoanei respective, fie direct, dacă dispune de adresa acesteia, fie prin publicarea unui anunț care oferă persoanei în cauză posibilitatea de a prezenta observații.
(3) În cazul în care se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul își reexaminează decizia și informează în consecință persoana în cauză.
Articolul 6
Pentru ca măsurile menționate anterior să aibă un impact cât mai mare cu putință, UE încurajează statele terțe să adopte măsuri restrictive similare celor expuse în prezenta decizie.
Articolul 7
Poziția comună 2009/788/PESC se abrogă.
Articolul 8
(1) Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării sale.
(2) Prezenta decizie se aplică până la data de 27 octombrie 2011. Aceasta se reexaminează permanent. Aceasta poate fi reînnoită sau modificată, după caz, în situația în care Consiliul consideră că obiectivele sale nu au fost îndeplinite.
Adoptată la Luxemburg, 25 octombrie 2010.