NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1342/2011
ze dne 13. prosince 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1931/2006, pokud jde o zahrnutí Kaliningradské oblasti a některých polských správních celků do způsobilé pohraniční oblasti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pravidla Unie pro malý pohraniční styk, jež jsou stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se stanoví pravidla pro malý pohraniční styk na vnějších pozemních hranicích členských států a mění Schengenská úmluva (2), a jež je v platnosti od roku 2007, brání vytváření překážek pro obchod, sociální a kulturní výměnu či regionální spolupráci se sousedními zeměmi a zároveň přispívají k ochraně bezpečnosti v celém schengenském prostoru.
(2)
Kaliningradská oblast má výjimečnou zeměpisnou polohu: jako poměrně malá oblast, jež je zcela obklopena dvěma členskými státy, představuje jedinou enklávu v Evropské unii; její tvar a rozmístění obyvatelstva jsou takové, že uplatněním běžných pravidel vymezení pohraniční oblasti by došlo k umělému rozdělení této enklávy, což by znamenalo, že někteří obyvatelé by požívali výhod malého pohraničního styku, zatímco většina obyvatel, včetně obyvatel města Kaliningradu, by tyto výhody neměla. Vzhledem k homogenní povaze Kaliningradské oblasti a za účelem zintenzivnění obchodu, sociální a kulturní výměny a regionální spolupráce by měla být zavedena zvláštní výjimka z nařízení (ES) č. 1931/2006, která by umožnila, aby byla celá Kaliningradská oblast považována za pohraniční oblast.
(3)
Aby byl zajištěn skutečný účinek uplatňování nařízení (ES) č. 1931/2006 v tomto regionu na základě lepších možností v rámci obchodu, sociální a kulturní výměny a regionální spolupráce mezi Kaliningradskou oblastí na jedné straně a významnými centry na severu Polska na straně druhé, měla by být uznána jako způsobilá pohraniční oblast také specifická pohraniční oblast na polské straně.
(4)
Tímto nařízením nejsou dotčeny obecná definice pohraniční oblasti a naprosté dodržování pravidel a podmínek stanovených v nařízení (ES) č. 1931/2006, včetně sankcí, jež členské státy ukládají obyvatelům pohraničních oblastí, kteří zneužijí režimu malého pohraničního styku.
(5)
Tento návrh přispívá k další podpoře strategického partnerství mezi Evropskou unií a Ruskou federací v souladu s prioritami stanovenými v plánu pro společný prostor svobody, bezpečnosti a práva a bere v úvahu celkové vztahy mezi Evropskou unií a Ruskou federací.
(6)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zahrnutí Kaliningradské oblasti a některých polských správních celků do způsobilé pohraniční oblasti, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(7)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (3), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (4).
(8)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (5), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (6).
(9)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (7), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (8).
(10)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda jej provede ve svém vnitrostátním právu.
(11)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(12)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (10); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1931/2006 se mění takto:
1)
V čl. 3 bodu 2 se doplňuje věta, která zní:
„Oblasti uvedené v příloze tohoto nařízení se považují za součást pohraniční oblasti;“.
2)
Vkládá se příloha, jejíž znění je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 13. prosince 2011.
REGULAMENTUL (UE) NR. 1342/2011 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 13 decembrie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1931/2006 în ceea ce privește includerea oblastului Kaliningrad și a anumitor districte administrative poloneze în zona de frontieră eligibilă
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (b),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Normele Uniunii privind micul trafic de frontieră instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 de stabilire a normelor referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre și de modificare a dispozițiilor Convenției Schengen (2), în vigoare din 2007, au evitat crearea unor bariere în calea schimburilor comerciale, sociale și culturale sau a cooperării regionale cu țările vecine, menținând totodată securitatea întregului spațiu Schengen.
(2)
Oblastul Kaliningrad are o situare geografică excepțională: reprezintă o suprafață relativ mică care este în întregime înconjurată de două state membre și constituie singura enclavă din Uniunea Europeană. Forma sa și distribuția populației sale sunt de așa natură încât aplicarea normelor standard privind definiția zonei de frontieră ar diviza artificial enclava, întrucât unii locuitori ar beneficia de facilitățile aferente micului trafic de frontieră, în timp ce majoritatea acestora, inclusiv locuitorii orașului Kaliningrad, nu. Având în vedere natura omogenă a oblastului Kaliningrad, pentru a consolida schimburile comerciale, sociale și culturale, precum și cooperarea regională, ar trebui introdusă o excepție specifică de la Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 care să permită ca întregul oblast Kaliningrad să fie considerat drept zonă de frontieră.
(3)
O anumită zonă de frontieră a spațiului polonez ar trebui, de asemenea, recunoscută ca zonă de frontieră eligibilă, pentru ca aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1931/2006 în această regiune să aibă efect real, prin sporirea oportunităților de schimburi comerciale, sociale și culturale, precum și de cooperare regională, dintre oblastul Kaliningrad, pe de o parte, și marile centre din nordul Poloniei, pe de altă parte.
(4)
Prezentul regulament nu aduce atingere definiției generale a zonei de frontieră și nici respectării depline a normelor și condițiilor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1931/2006, inclusiv sancțiunilor care trebuie impuse de către statele membre rezidenților din zona de frontieră care abuzează de regimul specific micului trafic de frontieră.
(5)
Prezentul regulament contribuie la promovarea în continuare a parteneriatului strategic dintre Uniunea Europeană și Federația Rusă, în conformitate cu prioritățile prevăzute în Foaia de parcurs pentru spațiul comun de libertate, securitate și justiție, și ține cont de relația globală dintre Uniunea Europeană și Federația Rusă.
(6)
Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume includerea oblastului Kaliningrad și a anumitor districte administrative poloneze în zona de frontieră eligibilă, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre și poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv.
(7)
În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen (3), dezvoltare care intră sub incidența domeniului menționat la articolul 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a acestui acord (4).
(8)
În ceea ce privește Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul acordului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (5), care intră sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (6).
(9)
În ceea ce privește Liechtensteinul, prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Protocolului încheiat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (7), care intră sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului (8),
(10)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament și, prin urmare, nu îi revin obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. Întrucât prezentul regulament se bazează pe acquis-ul Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la decizia Consiliului privind prezentul regulament, dacă îl va implementa în dreptul său intern.
(11)
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind cererea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la punerea în aplicare a unora dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (9). Prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea regulamentului, nu îi revin obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale.
(12)
Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (10). Prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea regulamentului, nu îi revin obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 3 punctul 2, se adaugă la sfârșit următorul text:
„Zonele enumerate în anexa la prezentul regulament sunt considerate ca fiind incluse în zona de frontieră.”
2.
Textul prevăzut în anexa la prezentul regulament se adaugă ca anexă.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Strasbourg, 13 decembrie 2011.