PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 803/2011
ze dne 4. srpna 2011,
kterým se na základě přezkumu podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 597/2009 zrušuje vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrých antibiotik pocházejících z Indie a ukončuje řízení týkající se tohoto dovozu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
V květnu 2005 uložila Rada po kombinovaném přezkumu opatření před pozbytím platnosti a prozatímním přezkumu (dále jen „kombinovaný přezkum“) nařízením (ES) č. 713/2005 (2) konečné vyrovnávací clo z dovozu určitých širokospektrých antibiotik, jmenovitě trihydrátu amoxicilinu, trihydrátu ampicilinu a cefalexinu, které nejsou v odměřených dávkách nebo upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex29411000 a ex29419000, pocházejících z Indie. Opatření měla formu valorického cla v rozmezí od 17,3 % do 32 %. Původní opatření byla uložena nařízením Rady (ES) č. 2164/98 (3).
(2)
Po provedení částečného prozatímního přezkumu změnila Rada nařízením (ES) č. 1176/2008 (4) sazbu vyrovnávacího cla použitelnou na jednoho indického vývozce.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(3)
Na základě zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (5) konečných opatření obdržela Komise od dvou výrobců v Unii žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti nařízení (ES) č. 713/2005 podle čl. 18 odst. 2 základního nařízení. Uvedení dva výrobci jsou společnost DSM a společnost Sandoz (dále jen „žadatelé“), které představují podstatnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby určitých širokospektrých antibiotik v Unii.
(4)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání nebo obnovení subvencování a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(5)
Před zahájením přezkumu před pozbytím platnosti a v souladu s čl. 10 odst. 9 a čl. 22 odst. 1 základního nařízení upozornila Komise indickou vládu, že obdržela náležitě doloženou žádost o přezkum. Indická vláda byla přizvána ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci s ohledem na obsah žádosti a dospět k oboustranně přijatelnému řešení. Indická vláda odpověděla na tuto výzvu velmi pozdě, a proto k žádným takovým konzultacím nedošlo.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(6)
Po konzultaci s poradním výborem byl vyvozen závěr, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a Komise dne 12. května 2010 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (6) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 základního nařízení.
1.4 Šetření
1.4.1 Období šetření
(7)
Šetření ohledně přetrvávání nebo obnovení subvencování proběhlo v období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2007 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(8)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce, dovozce, dodavatele a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a rovněž indickou vládu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(9)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(10)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců dotčeného výrobku v Indii, kteří byli uvedeni v žádosti, se v souladu s článkem 27 základního nařízení považovalo za vhodné zvážit, zda by se měl provést výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany podle článku 27 základního nařízení požádány, aby se do 15 dnů po zahájení přezkumu přihlásily a předložily Komisi informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu. Přihlásili se pouze tři vyvážející výrobci. Proto se výběr vzorku nepoužil.
(11)
Komise zaslala dotazníky všem známým dotčeným stranám a těm, které se přihlásily, ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu. Odpovědi obdržela od tří výrobců v Unii, tří vyvážejících výrobců a od indické vlády. Žádný jiný výrobce neodpověděl na dotazník ani neposkytl žádné informace. Během výběru vzorků se nepřihlásil žádný dovozce a žádný jiný dovozce nedodal Komisi informace ani se nepřihlásil v průběhu šetření.
(12)
Jeden výrobce tvrdil, že při posouzení situace výrobního odvětví Unie by se mělo rovněž přihlédnout k údajům od jiného údajného výrobce v Unii. Jelikož však bylo zjištěno, že uvedená společnost nevyráběla šetřený výrobek, byla tato žádost zamítnuta.
(13)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování a následné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Kontrolní návštěvy se uskutečnily v prostorách těchto zúčastněných stran:
a)
Výrobci v Unii:
-
společnost DSM Anti-Infectives B.V., Delft (Nizozemsko), která také odpověděla na dotazník Komise jménem společnosti DSM Anti-Infectives Chemferm S.A., Santa Perpetua de Mogoda (Španělsko). Tyto dvě společnosti jsou dále společně označovány jako „DSM“,
-
společnost Deretil S.A. (původně DSM Anti-Infectives Deretil S.A.), Almeria, Španělsko, dále jen „Deretil“, a
-
společnost Sandoz GmbH, Kundl (Rakousko), která také odpověděla na dotazník Komise jménem společnosti Sandoz Industrial Products S.A., Barcelona (Španělsko). Tyto dvě společnosti jsou dále společně označovány jako „Sandoz“.
b)
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Lupin Limited, Mumbaí,
-
M/s Surya Pharmaceuticals Ltd., Chandigarh a Baddi, a
-
Ranbaxy Laboratories Limited, Gurgaon.
c)
Indická vláda
-
ministerstvo obchodu, Dillí.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(14)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je totožný s výrobkem, jehož se týkalo nařízení (ES) č. 713/2005, tedy trihydrát amoxicilinu, trihydrát ampicilinu a cefalexin, které nejsou v odměřených dávkách nebo upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej, v současnosti kódů KN ex29411000 a ex29419000, pocházející z Indie (dále jen „dotčený výrobek“).
(15)
Stejně jako v případě předchozího přezkumného šetření potvrdilo i toto šetření, že dotčený výrobek a výrobky vyráběné a prodávané vyvážejícími výrobci na domácím trhu v Indii, stejně jako výrobky vyráběné a prodávané výrobci v Unii na trhu Unie mají tytéž základní fyzické a technické vlastnosti a tatáž použití, a považují se tudíž za obdobný výrobek ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(16)
Jak bylo uvedeno v 11. bodě odůvodnění, přihlásili se tři vyvážející výrobci, kteří vyplnili dotazník. Pouze dva z těchto tří vyvážejících výrobců však uvedli, že během období přezkumného šetření prodávali dotčený výrobek do Unie.
(17)
Na základě informací uvedených v žádosti o přezkum a v odpovědích na dotazník Komise byly prošetřeny tyto režimy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
Celostátní režimy:
a)
režim předběžných povolení („AAS“);
b)
režim Duty Entitlement Passbook („DEPB“);
c)
režim Export Promotion Capital Goods („EPCG“);
d)
režim Focus Market Scheme („FMS“);
e)
povolení bezcelního dovozu;
f)
program jednotek orientovaných na vývoz/program vývozních zpracovatelských zón/program zvláštních ekonomických zón;
g)
program vývozních úvěrů a
h)
režim osvobození od daně z příjmu.
Regionální programy:
i)
program státu Paňdžáb týkající se průmyslových pobídek a
j)
program státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
(18)
Režimy uvedené výše v písmenech a) až f) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení o vývozní a dovozní politice. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Pro období přezkumného šetření, které se vztahuje na tento případ, jsou relevantní dva dokumenty o politice zahraničního obchodu, a sice FTP 04-09 a FTP 09-14. Druhý dokument vstoupil v platnost v srpnu 2009. Indická vláda kromě toho stanoví postupy pro dokumenty FTP 04-09 a FTP 09-14 v Příručce postupů, svazku I („Handbook of Procedures, Volume I“, dále jen „HOP I 04-09“ a „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(19)
Program uvedený v písmeni g) vychází z § 21 a § 35 A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance (dále jen „ICB“) dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(20)
Režim uvedený v písmeni h) vychází ze zákona o daních z příjmu z roku 1961, který je každoročně pozměňován finančním zákonem.
(21)
Program uvedený v písmeni i) je spravován vládou státu Paňdžáb a vychází z kodexu průmyslové politiky a pobídek vlády státu Paňdžáb.
(22)
Program uvedený v písmeni j) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
3.2 Režim předběžných povolení
a) Právní základ
(23)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14 a v odstavcích 4.1 až 4.30 A příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(24)
Režim předběžných povolení sestává z šesti podprogramů, jak je podrobněji popsáno v 25. bodě odůvodnění. Tyto podprogramy se mimo jiné liší v rozsahu způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ k pomocným výrobcům, jsou způsobilí pro režim předběžných povolení na fyzický vývoz a pro režim předběžných povolení na roční potřebu. Pro režim předběžných povolení na dodávky meziproduktů jsou způsobilí vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 FTP 04-09 a FTP 09-14, např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro režim předběžných povolení na domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podprogramů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(25)
Předběžná povolení mohou být vydávána na:
i)
fyzický vývoz: jedná se o hlavní podprogram. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. „Fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit indické území. Bezcelní dovozní množství a vývozní povinnost zahrnující typ výrobku určeného na vývoz jsou uvedeny v předběžném povolení,
ii)
roční potřebu: toto předběžného povolení není spojeno s určitým výrobkem určeným na vývoz, ale se širší skupinou výrobků (např. chemické a příbuzné výrobky). Držitel předběžného povolení může - do určité hodnoty stanovené jeho předchozí vývozní činností - bezcelně dovážet jakýkoli vstup potřebný k výrobě jakéhokoli položky spadající do dané skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla,
iii)
dodávky meziproduktů: tento podprogram se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek určený na vývoz a rozdělí proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat předběžné povolení na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt,
iv)
domnělý vývoz: tento podprogram umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odst. 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) FTP 04-09 a FTP 09-14. Podle indické vlády odkazuje domnělý vývoz na ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, jako např. dodávky zboží pro jednotku orientovanou na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní ekonomické zóně,
v)
ARO: držitel předběžného povolení, který si hodlá opatřit vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost opatřit si je oproti ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek. Domácí dodavatel má v případě potvrzení ARO nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 FTP 04-09 a FTP 09-14 (tj. režim předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla vraceny dodavateli místo konečnému vývozci ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů,
vi)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podprogram se opět týká domácích dodávek pro držitele předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Na předběžné povolení pro přímý dovoz banka započítává pouze hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel má nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 FTP 04-09 a FTP 09-14 (tj. režim předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(26)
Během období přezkumného šetření získal jeden ze dvou spolupracujících vývozců úlevy spadající pod režim předběžných povolení. Podprogram, který tato společnost využila, byl podprogram uvedený v bodě i) fyzický vývoz. Není proto nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podprogramů.
(27)
Dovážený vstupní materiál je nepřenosný a musí být použit k výrobě výsledného výrobku určeného na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání předběžného povolení. Po kombinovaném přezkumu byla tato lhůta prodloužena na 36 měsíců (24 měsíců s možností dvojího prodloužení, vždy o šest měsíců).
(28)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést registr skutečné spotřeby („pravdivou a řádnou evidenci“) bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů v případě každého předběžného povolení ve stanoveném formátu (odstavce 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 04-09 a HOP I 09-14). Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/kontrolor nákladů a provedené práce, který vydává potvrzení, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(29)
Pokud jde o režim předběžných povolení využívaný během období šetření pro fyzický vývoz, jsou dovozní množství a vývozní povinnost pevně stanoveny co do množství a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů. Standardní normy vstupů a výstupů existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku a jsou vydávány indickou vládou. Po kombinovaném přezkumu byly standardní normy vstupů a výstupů sníženy a během období přezkumného šetření byly v případě surovinových vstupů a v závislosti na výrobku a cestě o 2,3 % až 16,1 % nižší než během kombinovaného přezkumu.
(30)
I přes toto snížení standardních norem vstupů a výstupů bylo zjištěno, že u jednoho z dotčených druhů výrobků byla stále skutečná spotřeba nižší než standardní normy vstupů a výstupů. Kromě toho bylo zjištěno, že společnost nevedla povinný registr spotřeby uvedený v 28. bodě odůvodnění („dodatek 23“), což mohl ověřit externí účetní. Přestože tato společnost nedodržela uvedený požadavek, využívala výhod režimu předběžných povolení, které proto vzhledem k zjištěnému nadhodnocení standardních norem vstupů a výstupů přesahovaly právní ustanovení.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(31)
Indická vláda a jeden vyvážející výrobce předložili připomínky k režimu předběžných povolení.
(32)
Indická vláda tvrdila, že režim předběžných povolení funguje jako povolený systém vracení nebo vracení u náhradních vstupů, pro který existuje ověřovací systém v souladu s ustanoveními příloh I, II a III základního nařízení, přičemž účelem tohoto ověřovacího systému je monitorování spojitosti mezi bezcelně dováženými vstupy a výslednými výrobky určenými na vývoz. Indická vláda dále tvrdila, že podle základního nařízení lze napadnout pouze prominutí nebo vrácení dovozních poplatků uložených navíc mimo dovozní poplatky uložené na dovážené vstupy, které jsou spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku. Pokud jde o ověřovací systém, indická vláda trvá na tom, že byl zaveden přiměřený ověřovací systém. V této souvislosti odkazuje na řadu ověřovacích prvků, které měla indická vláda pro takové ověřování k dispozici, včetně standardních norem vstupů a výstupů, informací o množství z dovozních a vývozních dokumentů a ověření náhrad po uskutečnění dovozu a vývozu. Indická vláda také upozornila na to, že tento režim v případě existence nevyužitého materiálu předepisuje zaplacení celého cla i s úroky.
(33)
Vyvážející výrobce, který využil režimu předběžných povolení pro své prodeje v Unii, neměl žádné připomínky ke zjištěním týkajícím se popisu a praktického provádění, jak bylo shrnuto v oddílech a) až c), ale napadl řadu údajů uvedených ve výpočtu výše subvence. Výpočet byl tedy zkontrolován, nebylo třeba provést žádné opravy a tato otázka byla dotčené společnosti objasněna.
e) Závěr
(34)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, tj. finanční příspěvek indické vlády, která poskytla zvýhodnění šetřenému vývozci.
(35)
Navíc režim předběžných povolení na fyzický vývoz jasně právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto programu.
(36)
Tento přezkum před pozbytím platnosti proto potvrdil, že hlavní podprogram využitý v aktuálním případě nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Přestože ověřovací systém nebo postup za účelem potvrzení, zda a v jakém množství byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení) existuje, indická vláda jej neuplatňovala účinně. Standardní normy vstupů a výstupů jako takové nelze považovat za systém ověřování skutečné spotřeby, jelikož bylo zjištěno, že jsou příliš velkorysé a že výhody, které byly získány navíc, nebyly indickou vládou požadovány zpět. Mimoto se neprováděla účinná kontrola ze strany indické vlády na základě náležitě vedeného registru skutečné spotřeby. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Kromě toho bylo potvrzeno, že zapojení autorizovaných účetních znalců do ověřovacího procesu, které je ze zákona povinné, není v praxi zaručeno.
(37)
Režim předběžných povolení pro fyzický vývoz je proto napadnutelný.
f) Výpočet výše subvence
(38)
Při neexistenci povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V této souvislosti a vzhledem k tvrzení indické vlády uvedenému v 32. bodě odůvodnění je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze napadnutí „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout pouze nadměrné vrácení cla za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že bude zjištěno, že neproběhl vhodný monitorovací proces, výše uvedenou výjimku pro programy navracení nelze použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí tento orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(39)
Výše subvence pro vývozce, který využil režimu předběžných povolení, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci podprogramu pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvence odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(40)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro jediného spolupracujícího výrobce činí 12,3 %.
3.3 Režim Duty Entitlement Passbook („DEPB“)
a) Právní základ
(41)
Podrobný popis režimu DEPB je uveden v odstavci 4.3 FTP 04-09 a FTP 09-14 a v kapitole 4 příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(42)
Pro tento program je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění
(43)
Způsobilý vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPB, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů (viz 29. bod odůvodnění) a daňového zatížení předpokládaného dovozního podílu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno či nikoli. Sazby DEPB pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření v rámci tohoto šetření činily 8 % pro trihydrát amoxicilinu a 7 % pro trihydrát ampicilinu a cefalexin, a proto jsou ve všech případech vyšší než během kombinovaného přezkumu.
(44)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V čase vývozní transakce musí vývozce podat úřadům v Indii prohlášení, že probíhá vývoz v režimu DEPB. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odeslání vývozní přepravní doklad. Ten obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPB, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPB. Příslušná sazba režimu DEPB pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozní deklarace. Neexistuje tudíž možnost zpětné úpravy výše výhody.
(45)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPB při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv volně dováženého zboží, s výjimkou investičního majetku. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPB jsou volně převoditelné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(46)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPB se vyplňují elektronicky a mohou se vztahovat na neomezený počet vývozních transakcí. Pro podávání žádostí o úvěry v rámci režimu DEPB v podstatě neexistují jasně dané lhůty. Elektronický systém používaný ke správě režimu DEPB automaticky nevylučuje vývozní transakce mimo lhůty pro podávání uvedené v odstavci 4.47 příručky HOP I 04-09 a HOP I 09-14. Jak je dále stanoveno v odstavci 9.3 příručky HOP I 04-09 a HOP I 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podání lze vždy přijmout a přitom uložit drobnou pokutu (např. 10 % nároku).
(47)
Bylo zjištěno, že jeden spolupracující vyvážející výrobce v Indii tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(48)
Indická vláda tvrdila, že „výhodu vzniklou příjemci“ lze změřit a napadnutelnost subvence lze určit pouze tehdy, pokud jsou licence DEPB prodávány na trhu, jelikož výhodu poskytují pouze tehdy, když jsou prodávány na trhu. Jinými slovy, úvěry v rámci režimu DEPB nejsou napadnutelné, pokud jsou použity pro platbu cla za dovezené zboží, které se použije jako vstup pro výrobu zboží určeného na vývoz.
e) Závěry k režimu DEPB
(49)
Režim DEPB poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu DEPB je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a sníží tak příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Kromě toho úvěr v rámci režimu DEPB poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu nejen tehdy, když se licence prodává na trhu, jak tvrdila indická vláda, ale i tehdy, když je použit jako platba cla z dováženého zboží.
(50)
Režim DEPB je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(51)
Tento režim nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu výrobku určeného na vývoz, nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok na výhody režimu DEPB bez ohledu na to, zda vůbec nějaký vstupní materiál doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce jednoduše vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu DEPB.
f) Výpočet výše subvence
(52)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhoda je poskytnuta příjemci v okamžiku vývozní transakce podle tohoto programu. V tomto okamžiku se indická vláda musí vzdát cla, což představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
(53)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti je považováno za vhodné stanovit, že výhoda vyplývající z režimu DEPB odpovídá výši úvěrů získaných ze všech vývozních transakcí provedených podle tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(54)
V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence.
(55)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(56)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazba subvence pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zjištěná v souvislosti s tímto režimem během období přezkumného šetření 6,9 %.
3.4 Režim Export Promotion Capital Goods („EPCG“)
a) Právní základ
(57)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 FTP 04-09 a FTP 09-14 a v kapitole 5 příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(58)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Praktické provádění
(59)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet investiční majetek (nový i použitý investiční majetek až 10 let starý) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem vydává indická vláda po požádání a zaplacení poplatku licenci EPCG. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 % použitelnou na veškerý investiční majetek dovezený v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezený investiční majetek využit k výrobě určitého množství zboží na vývoz v průběhu určitého období. Podle FTP 09-14 může být investiční majetek dovážen v rámci EPCG při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(60)
Držitel licence EPCG může také pořídit investiční majetek z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce investičního majetku využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto investičního majetku. Případně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky investičního majetku držiteli licence EPCG.
(61)
Bylo zjištěno, že oba spolupracující vyvážející výrobci tento režim během období přezkumného šetření využívali.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(62)
Po poskytnutí informací zpochybnila indická vláda napadnutelnost EPCG. Zejména tvrdila, že subvence v rámci režimu EPCG týkající se nákupu investičního majetku, u nějž byla vývozní povinnost splněna již před začátkem období přezkumného šetření, by již neměla být považována za závislou na vývozní výkonnosti. Jeden vyvážející výrobce, u nějž bylo zjištěno, že využil subvence v rámci režimu EPCG, tvrdil, že k těmto subvencím se nemělo přihlížet, jelikož nebyly použity k nákupu investičního majetku použitého k výrobě dotčeného výrobku.
e) Závěry k režimu EPCG
(63)
Režim EPCG poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto poskytuje snížení cla vývozci výhodu, protože ušetřením cla při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(64)
Tvrzení, že subvence v rámci režimu EPCG týkající se nákupu investičního majetku, u nějž byla vývozní povinnost splněna již před začátkem období přezkumného šetření, by již neměla být považována za závislou na vývozní výkonnosti, bylo třeba odmítnout. Nezpochybňuje se, že režim EPCG právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence EPCG nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Doba, kdy byla vývozní povinnost skutečně splněna, je v tomto ohledu irelevantní. Pokud jde o otázku, zda byl investiční majetek použit k výrobě dotčeného výrobku či nikoli, podle kapitoly 5.2 FTP 09-14 je v rámci režimu EPCG povoleno dovážet investiční majetek pro předvýrobní, výrobní a povýrobní činnosti (včetně výrobků ve zcela rozebraném stavu (CKD)/v polosmontované formě (SKD) a počítačového softwaru). Proto je zřejmé, že i na zboží, které nebylo použito k výrobě dotčeného výrobku, se mohou vztahovat výhody z režimu EPCG. Kromě toho bylo zjištěno, že vývozní povinnost v rámci režimu EPCG byla splněna s použitím vývozu dotčeného výrobku. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(65)
Režim EPCG nelze považovat za povolený režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Investiční majetek není zahrnut do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebován ve výrobě výrobků určených na vývoz.
f) Výpočet výše subvence
(66)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého investičního majetku na dobu odpovídající běžné době amortizace takového investičního majetku v dotčeném výrobním odvětví. K této částce byl připočten úrok, aby byla zohledněna úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba pro úvěry v místní měně v Indii během období přezkumného šetření.
(67)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat během období přezkumného šetření jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti.
(68)
Sazba subvence pro spolupracující vyvážející výrobce zjištěná v souvislosti s tímto režimem během období přezkumného šetření činí 0,1 %-0,5 %.
3.5 Režim Focus Market Scheme („FMS“)
a) Právní základ
(69)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavcích 3.9.1 až 3.9.2.2 FTP 04-09 a v odstavcích 3.14.1 až 3.14.3 FTP 09-14 a v odstavcích 3.20 až 3.20.3 HOP I 04-09 a v odstavcích 3.8 až 3.8.2 HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(70)
Pro tento režim je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění
(71)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v dodatku 37 C) HOP I 04-09 a HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 2,5 % hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto programu. Na určitý typ vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních ekonomických zón/jednotek orientovaných na vývoz, se tento program nevztahuje. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(72)
Úvěry na clo v rámci FMS jsou volně převoditelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně investičního majetku.
(73)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(74)
Po poskytnutí informací indická vláda tvrdila, že dokud osvědčení o nároku na úvěr není prodáno na trhu, nepředstavuje pro příjemce žádný prospěch, a proto není napadnutelné. Tvrdila, že úvěry na clo v rámci FMS nejsou napadnutelné, pokud jsou použity pro platbu cla za dovezené zboží, které se použije jako vstup pro výrobu zboží určeného na vývoz. Spolupracující vyvážející výrobce, který využil výhod v rámci FMS, tvrdil, že tento režim se z geografického hlediska týká pouze jiných zemí, a proto jej Unie nemůže napadnout.
e) Závěry k režimu FMS
(75)
FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit k vyrovnání dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Kromě toho bez ohledu na to, zda se osvědčení o nároku na úvěr použije k vyrovnání dovozního cla, nebo je prodáno na trhu, úvěr na clo v rámci FMS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(76)
Kromě toho FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Skutečnost, že se FMS nevztahuje na země Unie, není v rozporu ani s praktickým prováděním tohoto režimu, ani se způsobem, jakým jsou využívány výhody FMS, jak je uvedeno v 72. až 74. bodě odůvodnění. Toto tvrzení tedy bylo nutné odmítnout.
(77)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Neexistuje systém nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu výrobku určeného na vývoz, nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce má nárok na výhody FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce jednoduše vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají nárok na výhodu z FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci FMS k dovozu investičního majetku, ačkoliv investiční majetek nespadá do působnosti povolených systémů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
f) Výpočet výše subvence
(78)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem, který tento program využívá, na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(79)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento režim během období přezkumného šetření u spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který tento program využívá, činí 0,1 %.
3.6 Povolení bezcelního dovozu
(80)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření režim povolení bezcelního dovozu nevyužívali. Proto nebylo nutné tento režim v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.7 Program jednotek orientovaných na vývoz/program vývozních zpracovatelských zón/program zvláštních ekonomických zón
(81)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření tyto programy nevyužívali. Proto nebylo nutné tyto programy v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.8 Program vývozních úvěrů („PVÚ“)
a) Právní základ
(82)
Podrobnosti tohoto programu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp). BC 07/04.02.02/2009-10 (vývozní úvěr v cizí měně a rupiích a služby pro vývozce) ICB, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(83)
Pro tento program jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(84)
Podle tohoto programu nastavuje ICB povinně maximální úrokové sazby použitelné pro vývozní úvěry, jak v indických rupiích, tak v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. PVÚ se skládá ze dvou podprogramů, programu vývozních úvěrů před odesláním („balicí úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a program vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje provozní úvěry za účelem financování vývozních pohledávek. ICB také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch financování vývozu.
(85)
Na základě rámcového oběžníku ICB mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (hotovostní úvěry), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit. Společnosti s vysokým hodnocením mohou ve skutečnosti získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
d) Závěry k programu PVÚ
(86)
Preferenční úrokové sazby úvěru PVÚ stanovené rámcovým oběžníkem ICB uvedeným v 85. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je ve skutečnosti vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky ICB spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně. Kromě toho by komerční banky nemusely poskytovat půjčovatelům vývozního financování výhodnější úrokové sazby pro vývozní úvěry v cizí měně.
(87)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci programu vývozních úvěrů poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení, ani DSVO nevyžaduje pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. ICB je veřejnoprávním subjektem, a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. ICB dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu vi) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány uvedenými podmínkami, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcovém oběžníku ICB a ustanoveními ICB, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch financování vývozu. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(88)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období přezkumného šetření a úrokovou sazbou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité jediným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem, který tento program využívá. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat během období přezkumného šetření (jmenovatel) v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(89)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období přezkumného šetření u spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který tento program využívá, byla zanedbatelná.
3.9 Režim osvobození od daně z příjmu
(90)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci během období přezkumného šetření režim osvobození od daně z příjmu nevyužívali. Proto nebylo nutné tento režim v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.10 Program státu Paňdžáb týkající se průmyslových pobídek
(91)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření program státu Paňdžáb týkající se průmyslových pobídek nevyužívali. Proto nebylo nutné tento program v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.11 Program státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek
(92)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření program státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek nevyužívali. Proto nebylo nutné tento program v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.12 Výše napadnutelných subvencí
(93)
Výše napadnutelných subvencí určená v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřená valoricky se u šetřených vyvážejících výrobců pohybovala v rozmezí 7,5 % až 12,4 %. Tato výše subvencí je vyšší než nepatrná podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení.
(94)
Má se tudíž za to, že podle článku 18 základního nařízení byly v období přezkumného šetření nadále poskytovány subvence.
3.13 Závěry ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování
(95)
V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že subvence přetrvají nebo se obnoví, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
(96)
V této souvislosti je třeba připomenout, že spolupracovali pouze dva známí vyvážející výrobci dotčeného výrobku. Na základě dostupných statistických informací Indie a Unie nelze stanovit podíl těchto vývozců na celkovém prodeji indických vyvážejících výrobců dotčeného výrobku v Unii. Uvedené statistické údaje však naznačují, že existují další výrobci, kteří možná prodávají dotčený výrobek do Unie.
(97)
Bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření spolupracující vyvážející výrobci nadále získávali výhody z napadnutelného subvencování ze strany indické vlády. Výše analyzované subvenční režimy poskytují opakované výhody a nic nenasvědčuje tomu, že by tyto režimy měly být v dohledné budoucnosti ukončeny nebo upraveny nebo že by spolupracující vyvážející výrobci přestali čerpat výhody v rámci těchto režimů.
(98)
Nejsou k dispozici žádné informace, které by naznačovaly, že ostatní vyvážející výrobci dále nevyužívají výše analyzované subvenční režimy. Byl proto učiněn závěr, že subvencování na úrovni celé země pokračuje.
(99)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním byl učiněn závěr, že subvencování pokračovalo i v období přezkumného šetření a že je pravděpodobné, že bude pokračovat i v budoucnu.
4. VÝROBA V UNII
(100)
Během období přezkumného šetření vyráběli obdobný výrobek v Unii tito výrobci v Unii: Sandoz, DSM, Deretil, ACS Dobfar SpA a Antibioticos S.A. Žadatelé požadovali přezkum platných antisubvenčních opatření před pozbytím platnosti. K zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v žádosti a údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a poté. Na tomto základě činila odhadovaná celková výroba v Unii během období přezkumného šetření 7 093 tun.
(101)
Výrobci v Unii představující celkovou výrobu v Unii proto představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a jsou proto dále označováni jako „výrobní odvětví Unie“. Jelikož obdobný výrobek vyráběný třemi výrobci v Unii, kteří poskytli odpovědi na dotazník během období přezkumného šetření, představuje až 95 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii, považují se údaje o těchto výrobcích za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Předběžná poznámka
(102)
Za účelem analýzy objemu dovozu a cenových trendů byly použity statistiky Eurostatu pro kódy TARIC 2941101010, 2941102010 a 2941900030 za rok 2007 a 2008 a kódy TARIC 2941100010 a 2941900030 za rok 2009 a dále, platné během posuzovaného období.
(103)
S přihlédnutím k počtu výrobců v Unii a ke skutečnosti, že jeden výrobce v Unii vyráběl obdobný výrobek na základě dohody o poplatcích s jiným výrobcem, jsou informace o výrobním odvětví Unie v případě nutnosti uvedeny pouze ve formě indexů nebo rozpětí, aby byla chráněna důvěrnost údajů.
5.2 Spotřeba na trhu Unie
(104)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a ten je dále prodáván/převáděn společnostem ve spojení pro další následné zpracování.
(105)
Prodeje nezávislým subjektům byly považovány za „volný trh“. Prodeje/převody subjektům ve spojení byly považovány za „vlastní spotřebu“.
(106)
Při výpočtu zřejmé spotřeby dotčeného výrobku a obdobného výrobku v Unii Komise sečetla:
-
objem celkového dovozu šetřeného výrobku do Unie podle údajů Eurostatu,
-
objem prodeje obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie,
-
objem vlastní spotřeby obdobného výrobku ve výrobním odvětví Unie a
-
odhadovaný objem prodeje obdobného výrobku v Unii jinými známými výrobci v Unii.
(107)
Je třeba uvést, že aby se zabránilo dvojímu započtení objemů prodeje, byly z tohoto výpočtu vyloučeny prodeje, ke kterým došlo na základě dohody o poplatcích mezi dvěma výrobci v Unii.
(108)
Na základě výše uvedených skutečností se spotřeba dotčeného výrobku a obdobného výrobku v Unii během posuzovaného období postupně zvýšila o 28 %.
Spotřeba (v tunách)
2007
2008
2009
OPŠ
Dotčený výrobek a obdobný výrobek
6 601
7 021
7 783
8 423
Index
100
106
118
128
5.3 Dovoz z Indie
5.3.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Indie
Dovoz (v tunách)
2007
2008
2009
OPŠ
Dovoz dotčeného výrobku pro volný oběh
32,6
16,1
1,9
1,4
Index
100
49
6
4
Dovoz dotčeného výrobku v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku
45,5
3,7
15,5
14,5
Index
100
8
34
32
(109)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu dotčeného výrobku z Indie pro volný oběh v posuzovaném období snížil o 96 %. K významnému snížení o 51 procentních bodů došlo v roce 2008 a následovalo další snížení o 43 procentních bodů v roce 2009 a o dva procentní body v období přezkumného šetření.
(110)
Mírně odlišný trend bylo možné pozorovat u dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, který je osvobozen od vyrovnávacího cla a základního cla. Po počátečním poklesu v letech 2007 až 2008 o 92 % vzrostl objem dovozu v roce 2009 a v období přezkumného šetření zůstal relativně stabilní.
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2007
2008
2009
OPŠ
Dovoz dotčeného výrobku pro volný oběh
25 863
28 934
34 758
19 200
Index
100
112
134
74
Dovoz dotčeného výrobku v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku
35 616
37 443
30 894
30 044
Index
100
105
87
84
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku z Indie pro volný oběh vzrostla v letech 2007 až 2009 o 34 %, poté v období přezkumného šetření prudce poklesla a dosáhla úrovně o 26 % nižší než v roce 2007. Rovněž ceny dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku měly sestupný trend a poklesly v posuzovaném období o 16 %. Rozdílné cenové trendy mezi těmito dvěma režimy lze vysvětlit odlišným typem dotčeného výrobku, který byl hlavně dovážen, tj. cefalexin, který je ve srovnání s ostatními typy dražší.
Podíl dovozu z Indie na trhu
2007
2008
2009
OPŠ
Dovoz dotčeného výrobku pro volný oběh
0,5 %
0,2 %
0,0 %
0,0 %
Index
100
46
5
3
Dovoz dotčeného výrobku v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku
0,7 %
0,1 %
0,2 %
0,2 %
Index
100
8
29
25
(112)
Podíl dovozu z Indie pro volný oběh na trhu nebo dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku byl v posuzovaném období velmi malý a v obou případech se ještě snížil.
(113)
Jeden výrobce v Unii uvedl, že odhad indického dovozu na základě údajů z Eurostatu byl proveden chybně, jelikož indické vývozní statistiky vykazují větší objem vývozu, než je objem uváděný Eurostatem. V této souvislosti je třeba poznamenat, že běžnou praxí Komise je používat Eurostat jako základ pro statistiky dovozu. Dále je nutné uvést, že indické vývozní statistiky neudávají konečné místo určení vývozu ani skutečnost, zda se vývoz skutečně dostal do Unie. Toto tvrzení tedy bylo nutné odmítnout.
5.3.2 Cenové podbízení
(114)
Vzhledem k extrémně malému objemu dovozu z Indie, který byl uváděn do volného oběhu na trh Unie, nelze vyvodit žádný smysluplný závěr ohledně cenového podbízení. Pokud jde o dovoz v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, zjištěné rozpětí cenového podbízení bylo negativní. Objem tohoto dovozu však činil méně než deset tun a týkal se pouze jednoho typu výrobku (cefalexin), který je zároveň nejdražším a nejméně zastoupeným typem výrobku na trhu. Proto byl vyvozen závěr, že transakční údaje týkající se dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku nejsou reprezentativní pro účely rozumného výpočtu cenového podbízení a nejsou vhodné pro další analýzu.
(115)
Jeden výrobce v Unii uvedl, že oddělená analýza těchto dvou kategorií dovozu, tj. dovozu pro volný oběh a dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, nebyla v souladu s přístupem použitým během předchozího přezkumného šetření, a proto byla v rozporu s běžnou praxí Komise.
(116)
K tomu je třeba poznamenat, že podle závěru ve 115. bodě odůvodnění nebyla množství dovezená jak v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, tak pro volný oběh dostatečná k tomu, aby bylo možné vyvodit smysluplný závěr. Vzhledem k malému množství celkového objemu se tento závěr použije obdobně i na uvedený objem.
5.4 Dovoz z jiných třetích zemí
Dovoz z třetích zemí
2007
2008
2009
OPŠ
Objem (v tunách)
Singapur
1 557,7
1 448,2
2 030,5
2 425,3
Index
100
93
130
156
Čína
487,6
622,5
1 176,9
1 234,7
Index
100
128
241
253
Omán
373,4
438,5
301,7
287,9
Index
100
117
81
77
Ostatní třetí země
67,8
327,5
74,2
73,2
Index
100
483
109
108
Celkem
2 486,5
2 836,7
3 583,3
4 021,1
Index
100
114
144
162
(117)
Dovoz přezkoumávaného výrobku z jiných zemí než z Indie vzrostl během posuzovaného období o 62 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o více než 10 procentních bodů z 37,6 % na 47,7 %, což se shodovalo se zvýšenou spotřebou na trhu Unie. Mezi dovážejícími zeměmi jsou největšími dodavateli na trhu Unie Singapur, Čína a Omán.
Průměrná dovozní cena za tunu (v EUR)
2007
2008
2009
OPŠ
Singapur
44 218
36 590
27 007
22 485
Index
100
83
61
51
Čína
29 515
26 622
21 224
20 683
Index
100
90
72
70
Omán
29 875
27 665
23 440
22 597
Index
100
93
78
76
Ostatní třetí země
38 324
35 987
45 628
46 938
Index
100
94
119
122
Celkem
39 020
32 953
25 193
22 385
Index
100
84
65
57
(118)
Průměrné dovozní ceny ze třetích zemí se v posuzovaném období výrazně snížily, a sice o 43 %. Přestože ceny hlavních vyvážejících zemí (Singapur, Čína a Omán) představovaly v období přezkumného šetření cenové podbízení vůči cenám Unie asi o 20 % pro každý výrobek a objem dovozu lze považovat za významný, tento dovoz za nízké ceny zjevně neměl vliv na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(119)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že při analýze trendu průměrné dovozní ceny mělo být přihlédnuto k různým druhům výrobků. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle standardní praxe je nutné provádět analýzu mimo jiné cenových trendů na základě dotčeného výrobku bez ohledu na podíl každého druhu výrobku. Dále je třeba uvést, že v tomto případě nebyl vyvozen žádný závěr z trendu dovozních cen ze třetích zemí v posuzovaném období. Výše uvedené tvrzení bylo proto nutné odmítnout.
(120)
Všichni výrobci v Unii tvrdili, že mimo jiné u dovozu z Číny a Ománu se jedná o trihydrát amoxicilinu pro veterinární použití a že k tomu mělo být přihlédnuto při analýze výše uvedených cen. V této souvislosti je třeba poznamenat, že pod výrobek, který je předmětem přezkumu, spadají antibiotika pro lidskou i veterinární spotřebu. Kromě toho informace poskytnuté na podporu tohoto tvrzení nebyly podložené. Výše uvedené tvrzení bylo proto nutné odmítnout.
(121)
Jeden výrobce v Unii zpochybnil základ použitý pro srovnání cen trihydrátu amoxicilinu a trihydrátu ampicilinu v období přezkumného šetření vzhledem k tomu, že údaje z Eurostatu nerozlišují mezi těmito dvěma druhy. Jelikož bylo v této souvislosti zjištěno, že ceny výrobního odvětví Unie u těchto dvou druhů výrobků jsou podobné, bylo přiměřené provést souhrnné srovnání cen.
(122)
Pokud jde o dovoz ze Singapuru, všichni výrobci v Unii tvrdili, že k němu docházelo za transferové ceny mezi stranami ve spojení. Za těchto okolností by zahrnutí tohoto dovozu narušilo průměrné ceny dovozu z jiných třetích zemí. Je třeba poznamenat, že kdyby byl tento dovoz vyňat ze srovnání cen, výše uvedené zjištění ohledně rozpětí cenového podbízení by se nijak významně nezměnilo a závěr v tom smyslu, že tento dovoz za nízké ceny neměl vliv na ziskovost výrobního odvětví Unie, by zůstal platný.
5.5 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(123)
U následujících ekonomických ukazatelů vztahujících se k výrobnímu odvětví Unie bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení se musí zaměřit na situaci na volném trhu: objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie, podíl na trhu a ziskovost. Pokud to bylo možné a odůvodněné, byly tyto zjištěné údaje následně porovnány s údaji pro závislý trh, aby se získal celý obrázek situace ve výrobním odvětví Unie.
(124)
U ostatních ekonomických ukazatelů bylo však na základě šetření zjištěno, že mohly být smysluplně zkoumány jedině vztažením k celé činnosti. Ve skutečnosti výroba (jak u závislého, tak u volného trhu), kapacita, využití kapacity, zásoby, investice, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál závisejí na celé činnosti, ať už je výroba závislá nebo prodávaná na volném trhu.
(125)
Po obdržení připomínek od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí konečných skutečností a úvah, na jejichž základě bylo navrženo zastavit šetření, byly některé ekonomické ukazatele v následujících bodech odůvodnění opraveny. Tyto změny nebyly takové povahy, aby se změnil závěr ohledně situace výrobního odvětví Unie.
5.5.1 Výroba, kapacita a využití kapacity
2007
2008
2009
OPŠ
Index kapacity
100
100
104
107
Index výroby
100
95
96
98
Index využití kapacity
100
95
92
91
(126)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie byla v letech 2007 až 2008 stabilní a poté se zvýšila o 4 % v letech 2008 až 2009 a o další tři procentní body v období přezkumného šetření.
(127)
Objem produkce však nesledoval tento nárůst, protože jeden výrobce v Unii měl nepředvídatelné technické problémy v roce 2008, kdy objem výroby poklesl o 5 % a do začátku období přezkumného šetření se postupně vyrovnal.
(128)
V důsledku tohoto nárůstu výrobní kapacity v kombinaci s lehkým poklesem výroby klesalo vytížení kapacity postupně během posuzovaného období a v období přezkumného šetření dosáhlo úrovně, která byla o 9 % nižší než v roce 2007.
5.5.2 Objem prodeje, prodejní cena, podíl na trhu
5.5.2.1
Prodej stranám v Unii, které nejsou ve spojení
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
97
93
99
Index průměrné prodejní ceny
100
121
104
104
Index podílu na trhu
100
90
79
78
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, byl v období přezkumného šetření o něco nižší než v roce 2007, v roce 2009 poklesl o 7 % a během období přezkumného šetření vzrostl o šest procentních bodů.
(130)
Průměrná prodejní cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostla o 4 %. Ceny se nejprve prudce zvýšily o 21 % v roce 2008, poté v roce 2009 o 17 procentních bodů poklesly a během období přezkumného šetření zůstaly stabilní.
(131)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že dopad cen dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie nebyl posouzen správně. V této souvislosti je nejprve třeba poznamenat, že nebylo zjištěno žádné cenové podbízení, jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění. Kromě toho, jak je uvedeno v předcházejícím bodě odůvodnění, ceny výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vzrostly o 4 %. Za těchto okolností se má za to, že dovoz z Indie neměl žádný nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie.
(132)
Snížení objemu prodeje na trhu Unie stranám, které nejsou ve spojení, se odrazilo na podílu na trhu, který se ve srovnání s rokem 2007 během období přezkumného šetření o 22 procentních bodů snížil.
5.5.2.2
Závislý trh v Unii
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
115
122
128
Index průměrných prodejních cen závislého prodeje
100
100
111
110
Index podílu na trhu
100
109
104
100
(133)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, se během posuzovaného období i přes vzrůstající poptávku snižoval, ale objem závislého prodeje vzrostl o 28 %.
(134)
Podíl závislého prodeje výrobního odvětví Unie na trhu se v roce 2008 zvýšil o 9 procentních bodů a poté se postupně snižoval až na úroveň z roku 2007.
5.5.2.3
Prodej stranám, které nejsou ve spojení, závislý prodej, vlastní spotřeba
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
107
108
114
Index podílu na trhu
100
100
92
90
(135)
Podíl výrobního odvětví Unie jako celku na trhu byl vypočítán součtem objemu volného a závislého trhu v Unii. Přestože se tento objem během posuzovaného období zvýšil o 14 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 10 procentních bodů, jelikož spotřeba na trhu během téhož období vzrostla o 28 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemělo z nárůstu spotřeby žádný prospěch.
5.5.3 Zásoby
Stav zásob
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
74
63
46
(136)
Stav zásob se v době od roku 2007 do konce období přezkumného šetření snížil o 54 %, což lze vysvětlit zejména nárůstem závislé poptávky.
5.5.4 Ziskovost
5.5.4.1
Ziskovost na volném trhu
2007
2008
2009
OPŠ
Index
100
447
218
253
(137)
Ziskovost prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, na trhu Unie se během období přezkumného šetření výrazně zvýšila, a sice o 153 procentních bodů. Tento vývoj lze vysvětlit průměrným nárůstem cen o 2 % a snížením výrobních nákladů. Ve srovnání se ziskovým rozpětím, jehož bylo dosaženo během období přezkumného šetření v souvislosti s posledním šetřením před pozbytím platnosti, vzrostl zisk o více než 400 procentních bodů.
(138)
Je třeba uvést, že s výjimkou roku 2007 se úroveň ziskovosti výrobního odvětví Unie pohybovala v posuzovaném období nad cílovým ziskovým rozpětím stanoveným v předchozím přezkumném šetření před pozbytím platnosti, tj. 10 % (dále jen „cílový zisk“).
(139)
Dva výrobci v Unii tvrdili, že ziskovost nebyla posouzena správně, jelikož zisk, kterého dosáhli subdodavatelé, byl odečten od jejich nákladů. V této souvislosti je běžnou praxí odečítat zisk dosažený stranami ve spojení, které se podílejí na produkci surovin. Proto bylo nutné tento argument odmítnout.
5.5.4.2
Ziskovost závislého prodeje
2007
2008
2009
OPŠ
Index
100
55
153
151
(140)
Ziskovost závislého prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie se během období přezkumného šetření zvýšila, a sice o 51 %. Tento vývoj lze vysvětlit zejména průměrným nárůstem cen o 10 %. Jelikož je však tento trend založen na transferových cenách, nelze z výše uvedených skutečností vyvodit žádný smysluplný závěr.
5.5.5 Investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získat kapitál
2007
2008
2009
OPŠ
Index investic
100
246
342
129
Index návratnosti investic
100
233
52
62
Index peněžního toku
100
236
83
107
(141)
Investice se během posuzovaného období zvýšily. Tyto investice souvisely s nárůstem výrobní kapacity s cílem pomoci závislému i volnému trhu.
(142)
Z šetření rovněž vyplynulo, že návratnost investic, tj. čistý zisk před zdaněním z prodeje výrobku vyjádřený jako procentní podíl čisté účetní hodnoty stálých aktiv přiřazených k tomuto výrobku, se v průběhu posuzovaného období snížila.
(143)
Peněžní tok se v posuzovaném období zvýšil o 7 %, jelikož pokles ziskovosti mohl být vyrovnán poklesem stavu zásob v druhé polovině posuzovaného období.
5.5.6 Zaměstnanost, produktivita a mzdy
2007
2008
2009
OPŠ
Index zaměstnanosti
100
106
111
109
Index produktivity
100
89
87
89
Index mezd
100
104
106
106
(144)
Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila o 9 % v souladu s investicemi do výrobní kapacity, ale průměrné mzdy vzrostly pouze o 6 %. Produktivita se snížila celkem o 11 % v důsledku neočekávaných technických problémů, se kterými se potýkal jeden výrobce v Unii.
5.5.7 Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování
(145)
Vzhledem k objemu subvencovaných dovozů z Indie nelze dopad stávající výše subvencí považovat za významný.
(146)
Situace výrobního odvětví Unie se od posledního přezkumného šetření a v posuzovaném období značně zlepšila. Proto lze učinit závěr, že výrobnímu odvětví Unie se podařilo plně překonat účinky dřívějšího subvencování.
5.6 Závěr o hospodářské situaci výrobního odvětví Unie
(147)
V době mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření byl objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku zanedbatelný. S výjimkou určitých ukazatelů újmy, jako je podíl na trhu, objem produkce a návratnost investic, se většina ukazatelů újmy, včetně ziskovosti (+ 153 %), prodejní ceny (+ 4 %), objemu prodeje (+ 14 %), zaměstnanosti (+ 10 %) a investic (+ 29 %), během posuzovaného období vyvíjela pozitivně. Úroveň ziskovosti dosažená na trhu Unie se s výjimkou roku 2007 pohybovala nad cílovým ziskovým rozpětím stanoveným v předchozím přezkumném šetření před pozbytím platnosti, tj. 10 %. Pozitivní trend, který vykazovala velká většina ukazatelů, je zejména důsledkem spolehlivosti výrobního odvětví Unie a dlouhodobých vztahů se zákazníky, které si v minulých letech vybudovalo, ale také úrovně cen, které dokázalo dosáhnout na trhu.
(148)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že při analýze cenových trendů a trendů v oblasti zisku by se mělo přihlížet k nedostatku surovin v letech 2007 a 2008. Tento nedostatek prý vedl k výjimečnému nárůstu cen a zisku v roce 2008 a do určité míry i v roce 2009. V této souvislosti je třeba uvést, že (jak je vidět v tabulkách 5.5.2.1 a 5.5.4.1) tato výjimečná úroveň cen a ziskovosti se týká pouze roku 2008. Úrovně ziskovosti, jichž bylo dosaženo v roce 2009 a v období přezkumného šetření, zjevně již nebyly ovlivněny nedostatkem surovin. Závěr uvedený ve 139. bodě odůvodnění v tom smyslu, že zisky během celého posuzovaného období se pohybovaly nad cílovým ziskem, tedy zůstává platný.
(149)
Pokud jde o závislé prodeje, možnost výrobního odvětví Unie prodávat část své výroby na závislé trhy zjistila vysokou míru využití kapacity a umožnila výrobnímu odvětví Unie rozmělnit fixní náklady a z hlediska nákladů tak zůstat konkurenceschopným.
(150)
Závěrem se vzhledem k příznivému vývoji ukazatelů týkajících se výrobního odvětví Unie usuzuje, že výrobnímu odvětví Unie během období přezkumného šetření nevznikla podstatná újma.
5.7 Účinek subvencovaného dovozu
(151)
Vzhledem k malému objemu dotčeného výrobku, který byl v posuzovaném období dovezen do Unie, neměl subvencovaný dovoz negativní vliv na výkonnost výrobního odvětví Unie. Jak již bylo uvedeno výše, byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví nebyla v období přezkumného šetření způsobena podstatná újma.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(152)
Je třeba připomenout, že výrobnímu odvětví Unie nebyla v posuzovaném období způsobena podstatná újma, jelikož většina ukazatelů újmy v této době vykazovala pozitivní trend. V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo proto zkoumáno, zda existuje pravděpodobnost obnovení újmy, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
6.1 Volná kapacita v dotčené zemi
(153)
Šetření ukázalo, že využití kapacity u tří spolupracujících indických vyvážejících výrobců dosáhlo v období přezkumného šetření velmi vysoké míry. Proto se zdá, že volná kapacita, která by mohla být při neexistenci opatření směrována na trh Unie, je omezená.
(154)
Po poskytnutí informací tvrdili někteří výrobci v Unii, že volná kapacita v Indii je velká a že vytížení kapacity spolupracujících indických vyvážejících výrobců nebylo reprezentativní pro indické výrobní odvětví jako celek. Jeden výrobce v Unii dokonce tvrdil, že volná kapacita sedmi předních indických vývozců představuje objem vysoce převyšující spotřebu na volném trhu Unie.
(155)
V této souvislosti je nejprve třeba zdůraznit, že vytížení kapacity tří spolupracujících vyvážejících výrobců byl výpočet váženého průměru, který byl založený na ověřených údajích a týkal se konkrétně dotčeného výrobku. Kromě toho se u dotčených tří spolupracujících vyvážejících výrobců jedná o velké výrobce, kteří patří mezi sedm indických vývozců, které uvedený výrobce v Unii označuje za „přední“. Naopak údaje předložené výrobci v Unii týkající se volné kapacity těchto sedmi indických výrobců byly založeny zejména na „znalosti trhu“ a nemohly být podloženy žádnými spolehlivými konkrétními důkazy, přestože to bylo výslovně požadováno. K těmto informacím tedy nemohlo být přihlédnuto a bylo potvrzeno, že na základě ověřených údajů v dokumentaci je volná kapacita indických výrobců zjevně omezená.
6.2 Vývozní praktiky indických vyvážejících výrobců
(156)
Na základě údajů z indických oficiálních statistik bylo zjištěno, že ceny prodeje na vývoz na deset hlavních indických vývozních trhů byly v průměru asi o 20 % nižší než ceny prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie během období přezkumného šetření. Tyto indické vývozní ceny byly v souladu s cenami ostatních hlavních aktérů na trhu Unie, jak bylo uvedeno ve 119. bodě odůvodnění. Bylo zjištěno, že uvedený dovoz za nízké ceny z těchto jiných zemí během posuzovaného období neměl negativní účinky na výkonnost výrobního odvětví Unie. Za těchto okolností se dospělo k závěru, že pokud opatření pozbudou platnosti, indické vývozní ceny pravděpodobně nebudou mít nepříznivý vliv na výrobní odvětví Unie, jelikož mu již konkurují jiné vyvážející země, které mají tutéž cenovou politiku, aniž by utrpělo jakoukoli podstatnou újmu.
(157)
Dva výrobci v Unii také namítli, že pokud opatření pozbudou platnosti, indičtí výrobci přesměrují svůj vývoz, který v současnosti prodávají na jiných trzích, do Unie, jelikož trh Unie je atraktivní z hlediska cen. Nejprve je třeba poznamenat, že kdyby indičtí výrobci chtěli přesměrovat svůj vývoz do Unie, čelili by konkurenci ze strany jiných třetích zemí, které již do Unie vyvážejí významná množství. Kromě toho, jak je uvedeno ve 119. bodě odůvodnění, byl učiněn závěr, že dovoz ze třetích zemí za ceny podobné indickým vývozním cenám na jiných trzích neměl vliv na výkonnost výrobního odvětví Unie. Proto se má za to, že pokud vzroste objem indického vývozu do Unie za ceny podobné cenám na jiných vývozních trzích, neutrpí výrobní odvětví Unie žádnou podstatnou újmu.
(158)
Dva výrobci v Unii rovněž tvrdili, že skutečnost, že v USA platí zákaz dovozu pro některé indické výrobní závody produkující antibiotika, povede k přesměrování dalšího množství na trh Unie. V této souvislosti však nadále platí závěry uvedené v předešlém bodě odůvodnění týkající se možného přesměrování vývozu.
6.3 Závislý trh
(159)
Zatímco závislý trh tvořil v posuzovaném období 50-60 % volných a závislých trhů výrobního odvětví Unie, spotřeba na závislém trhu výrobního odvětví Unie v tomtéž období vzrostla o více než 20 %. S ohledem na charakter a velikost tohoto trhu se předpokládá, že pokud opatření pozbudou platnosti, nebude mít pravděpodobný nárůst indického vývozu vliv na závislý trh, a proto bude pro výrobní odvětví Unie nadále zajišťovat vysokou míru využití kapacity a úspor z rozsahu.
6.4 Závěr o pravděpodobnosti obnovení újmy
(160)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že pokud opatření pozbudou platnosti, subvencovaný dovoz z Indie pravděpodobně nezpůsobí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, jelikož většina ukazatelů újmy vykazovala v posuzovaném období pozitivní vývoj, a to i přes narůstající a nezanedbatelný dovoz z jiných zemí, jehož ceny byly podobné jako u indického vývozu do jiných zemí. Proto byl učiněn závěr, že pokud opatření pozbudou platnosti, obnovení podstatné újmy je nepravděpodobné.
7. ZÁJEM UNIE
(161)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že měla být provedena zkušební analýza zájmu Unie. Jelikož se však dospělo k závěru, že obnovení újmy není pravděpodobné, analýza zájmu Unie nemá žádný smysl. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
8. ZVLÁŠTNÍ MONITOROVÁNÍ
(162)
Vzhledem k závěrům ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování uvedeným ve 100. bodě odůvodnění a vzhledem k dopadu, který by mohlo mít na budoucí obchodní toky, bude Komise monitorovat objem dovozu dotčeného výrobku. Kdyby došlo k nějaké významné změně v tomto objemu, Komise zváží, zda je třeba přijmout opatření a případně jaké.
(163)
Monitorování se omezí na dobu dvou let po vyhlášení tohoto nařízení.
9. UKONČENÍ PLATNOSTI
(164)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se považuje za vhodné zrušit vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrých antibiotik pocházejících z Indie.
(165)
Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě Komise zamýšlí zastavit šetření, a bylo jim umožněno vyjádřit své připomínky. Předložené připomínky byly projednány v příslušných oddílech výše a nebyly takové povahy, aby změnily výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přezkum před pozbytím platnosti vyrovnávacích opatření použitelných na dovoz určitých širokospektrých antibiotik, v současnosti kódů KN ex29411000 a ex29419000, pocházejících z Indie, který byl zahájen podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 597/2009, se ukončuje a platná opatření uložená na dovoz pocházející z Indie se zrušují.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. srpna 2011.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 803/2011 AL CONSILIULUI
din 4 august 2011
de abrogare a taxei compensatorii aplicate importurilor de anumite antibiotice cu spectru larg originare din India și încheiere a procedurii aplicate unor astfel de importuri în urma reexaminării efectuate în temeiul articolului 18 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 18,
având în vedere propunerea transmisă de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Măsurile în vigoare
(1)
În mai 2005, în urma unei reexaminări mixte, intermediare și în perspectiva expirării măsurilor (denumite în continuare „reexaminarea mixtă”), Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 713/2005 (2), a instituit o taxă compensatorie definitivă asupra importurilor de anumite antibiotice cu spectru larg, și anume amoxicilină trihidrat, ampicilină trihidrat și cefalexină, necondiționate în doze premăsurate sau în forme sau ambalaje destinate vânzării cu amănuntul (denumite în continuare „produsele în cauză”), încadrate în prezent la codurile NC ex29411000 și ex29419000 și originare din India. Măsurile au luat forma unei taxe ad valorem cuprinsă între 17,3 % și 32 %. Măsurile originale au fost instituite prin Regulamentul (CE) nr. 2164/98 al Consiliului (3).
(2)
În urma unei reexaminări intermediare parțiale, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1176/2008 (4), a modificat valoarea taxei compensatorii aplicabile unui exportator din India.
1.2. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor
(3)
În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (5) a măsurilor definitive în vigoare, Comisia a primit o cerere de inițiere a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor a Regulamentului (CE) nr. 713/2005, în temeiul articolului 18 alineatul (2) din regulamentul de bază, din partea a doi producători din Uniune: DSM și Sandoz (denumiți în continuare „solicitanții”), reprezentând o proporție majoră, în acest caz peste 50 %, din producția totală de anumite antibiotice cu spectru larg din Uniune.
(4)
Cererea a fost justificată prin faptul că este posibil ca expirarea măsurilor să determine o continuare sau o reapariție a subvenționării și a prejudiciului adus industriei din Uniune.
(5)
Înaintea inițierii reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor și în conformitate cu articolul 10 alineatul (9) și articolul 22 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a notificat autoritățile publice ale Indiei (API) că a primit o cerere de reexaminare documentată în mod corespunzător. API au fost invitate la consultări în vederea clarificării situației descrise în cerere și a găsirii unei soluții de comun acord. API nu au răspuns decât foarte târziu acestei invitații și, prin urmare, astfel de consultări nu au avut loc.
1.3. Inițierea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor
(6)
Stabilindu-se, în urma consultării Comitetului consultativ, că există suficiente dovezi pentru inițierea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a anunțat, la 12 mai 2010, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (6) (denumnit în continuare „aviz de inițiere”), inițierea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 18 din regulamentul de bază.
1.4. Ancheta
1.4.1. Perioada de anchetă
(7)
Ancheta privind continuarea sau reapariția subvenționării a vizat perioada cuprinsă între 1 aprilie 2009 și 31 martie 2010 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității continuării sau reapariției prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și sfârșitul perioadei anchetei de reexaminare (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
1.4.2. Părțile vizate de anchetă
(8)
Comisia a informat în mod oficial solicitanții, ceilalți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori, importatorii, furnizorii din amonte, utilizatorii cunoscuți a fi interesați și API cu privire la inițierea reexaminării în perspectiva expirării măsurilor. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute, în scris, punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de inițiere.
(9)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat o audiere și care au demonstrat că există motive deosebite care să o justifice.
(10)
Având în vedere numărul aparent mare de producători-exportatori de produse în cauză din India, care au fost indicați în cerere, s-a considerat adecvat, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, să se examineze dacă este necesar să se apeleze la eșantionare. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă este necesar să se apeleze la eșantionare și, în caz afirmativ, pentru a alege eșantionul, părților anterior menționate li s-a solicitat, în temeiul articolului 27 din regulamentul de bază, să se facă cunoscute în termen de 15 zile de la inițierea reexaminării și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de inițiere. Doar trei producători-exportatori s-au făcut cunoscuți. Prin urmare, eșantionarea nu a fost efectuată.
(11)
Comisia a trimis chestionare tuturor părților despre care s-a știut că sunt interesate și celor care s-au făcut cunoscute în termenul stabilit în avizul de inițiere. Au fost primite răspunsuri de la trei producători din Uniune, de la trei producători-exportatori și de la API. Niciunul dintre ceilalți producători nu a răspuns chestionarelor și nici nu a furnizat vreo informație. Niciunul dintre importatori nu s-a făcut cunoscut în cursul evaluării oportunității eșantionării și niciun alt importator nu a furnizat Comisiei vreo informație și nici nu s-a făcut cunoscut în cursul anchetei.
(12)
Unul dintre producători a pretins că evaluarea situației industriei din Uniune ar trebui să includă și date de la un alt presupus producător din Uniune. Totuși, întrucât s-a constatat că această ultimă societate comercială nu era un producător de produse care fac obiectul anchetei, această pretenție a fost respinsă.
(13)
Comisia a cercetat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru a determina probabilitatea continuării sau reapariției subvenționării și a prejudiciului rezultant, precum și interesul Uniunii. Au fost efectuate vizite de verificare la sediile următoarelor părți interesate:
(a)
producători din Uniune:
-
DSM Anti-Infectives B.V., Delft (Țările de Jos), care a răspuns la chestionarul Comisiei și în numele DSM Anti-Infectives Chemferm S.A., Santa Perpetua de Mogoda (Spania). Aceste două societăți comerciale sunt denumite în continuare „DSM”;
-
Deretil S.A. (denumită în trecut DSM Anti-Infectives Deretil S.A.), Almeria, Spania, denumită în continuare „Deretil”; și
-
Sandoz GmbH, Kundl (Austria), care a răspuns la chestionarul Comisiei și în numele Sandoz Industrial Products S.A., Barcelona (Spania). Ambele societăți comerciale sunt denumite în continuare prin denumirea comună „Sandoz”;
(b)
producători-exportatori din India:
-
Lupin Limited, Mumbai;
-
M/s Surya Pharmaceuticals Ltd, Chandigarh și Baddi; și
-
Ranbaxy Laboratories Limited, Gurgaon;
(c)
autoritățile publice ale Indiei (API):
-
Ministerul Comerțului, New Delhi.
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
(14)
Produsele vizate de prezenta reexaminare sunt aceleași cu cele care fac obiectul Regulamentului (CE) nr. 713/2005, și anume amoxicilină trihidrat, ampicilină trihidrat și cefalexină, necondiționate în doze premăsurate sau în forme sau ambalaje destinate vânzării cu amănuntul, încadrate în prezent la codurile NC ex29411000 și ex29419000, originare din India (denumite în continuare „produsele în cauză”).
(15)
Ancheta a confirmat faptul că, la fel ca în cazul anchetei inițiale, produsele în cauză și produsele fabricate și vândute de producătorii-exportatori pe piața internă din India, precum și cele fabricate și vândute în Uniune de producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări și, prin urmare, sunt considerate ca fiind produse similare în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.
3. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI SUBVENȚIONĂRII
3.1. Introducere
(16)
Astfel cum este menționat la considerentul 11, trei producători-exportatori s-au făcut cunoscuți și au răspuns la chestionar. Totuși, doar doi dintre acești trei producători-exportatori au raportat vânzări de produse în cauză în Uniune, în cursul PAR.
(17)
Pe baza informațiilor conținute în cererea de reexaminare și a răspunsurilor primite la chestionarul Comisiei, au făcut obiectul unei anchete următoarele sisteme, în cadrul cărora se presupune că se acordă subvenții:
Sisteme naționale:
(a)
sistemul de autorizare prealabilă (Advance Authorisation Scheme - AAS);
(b)
sistemul de credite pentru taxe de import (Duty Entitlement Passbook Scheme - DEPBS);
(c)
sistemul de taxe preferențiale la importul de bunuri de capital (Export Promotion Capital Goods Scheme - EPCGS);
(d)
sistemul „Piață țintă” (Focus Market Scheme - FMS);
(e)
sistemul de autorizare a importurilor fără taxe vamale (Duty Free Import Authorisation - DFIA);
(f)
unitățile axate pe export (Export Oriented Units - EOU)/Zonele de procesare a exporturilor (Export Processing Zones - EPZ)/Zonele economice speciale (Special Economic Zones - SEZ);
(g)
sistemul de credite pentru export (Export Credit Scheme - ECS); și
(h)
sistemul scutirii de impozitul pe venit (Income Tax Exemption Scheme - ITES).
Sisteme regionale:
(i)
sistemul de stimulare a industriei al statului Punjab; și
(j)
sistemul de stimulare a industriei al statului Gujarat.
(18)
Sistemele de la (a) la (f) menționate mai sus sunt bazate pe Legea comerțului exterior (dezvoltare și reglementare) din 1992 (Legea nr. 22 din 1992), care a intrat în vigoare la 7 august 1992 (denumită în continuare „Legea comerțului exterior”). Legea comerțului exterior autorizează API să emită notificări privind politica de export și de import. Aceste politici sunt rezumate în documentele intitulate „Politica privind comerțul exterior” (PCE), publicate o dată la cinci ani de Ministerul Comerțului și actualizate cu regularitate. Două documente PCE sunt relevante pentru PAR în cauză, și anume: PCE 04-09 și PCE 09-14. Cel din urmă a intrat în vigoare în august 2009. În plus, API stipulează și procedurile referitoare la PCE 04-09 și PCE 09-14 într-un „Manual de proceduri, volumul I” („HOP I 04-09” și, respectiv, „HOP I 09-14”). Manualul de proceduri este, de asemenea, actualizat cu regularitate.
(19)
Sistemul de la litera (g) este bazat pe articolele 21 și 35A din Legea regulamentelor bancare, din 1949, care autorizează banca centrală a Indiei (Reserve Bank of India - RBI) să îndrume băncile comerciale în domeniul creditelor pentru export.
(20)
Sistemul de la litera (h) este bazat pe Legea privind impozitul pe venit, din 1961, care este modificată anual prin Legea finanțelor.
(21)
Sistemul de la litera (i) este administrat de autoritățile publice ale statului Punjab și este bazat pe politica privind industria și pe codul de stimulente ale autorităților publice ale statului Punjab.
(22)
Sistemul de la litera (j) este administrat de autoritățile publice ale statului Gujarat și este bazat pe politica de stimulare a industriei a statului Gujarat.
3.2. Sistemul de autorizare prealabilă (AAS)
(a) Temeiul juridic
(23)
Descrierea detaliată a acestui sistem se regăsește la punctele 4.1.1-4.1.14 din PCE 04-09 și PCE 09-14, precum și la punctele 4.1-4.30A din HOP I 04-09 și HOP I 09-14.
(b) Eligibilitatea
(24)
AAS este alcătuit din șase subsisteme, descrise mai detaliat la considerentul 25. Aceste subsisteme se deosebesc, printre altele, prin criteriile de eligibilitate. Producătorii-exportatori și comercianții-exportatori care au „legături” cu producătorii auxiliari sunt eligibili pentru AAS „exporturi fizice” și pentru AAS pentru „cerințe anuale”. Producătorii-exportatori care aprovizionează exportatorul final sunt eligibili pentru AAS pentru bunuri intermediare. Contractanții principali care aprovizionează categoriile „exporturi prevăzute” menționate la punctul 8.2 din PCE 04-09 și PCE 09-14, cum sunt furnizorii către o unitate axată pe export (EOU), sunt eligibili pentru AAS „exporturi prevăzute”. În cele din urmă, furnizorii intermediari către producătorii-exportatori sunt eligibili pentru beneficiile aferente „exporturilor prevăzute” în cadrul subsistemelor Bonuri de aprovizionare anticipată (Advance Release Order - ARO) și Acreditiv intern de tip back-to-back (back-to-back inland letter of credit).
(c) Aplicarea practică
(25)
Autorizațiile prealabile pot fi emise pentru:
(i)
exporturi fizice: acestea reprezintă subsistemul principal. Permite importarea, fără taxe vamale, a materialelor care intră în procesul de producție a unui produs de export rezultant specific. În acest context, termenul „fizic” înseamnă că produsul de export trebuie să părăsească teritoriul Indiei. În autorizația prealabilă se specifică o cotă de import și o obligație de export, inclusiv tipul produsului exportat;
(ii)
cerința anuală: o astfel de autorizație prealabilă nu este asociată unui produs de export specific, ci unui grup mai larg de produse (de exemplu, produse chimice și produse conexe). Titularul autorizației prealabile poate importa fără taxe vamale de import, în limita unui plafon valoric stabilit în funcție de valoarea exporturilor sale anterioare, orice material care intră în procesul de producție a oricărui produs care se încadrează într-un astfel de grup de produse. El poate alege să exporte orice produs rezultant, care se încadrează în grupul de produse, pentru care au fost folosite astfel de materiale scutite de taxe vamale de import;
(iii)
bunuri intermediare: acest subsistem vizează cazurile în care doi producători intenționează să producă un singur produs de export și să împartă procesul de producție. Producătorul-exportator care fabrică produsul intermediar poate importa fără taxe vamale materiale care intră în procesul de producție și poate obține în acest scop o autorizație prealabilă pentru bunuri intermediare. Exportatorul final finalizează producția și are obligația de a exporta produsul finit;
(iv)
exporturi prevăzute: acest subsistem permite unui contractant principal să importe fără taxe vamale materiale care intră în procesul de producție al unor bunuri care urmează să fie vândute ca „exporturi prevăzute” categoriilor de clienți menționate la punctul 8.2 literele (b)-(f), (g), (i) și (j) din PCE 04-09 și PCE 09-14. Conform API, exporturile prevăzute se referă la acele operațiuni în care bunurile furnizate nu părăsesc țara. O serie de categorii de bunuri sunt considerate exporturi prevăzute, cu condiția ca bunurile să fie fabricate în India, de exemplu, bunurile destinate unei EOU sau unei societăți comerciale situate într-o SEZ;
(v)
ARO: titularul autorizației prealabile care are intenția să se aprovizioneze de pe piața internă cu materiale care intră în procesul de producție, în loc să le importe direct, are opțiunea de a le procura în schimbul ARO. În astfel de cazuri, autorizațiile prealabile sunt validate ca ARO și sunt andosate în beneficiul furnizorului intern în momentul livrării materialelor menționate în acestea. Andosarea ARO permite furnizorului intern să beneficieze de exporturile prevăzute, astfel cum se prevede la punctul 8.3 din PCE 04-09 și PCE 09-14 (și anume, AAS pentru bunurile intermediare/exporturile prevăzute, rambursarea aferentă exporturilor prevăzute și rambursarea accizei finale). Mecanismul ARO constă în rambursarea impozitelor și a taxelor vamale, în favoarea furnizorului și nu a exportatorului final, sub formă de rambursări de taxe vamale. Rambursarea impozitelor/taxelor vamale se aplică materialelor care intră în procesul de producție, atât celor de origine internă, cât și celor importate;
(vi)
acreditiv intern de tip back-to-back: acest subsistem cuprinde, de asemenea, bunurile de proveniență internă livrate unui titular de autorizație prealabilă. Titularul unei autorizații prealabile poate solicita unei bănci să deschidă un acreditiv intern în favoarea unui furnizor intern. Banca invalidează autorizația prealabilă pentru importurile directe numai în ceea ce privește valoarea și volumul elementelor care sunt obținute intern și nu importate. Furnizorul intern va fi îndreptățit să beneficieze de avantajele aferente exporturilor prevăzute, astfel cum se prevede la punctul 8.3 din PCE 04-09 și PCE 09-14 (și anume, AAS pentru bunurile intermediare/exporturile prevăzute, rambursarea aferentă exporturilor prevăzute și rambursarea accizei finale).
(26)
În cursul PAR, unul dintre cei doi exportatori cooperanți au obținut concesii în temeiul AAS. Subsistemul pe care această societate comercială l-a utilizat a fost (i) exporturile fizice. Prin urmare, nu este necesar să se stabilească dacă este cazul ca subsistemele restante neutilizate să facă obiectul unor măsuri compensatorii.
(27)
Materialele importate care intră în procesul de producție nu sunt transferabile și trebuie să fie utilizate la fabricarea produsului de export rezultant. Obligația de export trebuie îndeplinită într-un termen prevăzut după emiterea autorizației prealabile. De la reexaminarea mixtă, termenul a fost prelungit la 36 de luni (24 de luni, cu două prelungiri de câte șase luni fiecare).
(28)
În scopul verificării de către autoritățile din India, titularul unei autorizații prealabile este obligat prin lege să dețină un registru privind consumul efectiv („situația contabilă reală și adecvată”) de bunuri importate fără taxe vamale de import/obținute intern pentru fiecare autorizație prealabilă, în formatul specificat (punctele 4.26, 4.30 și apendicele 23 din HOP I 04-09 și HOP I 09-14). Acest registru trebuie verificat de un contabil extern autorizat/contabil de management care emite un certificat prin care se atestă că registrele menționate și înregistrările relevante au fost examinate, iar informațiile oferite în temeiul apendicelui 23 sunt adevărate și corecte din toate punctele de vedere.
(29)
În ceea ce privește utilizarea AAS pentru exporturi fizice în cursul PAR, atât cota de import, cât și obligația de export sunt fixate, în termeni de volum și valoare, de către API și sunt înregistrate în autorizația prealabilă. În plus, în momentul importului și al exportului, funcționarii autorităților publice trebuie să înregistreze operațiunile respective în autorizația prealabilă. Volumul importurilor autorizate în temeiul acestui sistem este determinat de API pe baza unor norme standard privind intrări și ieșiri (standard input-output norms - SION). SION există pentru majoritatea produselor, inclusiv pentru produsele în cauză, ele fiind emise de API. De la reexaminarea mixtă, SION au fost revizuite la valori inferioare, iar în cursul PAR ele au fost, pentru principalele materii prime și în funcție de produs și rută, cu 2,3 %-16,1 % mai mici decât în cursul reexaminării mixte.
(30)
În pofida acestei reduceri a SION, s-a constatat că, pentru unul dintre tipurile de produse în cauză, consumul efectiv a fost totuși mai mic decât SION. În plus, s-a constatat că, deși era obligatoriu, societatea comercială nu a deținut registrul privind consumul la care se face referire în considerentul 28 de mai sus (denumit în continuare „apendicele 23”), verificabil de către un contabil extern. În pofida nerespectării acestei cerințe, societatea a dispus de beneficiile aferente AAS, care, în plus, ținând cont de supraestimarea SION constatată, erau excesive în raport cu prevederile legii aferente.
(d) Observații transmise în urma comunicării informațiilor
(31)
API și un producător-exportator au transmis observații cu privire la AAS.
(32)
API au pretins că AAS funcționează ca un sistem de rambursare autorizată sau ca un sistem de rambursare pentru produse de substituție, cu un sistem de verificare în conformitate cu prevederile anexelor I, II și III din regulamentul de bază în vigoare, pentru a monitoriza legătura dintre materialele care intră în procesul de producție importate fără taxe vamale de import și produsele de export rezultante. API au susținut în plus că, în conformitate cu regulamentul de bază, doar scutirea sau rambursarea taxelor la import în plus față de cele încasate pentru materialele importate destinate procesului de producție și care sunt consumate în producția de produse exportate pot face obiectul unor măsuri compensatorii. În privința unui sistem de verificare, ei au insistat că există un sistem de verificare adecvat. În acest context, ei au făcut referire la un număr de elemente de verificare care se află la dispoziția API pentru astfel de verificări, incluzând SION, informații privind cantități aflate în documentele de import și export și verificarea rambursărilor după încheierea importului și exportului. API au reamintit de asemenea că sistemul prevede faptul că, în situația în care există materiale neutilizate, se plătesc taxe vamale integral și dobânzi cuvenite.
(33)
Producătorul-exportator care a utilizat AAS în cazul vânzărilor sale în Uniune nu a avut observații cu privire la constatări în ceea ce privește descrierea și aplicare în practică, astfel cum este rezumat la literele (a)-(c), dar a contestat o serie de cifre din calcularea cuantumului subvenției. Calculul a fost verificat, fără să fie nevoie de corecturi, iar aceste aspecte au fost clarificate pentru societatea comercială în cauză.
(e) Concluzii
(34)
Scutirea de taxe vamale de import constituie o subvenție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, și anume reprezintă o contribuție financiară a API care a conferit un avantaj exportatorului care face obiectul anchetei.
(35)
În plus, AAS pentru exporturi fizice este condiționat prin lege de valoarea exporturilor și, prin urmare, se consideră că este specific și că poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază. O societate nu poate obține beneficii în cadrul acestui sistem fără a încheia un angajament de export.
(36)
Prezenta reexaminare în perspectiva expirării măsurilor a confirmat faptul că subsistemul principal aplicat în cazul de față nu poate fi considerat un sistem autorizat de rambursare a taxelor vamale de import sau un sistem de rambursare pentru produse de substituție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. El nu respectă normele menționate în anexa I punctul (i), în anexa II (definiția și normele de rambursare) și în anexa III (definiția și normele de rambursare pentru produse de substituție) din regulamentul de bază. Cu toate că există un sistem de verificare sau o procedură de confirmare a faptului dacă și în ce măsură au fost consumate materiale care intră în procesul de producție al produsului exportat (anexa II partea II punctul 4 din regulamentul de bază și, în cazul sistemelor de rambursare pentru produsele de substituție, anexa III partea II punctul 2 din regulamentul de bază), API nu au aplicat-o efectiv. SION nu pot fi considerate în sine un sistem de verificare a consumului efectiv, deoarece s-a constatat că sunt exagerat de generoase și s-a stabilit că beneficiile primite în exces nu sunt recuperate de API. Într-adevăr, API nu au efectuat un control efectiv pe baza unui registru de consum efectiv corect întocmit. În plus, API nu au efectuat o verificare suplimentară pe baza materialelor care intră în procesul de producție efectiv implicate, deși aceasta ar trebui în mod normal să fie realizată în absența unui sistem de verificare aplicat efectiv (anexa II partea II punctul 5 și anexa III partea II punctul 3 din regulamentul de bază). În fine, s-a confirmat că, în pofida obligativității prevăzută în lege, implicarea contabililor autorizați în procesul de verificare nu este garantată în practică.
(37)
Prin urmare, AAS pentru exporturi fizice poate face obiectul unor măsuri compensatorii.
(f) Calcularea cuantumului subvenției
(38)
În absența unor sisteme autorizate de rambursare a taxelor vamale sau a unor sisteme de rambursare pentru produsele de substituție, beneficiul care poate face obiectul unor măsuri compensatorii este reprezentat de scutirea totală de taxe vamale de import, datorate în mod normal pentru importurile de materiale care intră în procesul de producție. În acest sens și ținând cont de pretenția API menționată la considerentul 32, se menționează că regulamentul de bază nu doar prevede instituirea de măsuri compensatorii corespunzătoare scutirii „în exces” de taxe vamale. În conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și cu anexa I punctul (i) din regulamentul de bază, numai scutirea în exces de taxe vamale poate face obiectul unor măsuri compensatorii, în cazul în care sunt îndeplinite condițiile din anexele II și III din regulamentul de bază. Totuși, aceste condiții nu au fost îndeplinite în cazul de față. Prin urmare, în cazul în care se constată absența unui proces de monitorizare adecvat, excepția de mai sus pentru sistemele de rambursare nu este aplicabilă și se aplică regula normală de instituire a unor măsuri compensatorii corespunzătoare cuantumului taxelor vamale neachitate (venituri nepercepute), în loc de vreo presupusă scutire în exces. În conformitate cu anexa II partea II și cu anexa III partea II din regulamentul de bază, sarcina calculării unei astfel de scutiri în exces nu revine autorității care efectuează ancheta. Dimpotrivă, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, autoritatea trebuie doar să producă dovezi suficiente pentru a stabili că un pretins sistem de verificare este inadecvat.
(39)
Cuantumul subvenției pentru exportatorul care a utilizat AAS a fost calculat pe baza taxelor vamale de import nepercepute (taxa vamală de bază și taxa vamală suplimentară specială) pentru materialele importate în cadrul subsistemului utilizat pentru produsele în cauză în cursul PAR (numărătorul). În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază, costurile suportate în mod necesar pentru a obține subvenția au fost deduse din cuantumul subvenției, în cazul unor cereri justificate. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, acest cuantum al subvenției a fost considerat pentru cifra de afaceri corespunzătoare exportului de produse în cauză în cursul PAR ca un numitor adecvat, deoarece subvenția este condiționată de valoarea exporturilor și nu a fost acordată în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(40)
Rata subvenției stabilită pentru acest sistem în cursul PAR pentru singurul producător cooperant care l-a utilizat este de 12,3 %.
3.3. Sistemul de credite pentru taxe de import (DEPBS)
(a) Temeiul juridic
(41)
Descrierea detaliată a DEPBS se află la punctul 4.3 din PCE 04-09 și PCE 09-14, precum și în capitolul 4 din HOP I 04-09 și HOP I 09-14.
(b) Eligibilitatea
(42)
Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil pentru acest sistem.
(c) Aplicarea practică
(43)
Un exportator eligibil poate solicita credite DEPBS care sunt calculate ca procente din valoarea produselor exportate în cadrul acestui sistem. Autoritățile din India au stabilit astfel de rate DEPBS pentru majoritatea produselor, inclusiv pentru produsele în cauză. Ele sunt determinate pe baza SION (a se vedea considerentul 29) și a incidenței taxelor vamale asupra conținutului presupus al importului, indiferent de faptul că taxele vamale de import au fost plătite sau nu. Ratele DEPBS pentru produsele în cauză în cursul PAR corespunzătoare prezentei anchete au fost de 8 % pentru amoxicilină trihidrat și 7 % pentru ampicilină trihidrat și cefalexină și, prin urmare, mai mare în toate cazurile decât în cursul reexaminării mixte.
(44)
Pentru a fi eligibilă în cadrul acestui sistem, o societate comercială trebuie să exporte. În momentul efectuării exportului, exportatorul trebuie să prezinte autorităților din India o declarație care să precizeze că exportul este efectuat în cadrul DEPBS. Pentru ca mărfurile să poată fi exportate, autoritățile vamale din India emit, în timpul procedurii de expediere, un aviz de expediție la export. Acest document indică, printre altele, cuantumul creditului DEPBS care urmează să fie acordat pentru această operațiune de export. În momentul respectiv, exportatorul știe care este beneficiul pe care îl va primi. Odată ce avizul de expediție la export a fost emis de către autoritățile vamale, API nu mai pot influența acordarea creditului DEPBS. Rata DEPBS relevantă pentru calcularea beneficiului este cea aflată în vigoare în momentul întocmirii declarației de export. Prin urmare, modificarea retroactivă a nivelului beneficiului nu este posibilă.
(45)
De asemenea, s-a constatat că, în conformitate cu standardele de contabilitate din India, creditele DEPBS pot fi înscrise în contabilitate în conformitate cu principiile contabilității de angajament ca venituri în conturile comerciale, în condițiile îndeplinirii obligației de export. Astfel de credite pot fi utilizate pentru plata taxelor vamale aferente importurilor ulterioare de orice bunuri care nu sunt supuse unor restricții de import, cu excepția bunurilor de capital. Bunurile importate utilizând astfel de credite pot fi vândute pe piața internă (făcând obiectul taxei de vânzare) sau utilizate în alt fel. Creditele DEPBS sunt transferabile fără restricții și au o valabilitate de 24 luni de la data emiterii.
(46)
Cererile de credite DEPBS se completează în format electronic și pot acoperi un număr nelimitat de operațiuni de export. De facto, nu există un termen strict pentru a solicita credite DEPBS. Sistemul electronic utilizat pentru gestionarea DEPBS nu exclude în mod automat operațiunile de export efectuate după termenul de transmitere a cererilor menționat la punctul 4.47 din HOP I 04-09 și HOP I 09-14. În plus, după cum este redat explicit la punctul 9.3 din HOP I 04-09 și HOP I 09-14, cererile primite după expirarea termenelor pot fi întotdeauna luate în considerare, dar cu o mică taxă penalizatoare (de exemplu, 10 % din creditul cuvenit).
(47)
S-a constatat că un producător-exportator cooperant din India a utilizat acest sistem în cursul PAR.
(d) Observații transmise în urma comunicării informațiilor
(48)
API au pretins că „beneficiul pentru primitor” poate fi cuantificat, iar oportunitatea instituirii de măsuri compensatorii generate de subvenție poate fi determinată doar în momentul în care licențele DEPBS sunt vândute pe piață, întrucât ele conferă un beneficiu doar dacă și doar în momentul în care sunt vândute pe piață. Cu alte cuvinte, creditele DEPBS nu pot face obiectul unor măsuri compensatorii atunci când sunt utilizate pentru plata taxelor vamale aferente bunurilor importate care sunt utilizate în procesul de producție al bunurilor exportate.
(e) Concluzii privind DEPBS
(49)
În cadrul DEPBS se oferă subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Un credit DEBPS este o contribuție financiară din partea API, deoarece creditul va fi utilizat în cele din urmă pentru a compensa taxele de import, diminuând astfel venitul din taxe vamale al API care ar fi în mod normal obținut. În plus, creditul DEPBS conferă un beneficiu exportatorului, deoarece îi ameliorează lichiditatea nu doar dacă o licență este vândută pe piață, astfel cum au pretins API, ci și dacă este utilizată pentru plata taxelor vamale aferente bunurilor importate.
(50)
În afară de aceasta, DEPBS este condiționat prin lege de valoarea exporturilor și, prin urmare, se consideră că este specific și că poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază.
(51)
Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de rambursare a taxelor vamale sau un sistem de rambursare a taxelor vamale pentru produse de substituție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. El nu respectă normele stricte menționate în anexa I punctul (i), anexa II (definiția și normele de rambursare) și anexa III (definiția și normele de rambursare pentru produsele de substituție) din regulamentul de bază. Un exportator nu are nicio obligație de a consuma efectiv bunurile importate fără taxe vamale în procesul de producție, iar cuantumul creditului nu este calculat în funcție de cantitatea efectivă de materiale utilizate în procesul de producție. În plus, nu există în vigoare niciun sistem sau procedură care să certifice care materiale sunt consumate în procesul de producție a produsului exportat sau dacă s-a efectuat o plată excesivă a taxelor vamale de import în sensul punctul (i) din anexa I și al anexelor II și III din regulamentul de bază. În final, un exportator este eligibil pentru a primi beneficiile DEPBS indiferent dacă importă sau nu materiale care intră în procesul de producție. Pentru a obține beneficiul, un exportator trebuie doar să exporte bunuri, fără să demonstreze că a importat vreun material care intră în procesul de producție. Astfel, chiar și exportatorii care își procură toate materialele care intră în procesul de producție de pe piața internă și care nu importă niciun material care intră în procesul de producție sunt îndreptățiți să beneficieze de DEPBS.
(f) Calculul cuantumului subvenției
(52)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și cu articolul 5 din regulamentul de bază, cuantumul subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii a fost calculat în termeni de beneficii conferite primitorului, care s-a constatat că au existat în cursul perioadei anchetei de reexaminare. În această privință, s-a considerat că beneficiul era conferit beneficiarului în momentul derulării operațiunii de export în cadrul acestui sistem. În momentul respectiv, API pot renunța la perceperea taxelor vamale, fapt care constituie o contribuție financiară în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază.
(53)
Ținând seama de cele prezentate mai sus, se consideră adecvat să se calculeze beneficiul obținut în cadrul DEPBS ca fiind suma creditelor obținute pentru toate operațiunile de export realizate în cadrul acestui sistem în cursul PAR.
(54)
În situația unor cereri justificate, costurile necesare obținerii subvenției au fost deduse din creditele astfel determinate pentru a obține cuantumurile subvenției ca numărător, în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază.
(55)
În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, aceste cuantumuri ale subvenției au fost repartizate pe cifra de afaceri totală realizată la export în perioada anchetei de reexaminare ca numitor adecvat, deoarece subvenția este condiționată de valoarea exporturilor și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(56)
Pe baza celor de mai sus, rata subvenției stabilită pentru acest sistem pentru producătorul-exportator cooperant care l-a utilizat în cursul PAR este de 6,9 %.
3.4. Sistemul de taxe preferențiale la importul de bunuri de capital (EPCGS)
(a) Temeiul juridic
(57)
Descrierea detaliată a EPCGS se află în capitolul 5 din PCE 04-09 și PCE 09-14, precum și în capitolul 5 din HOP I 04-09 și HOP I 09-14.
(b) Eligibilitatea
(58)
În cadrul acestui sistem sunt eligibili producătorii-exportatori, comercianții-exportatori care au „legături” cu producătorii auxiliari, precum și prestatorii de servicii.
(c) Aplicarea practică
(59)
În condițiile unei obligații de export, o societate comercială este autorizată să importe bunuri de capital (noi și uzate cu o vechime de cel mult zece ani) în condițiile unor taxe vamale reduse. În acest scop, API emit, la cerere și în condițiile plății unei taxe, o licență EPCGS. Sistemul prevede o rată redusă a taxelor de import de 5 %, aplicabilă tuturor bunurilor de capital importate în cadrul acestui sistem. Pentru a îndeplini obligația de export, bunurile de capital importate trebuie folosite pentru producerea unei anumite cantități de produse de export, într-o perioadă determinată. În temeiul PCE 09-14, bunurile de capital pot fi importate cu taxe vamale de 0 % în cadrul EPCGS, însă în acest caz perioada de îndeplinire a obligației de export este mai scurtă.
(60)
Titularul unei licențe EPCGS poate, de asemenea, să achiziționeze bunurile de capital de pe piața internă. În acest caz, producătorul intern de bunuri de capital poate să primească el însuși acest beneficiu și să importe fără taxe vamale componentele necesare pentru fabricarea bunurilor de capital în cauză. În mod alternativ, producătorul intern poate solicita să beneficieze de avantajul aferent exporturilor în cazul livrării bunurilor de capital unui titular de licență EPCGS.
(61)
S-a constatat că ambii producători-exportatori cooperanți au utilizat acest sistem în cursul PAR.
(d) Observații transmise în urma comunicării informațiilor
(62)
După comunicarea informațiilor, API au contestat posibilitatea instituirii de măsuri compensatorii în cazul EPCGS. Mai exact, API au pretins că subvențiile acordate în cadrul sistemului EPCGS pentru achiziționarea de bunuri de capital în cazul în care obligația de export a fost deja îndeplinită înainte de PAR nu ar mai trebui tratate ca fiind condiționate de valoarea exporturilor. Unul dintre producătorii-exportatori care a primit subvenții în cadrul EPCGS a pretins că aceste subvenții nu ar fi trebuit luate în considerare întrucât ele nu ar fi fost folosite la achiziționarea de bunuri de capital utilizate în producția de produse în cauză.
(e) Concluzii privind EPCGS
(63)
În cadrul EPCGS se oferă subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Reducerea taxei vamale constituie o contribuție financiară din partea API, deoarece această concesie diminuează veniturile din taxe vamale ale API, care ar fi obținute în mod normal. În plus, reducerea taxei vamale conferă exportatorului un beneficiu, deoarece taxele vamale neplătite la import ameliorează lichiditatea societății comerciale.
(64)
Pretenția că subvențiile acordate în cadrul sistemului EPCGS pentru achiziționarea de bunuri de capital în cazul în care obligația de export a fost deja îndeplinită înainte de PAR nu ar mai trebui tratate ca fiind condiționate de valoarea exporturilor trebuie respinsă. Într-adevăr, nu este contestat faptul că EPCGS este condiționat prin lege de valoarea exporturilor, deoarece astfel de licențe nu pot fi obținute fără un angajament de a exporta. Prin urmare, se consideră că este specific și că poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază. Momentul în care obligația de export ar fi efectiv îndeplinită este irelevant în acest sens. În ceea ce privește faptul că bunurile de capital sunt sau nu folosite în producția de produse în cauză, în conformitate cu punctul 5.2 din PCE 09-14, sistemul EPCGS permite importuri de bunuri de capital pentru preproducție, producție și postproducție (incluzând seturi complet dezasamblate/semidezasamblate aferente acestora, precum și sisteme de programe pentru computere). Prin urmare, este clar că și bunurile neutilizate în producția de produse în cauză pot beneficia de sistemul EPCGS. În plus, s-a stabilit că obligația de export în cadrul EPCGS a fost îndeplinită utilizând exporturi de produse în cauză. Prin urmare, pretenția se respinge.
(65)
Sistemul EPCGS nu poate fi considerat un sistem autorizat de rambursare a taxelor vamale sau un sistem autorizat de rambursare pentru produsele de substituție în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Bunurile de capital nu fac obiectul unor astfel de sisteme autorizate, după cum se specifică în anexa I punctul (i) din regulamentul de bază, deoarece ele nu sunt consumate în procesul de producție a produselor exportate.
(f) Calculul cuantumului subvenției
(66)
Cuantumul subvenției a fost calculat, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, pe baza valorii taxelor vamale neachitate pentru bunurile de capital importate, repartizate pe o perioadă corespunzătoare duratei normale de amortizare a acestor bunuri de capital în industria în cauză. La acest cuantum s-au adăugat dobânzi pentru a reflecta valoarea totală a beneficiului în timp. Rata dobânzii comerciale la împrumuturile în monedă locală în vigoare în India în perioada anchetei de reexaminare a fost considerată adecvată în acest scop.
(67)
În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, cuantumul subvenției s-a repartizat pe cifra de afaceri realizată la export în cursul PAR ca numitor adecvat, deoarece subvenția este condiționată de valoarea exporturilor.
(68)
Rata subvenției stabilită pentru acest sistem pentru producători-exportatori cooperanți în cursul PAR este de 0,1 %-0,5 %.
3.5. Sistemul „Piață țintă” (FMS)
(a) Temeiul juridic
(69)
Descrierea detaliată a sistemului FMS este conținută la punctele 3.9.1-3.9.2.2 din PEC 04-09 și punctele 3.14.1-3.14.3 din PEC 09-14 și la punctele 3.20-3.20.3 din HOP I 04-09 și punctele 3.8-3.8.2 din HOP I 09-14.
(b) Eligibilitatea
(70)
Orice producător-exportator sau comerciant-exportator este eligibil în cadrul acestui sistem.
(c) Aplicarea practică
(71)
În cadrul acestui sistem, toate exporturile de produse către țări notificate în apendicele 37(C) al HOP I 04-09 și HOP I 09-14 beneficiază de un credit de taxe vamale echivalent cu 2,5 % din valoarea FOB a produselor exportate în cadrul acestui sistem. Anumite tipuri de activități de export sunt excluse din sistem, ca de exemplu exporturile de bunuri importate sau bunuri tranzitate, exporturile prevăzute, exporturile de servicii și cifra de afaceri la export a unităților care funcționează în zone economice speciale/unități axate pe export. Sunt, de asemenea, excluse din acest sistem anumite tipuri de produse, ca de exemplu diamantele, metalele prețioase, minereurile, cerealele, zahărul și produsele petroliere.
(72)
Creditele de taxe vamale obținute în cadrul FMS sunt transferabile fără restricții și sunt valabile pe o perioadă de 24 luni de la data emiterii certificatului relevant privind dreptul la credite. Aceste credite pot fi utilizate pentru plata taxelor vamale aferente importurilor de orice materiale care intră în procesul de producție sau de bunuri, inclusiv bunuri de capital.
(73)
Certificatul privind dreptul la credite este emis din portul din care au fost efectuate exporturile după realizarea acestora sau expedierea bunurilor. În măsura în care solicitantul pune la dispoziția autorităților copii ale tuturor documentelor relevante referitoare la export (de exemplu, ordine de export, facturi, avize de expediere, certificate de realizare bancare), API nu mai pot influența acordarea de credite pentru taxe vamale.
(d) Observații transmise în urma comunicării informațiilor
(74)
După comunicarea informațiilor, API au pretins că, până la vânzarea pe piață a certificatului care conferă dreptul la credit, nu ar conferi niciun beneficiu titularului și, prin urmare, nu ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii. S-a pretins că creditele FMS pentru taxe vamale nu ar putea face obiectul unor măsuri compensatorii atunci când sunt utilizate pentru plata taxelor vamale aferente bunurilor importate care sunt utilizate în procesul de producție al bunurilor exportate. Producătorul-exportator cooperant, care a primit beneficii în cadrul FMS, a argumentat că sistemul este asociat geografic altor țări și, prin urmare, nu poate face obiectul unor măsuri compensatorii din partea Uniunii.
(e) Concluzii privind FMS
(75)
În cadrul sistemului FMS se pun la dispoziție subvenții în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Un credit FMS pentru taxe vamale este o contribuție financiară din partea API, deoarece creditul va fi utilizat în cele din urmă pentru compensarea taxelor vamale de import, diminuând astfel veniturile din taxe vamale ale API care ar fi obținute în mod normal. În plus, indiferent dacă certificatul care conferă drept la credit este utilizat pentru compensarea taxelor vamale de import sau este vândut pe piață, creditul FMS pentru taxe vamale conferă un beneficiu exportatorului, deoarece îi ameliorează lichiditatea.
(76)
În plus, FMS este condiționat prin lege de valoarea exporturilor și, prin urmare, se consideră că este specific și că poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază. Faptul că țările Uniunii nu sunt vizate de FMS nu contrazice nici aplicarea practică a sistemului, nici modalitatea în care beneficiul obținut în cadrul FMS este utilizat, după cum este menționat la considerentele 72-74. Prin urmare, această pretenție a trebuit să fie respinsă.
(77)
Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de rambursare a taxelor vamale sau un sistem de rambursare a taxelor vamale pentru produsele de substituție în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Sistemul nu respectă normele stricte menționate în anexa I punctul (i), în anexa II (definiția și normele de rambursare) și în anexa III (definiția și normele de rambursare pentru produsele de substituție) din regulamentul de bază. Un exportator nu are nicio obligație de a consuma efectiv bunurile importate fără taxe vamale în procesul de producție, iar cuantumul creditului nu este calculat în funcție de cantitatea efectivă de materiale utilizate care intră în procesul de producție. Nu există în vigoare niciun sistem sau procedură prin care să se certifice care materiale sunt consumate în procesul de producție a produsului exportat sau dacă s-a efectuat o plată excesivă a taxelor vamale de import în sensul punctul (i) din anexa I și al anexelor II și III din regulamentul de bază. Un exportator este eligibil pentru a primi beneficii în cadrul FMS chiar dacă nu importă niciun material care intră în procesul de producție. Pentru a obține beneficiul, este suficient ca un exportator să exporte bunuri, fără să fie necesar să demonstreze că vreun material care intră în procesul de producție a fost importat. Astfel, chiar și exportatorii care își procură intern toate materialele care intră în procesul de producție și nu importă niciun material în acest sens sunt eligibili să beneficieze de FMS. În plus, un exportator poate folosi credite FMS pentru taxe vamale pentru a importa bunuri de capital, deși acestea nu intră sub incidența sistemelor autorizate de rambursare a taxelor vamale, în conformitate cu anexa I punctul (i) din regulamentul de bază, întrucât ele nu sunt consumate în procesul de producție a produselor exportate.
(f) Calculul cuantumului subvenției
(78)
Cuantumul subvenției care poate face obiectul unor măsuri compensatorii a fost calculat în termeni de beneficii conferite primitorului, despre care s-a constatat că există în cursul PAR, conform înscrierii contabile, în conformitate cu principiile contabilității de angajament, a producătorului-exportator cooperant care a utilizat sistemul, ca venit în stadiul operațiunii de export. În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, acest cuantum al subvenției (numărător) a fost repartizat pe întreaga cifră de afaceri realizată la export în cursul PAR ca un numitor adecvat, deoarece subvenția este condiționată de valoarea exporturilor și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(79)
Rata subvenției stabilite pentru acest sistem în cursul PAR pentru producătorul-exportator cooperant care a utilizat sistemul este 0,1 %.
3.6. Sistemul de autorizare a importurilor fără taxe vamale (DFIA)
(80)
În cursul anchetei, s-a constatat că producătorii cooperanți din India nu au obținut niciun beneficiu în cadrul sistemului DFIA în cursul PAR. Prin urmare, nu a fost necesară o analiză suplimentară a acestui sistem în cadrul prezentei anchete.
3.7. Unitățile axate pe export (EOU)/Zonele de procesare a exporturilor (EPZ)/Zonele economice speciale (SEZ)
(81)
În cursul anchetei, s-a constatat că producătorii cooperanți din India nu au obținut niciun beneficiu în cadrul sistemului EOU/EPZ/SEZ în cursul PAR. Prin urmare, nu a fost necesară o analiză suplimentară a acestor sisteme în cadrul prezentei anchete.
3.8. Sistemul de credite pentru export (ECS)
(a) Temeiul juridic
(82)
Detaliile acestui sistem sunt prezente în Circulara directoare cu privire la rupii/creditele pentru export în valută străină & servicii pentru clienți prestate exportatorilor DBOD nr. DIR.(Exp). BC 07/04.02.02/2009-10 emisă de RBI, care este adresată tuturor băncilor din India.
(b) Eligibilitate
(83)
În cadrul acestui sistem sunt eligibili producătorii-exportatori și comercianții-exportatori.
(c) Aplicare practică
(84)
În cadrul acestui sistem, RBI fixează un plafon maxim cu caracter obligatoriu pentru ratele dobânzilor aplicabile creditelor pentru export, atât în rupii ale Indiei, cât și în valută străină, pe care băncile comerciale le pot percepe unui exportator. Sistemul ECS cuprinde două subsisteme, și anume sistemul creditelor pentru export preexpediere (credit pentru ambalare - packing credit), care cuprind creditele acordate unui exportator pentru finanțarea achiziționării, prelucrării, fabricării, ambalării și/sau expedierii bunurilor înainte de export, și sistemul creditelor pentru export postexpediere, care pune la dispoziție împrumuturi de capital circulant în scopul finanțării creanțelor din exporturi. De asemenea, RBI instruiește băncile să consacre un anumit cuantum din creditul lor bancar net în scopul finanțării exporturilor.
(85)
Datorită acestei circulare directoare a RBI, exportatorii pot obține credite pentru export cu rate preferențiale ale dobânzilor, spre deosebire de ratele dobânzilor aplicate creditelor comerciale normale (credite în bani), care sunt acordate strict în condiții de piață. Diferența dintre rate ar putea fi mai mică în cazul societăților comerciale cu scor de creditare bun. În realitate, societățile cu scor de creditare mare ar putea obține credite pentru export și credite în bani în aceleași condiții.
(d) Concluzii privind ECS
(86)
Ratele preferențiale ale dobânzilor aferente creditelor acordate în cadrul sistemului ECS stabilite prin circulara directoare menționată la considerentul 85 pot diminua costurile cu dobânzile ale unui exportator, spre deosebire de costurile aferente creditelor stabilite strict în condițiile pieței, conferindu-i unui astfel de exportator un beneficiu în sensul articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Finanțarea exporturilor nu este, în sine, mai sigură decât finanțarea internă. De fapt, aceasta este percepută, de obicei, ca fiind mai riscantă, iar valoarea garanției cerute pentru un anumit credit, indiferent de obiectul finanțării, este o decizie pur comercială a unei anumite bănci comerciale. Diferențele dintre ratele practicate de diverse bănci sunt rezultatul metodei RBI de stabilire a unor rate maxime pentru împrumuturi, individual pentru fiecare bancă comercială. În plus, băncile comerciale nu ar fi obligate să acorde clienților care obțin finanțare pentru exporturi o rată a dobânzii mai avantajoasă pentru creditele pentru export în valută străină.
(87)
Deși creditele preferențiale acordate în cadrul sistemului ECS sunt acordate de către bănci comerciale, acest beneficiu este o contribuție financiară din partea unor autorități publice în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază. În acest context, ar trebui remarcat faptul că nici articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază, nici ASMC nu prevăd o încărcare a bugetului public, de exemplu rambursarea acordată băncilor comerciale de către API, pentru a constitui o subvenție, ci doar indicația autorităților publice de a îndeplini funcțiile menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctele (i), (ii) sau (iii) din regulamentul de bază. RBI este un organism public și, prin urmare, este inclus în definiția conceptului de „autoritate publică” de la articolul 2 litera (b) din regulamentul de bază. RBI este o bancă 100 % publică, urmărește obiective de politici publice, de exemplu politica monetară, iar conducerea sa este numită de API. RBI are autoritate asupra organismelor private, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) a doua liniuță din regulamentul de bază, având în vedere că băncile comerciale au obligația de a respecta condițiile impuse de ea, printre altele, în ceea ce privește plafonul maxim al ratelor dobânzilor aferente creditelor pentru export stabilite cu caracter obligatoriu în circulara directoare a RBI, precum și dispozițiile acesteia potrivit cărora băncile comerciale trebuie să consacre un anumit cuantum din creditul lor bancar net în scopul finanțării exporturilor. Aceste instrucțiuni obligă băncile comerciale să își îndeplinească funcțiile menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază, respectiv să acorde împrumuturi sub forma unor finanțări preferențiale pentru exporturi. Acest transfer direct de fonduri sub formă de împrumuturi acordate în anumite condiții ar fi în mod normal efectuat de autoritățile publice, iar practica nu diferă în mod semnificativ de practica pe care o urmează în mod normal autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din regulamentul de bază. Se consideră că această subvenție este specifică și că poate face obiectul unor măsuri compensatorii, deoarece ratele preferențiale ale dobânzilor sunt disponibile numai în cazul finanțării operațiunilor de export și, prin urmare, sunt condiționate de valoarea exporturilor, în temeiul articolului 4 alineatul (4) litera (a) din regulamentul de bază.
(e) Calculul cuantumului subvenției
(88)
Cuantumul subvenției a fost calculat pe baza diferenței dintre dobânda plătită pentru creditele pentru export utilizate în cursul PAR și rata dobânzii care ar fi fost de plătit pentru credite comerciale obișnuite utilizate de către singurul producător-exportator cooperant care a utilizat sistemul. Acest cuantum al subvenției (numărător) a fost considerat pentru cifra de afaceri totală realizată la export în cursul PAR ca un numitor adecvat, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, deoarece subvenția este condiționată de valoarea exporturilor și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.
(89)
Rata subvenției stabilite pentru acest sistem în cursul PAR pentru producătorul-exportator cooperant care a utilizat sistemul a fost neglijabilă.
3.9. Sistemul scutirii de impozitul pe venit (ITES)
(90)
În cursul anchetei, s-a constatat că producătorii cooperanți din India nu au obținut niciun beneficiu în cadrul sistemului ITES în cursul PAR. Prin urmare, nu a fost necesară o analiză suplimentară a acestui sistem în cadrul prezentei anchete.
3.10. Sistemul de stimulare a industriei al statului Punjab
(91)
În cursul anchetei, s-a constatat că producătorii cooperanți din India nu au obținut niciun beneficiu în cadrul sistemului de stimulare a industriei al statului Punjab în cursul PAR. Prin urmare, nu a fost necesară o analiză suplimentară a acestui sistem în cadrul prezentei anchete.
3.11. Sistemul de stimulare a industriei al statului Gujarat
(92)
În cursul anchetei, s-a constatat că producătorii cooperanți din India nu au obținut niciun beneficiu în cadrul sistemului de stimulare a industriei al statului Gujarat în cursul PAR. Prin urmare, nu a fost necesară o analiză suplimentară a acestui sistem în cadrul prezentei anchete.
3.12. Cuantumul subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii
(93)
Cuantumul subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii determinat în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază, exprimat ad valorem, pentru producătorii-exportatori care au făcut obiectul anchetei, se situează între 7,5 % și 12,4 %. Aceste cuantumuri ale subvenționării depășesc pragul de minimis menționat la articolul 14 alineatul (5) din regulamentul de bază.
(94)
Prin urmare, se consideră că, în temeiul articolului 18 din regulamentul de bază, subvenționarea a continuat în cursul PAR.
3.13. Concluzii privind probabilitatea continuării sau reapariției subvenționării
(95)
În conformitate cu articolul 18 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a analizat dacă expirarea măsurilor în vigoare ar putea determina continuarea sau reapariția subvenționării.
(96)
În acest sens, se reamintește că doar doi producători-exportatori cunoscuți de produse în cauză au cooperat. Din informațiile statistice disponibile referitoare la India și UE, cota de vânzări a acestor exportatori din vânzările totale în Uniune ale producătorilor-exportatori din India de produse în cauză nu a putut fi determinată. Totuși, datele statistice respective ar sugera că există alți producători care ar putea vinde produsele în cauză în Uniune.
(97)
S-a stabilit că, în cursul PAR, producătorii-exportatori cooperanți au continuat să beneficieze de subvenționare din partea autorităților indiene, care putea face obiectul unor măsuri compensatorii. Sistemele de subvenții analizate mai sus oferă beneficii recurente și nu există elemente care să indice că aceste programe ar fi abandonate treptat sau modificate în viitorul previzibil sau că producătorii-exportatori cooperanți ar înceta să obțină beneficii în cadrul acestor sisteme.
(98)
Nu există nicio informație care să indice că alți producători-exportatori nu ar continua să beneficieze de sistemele de subvenții analizate mai sus. Prin urmare, se concluzionează că subvenționarea la nivelul întregii țări a continuat.
(99)
Având în vedere constatările menționate mai sus, se concluzionează că subvenționarea a continuat în cursul PAR și că este probabil să continue în viitor.
4. PRODUCȚIA DIN UNIUNE
(100)
În cursul perioada anchetei de reexaminare, produsul similar a fost fabricat în Uniune de către următorii producători din Uniune: Sandoz, DSM, Deretil, ACS Dobfar SpA și Antibioticos S.A. Solicitanții au cerut o reexaminare în perspectiva expirării măsurilor antisubvenție în vigoare. Pentru a stabili producția totală din Uniune au fost utilizate toate informațiile disponibile referitoare la producătorii din Uniune, inclusiv informațiile furnizate în cerere și datele colectate de la producătorii din Uniune înainte și după inițierea anchetei de reexaminare. Pe baza acestor informații, producția totală estimată din Uniune în cursul PAR a fost de 7 093 de tone.
(101)
Producătorii din Uniune contând pentru producția totală din Uniune constituie industria din Uniune în sensul articolului 9 alineatul (1) din regulamentul de bază și sunt denumiți în continuare „industria din Uniune”. Deoarece produsul similar produs de către cei trei producători din Uniune care au transmis răspunsuri la chestionar în cursul PAR au reprezentat până la 95 % din producția totală de produs similar a Uniunii, aceste date referitoare la producători sunt considerate ca fiind reprezentative pentru întreaga industrie din Uniune.
5. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
5.1. Observație preliminară
(102)
Pentru a analiza volumele importate și tendințele prețurilor au fost utilizate datele statistice Eurostat referitoare la importurile de produse încadrate la codurile TARIC 2941101010, 2941102010 și 2941900030 pentru anii 2007 și 2008 și codurile TARIC 2941100010 și 2941900030 pentru anul 2009 și perioada următoare, astfel cum erau aplicabile în cursul perioadei luate în considerare.
(103)
Ținând cont de numărul de producători din Uniune și de faptul că un producător din Uniune producea produsul similar în cadrul unui acord de fabricare încheiat cu un altul, informațiile referitoare la industria din Uniune, acolo unde a fost necesar, a fost indicată doar în indici sau intervale, pentru a proteja confidențialitatea datelor.
5.2. Consumul de pe piața Uniunii
(104)
Produsul similar este vândut de către industria din Uniune unor clienți independenți și vândut/transferat unor societăți comerciale afiliate pentru prelucrare ulterioară.
(105)
Vânzările către entități independente au fost considerate ca reprezentând „piața liberă”. Vânzările/transferurile către entități afiliate au fost considerate ca „utilizare captivă”.
(106)
În procesul de calculare a consumului aparent din Uniune de produse în cauză și de produs similar, Comisia a însumat:
-
volumul total al importurilor în Uniune de produs care face obiectul anchetei, astfel cum au fost raportate de Eurostat;
-
volumul vânzărilor în Uniune de produs similar fabricat de industria din Uniune;
-
volumul utilizării captive a produsului similar de către industria din Uniune; și
-
vânzările estimate de produs similar în Uniune de către alți producători cunoscuți din Uniune.
(107)
Ar trebui menționat că, pentru a evita dubla contabilizare a volumului de vânzări, cele efectuate în cadrul unui acord de fabricare între doi producători din Uniune au fost excluse din calculul de mai sus.
(108)
Pe baza informațiilor de mai sus, consumul din Uniune de produse în cauză și de produs similar a crescut treptat cu 28 % în cursul perioadei luate în considerare:
Consum (în tone)
2007
2008
2009
PAR
Produse în cauză și produs similar
6 601
7 021
7 783
8 423
Indice
100
106
118
128
5.3. Importuri din India
5.3.1. Volumul, cota de piață și prețurile importurilor din India
Importuri (în tone)
2007
2008
2009
PAR
Importuri de produse în cauză puse în liberă circulație
32,6
16,1
1,9
1,4
Indice
100
49
6
4
Importuri de produse în cauză în cadrul regimului de perfecționare activă
45,5
3,7
15,5
14,5
Indice
100
8
34
32
(109)
Conform datelor Eurostat, volumul importurilor de produse în cauză din India puse în liberă circulație a scăzut cu 96 % în cursul perioadei luate în considerare. În 2008 a fost observată o scădere considerabilă cu 51 puncte procentuale, urmată apoi în 2009 de o scădere suplimentară cu 43 de puncte procentuale și cu două puncte procentuale în cursul PAR.
(110)
Pentru importurile de produse în cauză în cadrul regimului de perfecționare activă a fost observată o tendință ușor diferită, ele nefăcând obiectul unor măsuri compensatorii sau unor taxe vamale. După o scădere inițială a importurilor cu 92 % între 2007 și 2008, importurile au crescut în 2009 și au rămas relativ stabile în cursul PAR.
Preț mediu de import (EUR/tonă)
2007
2008
2009
PAR
Importuri de produse în cauză puse în liberă circulație
25 863
28 934
34 758
19 200
Indice
100
112
134
74
Importuri de produse în cauză în cadrul regimului de perfecționare activă
35 616
37 443
30 894
30 044
Indice
100
105
87
84
(111)
Prețul mediu de import pentru produsele în cauză provenite din India puse în liberă circulație a crescut cu 34 % între 2007 și 2009, apoi a scăzut abrupt în cursul PAR, pentru a ajunge la un nivel cu 26 % mai mic decât în 2007. Prețurile importurilor în cadrul regimului de perfecționare activă au avut, de asemenea, o tendință de scădere și au scăzut cu 16 % în perioada luată în considerare. Diferența dintre tendințele prețurilor pentru cele două regimuri de importare poate fi explicată prin tipul diferit de produs în cauză care a fost importat în principal, și anume cefalexina, care este relativ mai scumpă decât celelalte tipuri.
Cota de piață a importurilor provenite din India
2007
2008
2009
PAR
Importuri de produse în cauză puse în liberă circulație
0,5 %
0,2 %
0,0 %
0,0 %
Indice
100
46
5
3
Importuri de produse în cauză în cadrul regimului de perfecționare activă
0,7 %
0,1 %
0,2 %
0,2 %
Indice
100
8
29
25
(112)
Cota de piață a importurilor provenite din India puse în liberă circulație sau în cadrul regimului de perfecționare activă a fost foarte mică în perioada luată în considerare și a scăzut în ambele cazuri.
(113)
Un producător din Uniune a indicat că importurile din India conform datelor Eurostat au fost estimate greșit, deoarece statisticile referitoare la exporturi obținute de la India indică volume ale exporturilor mai mari decât cele indicate de Eurostat. În această privință, ar trebui remarcat că practica standard a Comisiei este utilizarea datelor Eurostat ca bază pentru calcularea statisticilor referitoare la importuri. Se remarcă în plus că statisticile referitoare la exporturi obținute de la India nu indică destinația finală a exporturilor, nici dacă ele efectiv intră sau nu în Uniune. Prin urmare, această pretenție a fost respinsă.
5.3.2. Subcotarea prețului
(114)
Ținând cont de cantitățile extrem de mici importate din India, care au intrat în Uniune și au fost puse în liberă circulație, nu se poate formula o constatare semnificativă în ceea ce privește subcotarea prețului. În ceea ce privește importurile în cadrul regimului de perfecționare activă, marja de subcotare a fost negativă. Totuși, aceste importuri au fost mai mici de zece tone și au fost compuse doar dintr-un singur tip de produs (cefalexină), care este și cel mai scump și cel mai puțin prezent pe piață. Prin urmare, s-a concluzionat că datele privind operațiunile de import în cadrul regimului de perfecționare activă nu erau reprezentative în scopul unei calculări semnificative a subcotării și erau inadecvate pentru o analiză suplimentară.
(115)
Un producător din Uniune a indicat că o analiză separată a celor două categorii de importuri, și anume cele puse în liberă circulație și cele din cadrul regimului de perfecționare activă, nu era în coerență cu metoda reexaminării precedente și, în plus, era contrară practicii obișnuite a Comisiei.
(116)
În această privință, ar trebui remarcat că, astfel cum se concluzionează la considerentul 115, cantitățile importate fie în cadrul regimului de perfecționare activă, fie cele puse în liberă circulație, nu erau suficiente pentru a se formula o constatare semnificativă. Considerând valoarea mică a volumului agregat, această constatare se aplică și respectivului volum.
5.4. Importuri din alte țări terțe
Importuri din țări terțe
2007
2008
2009
PAR
Volum (tone)
Singapore
1 557,7
1 448,2
2 030,5
2 425,3
Indice
100
93
130
156
China
487,6
622,5
1 176,9
1 234,7
Indice
100
128
241
253
Oman
373,4
438,5
301,7
287,9
Indice
100
117
81
77
Alte țări terțe
67,8
327,5
74,2
73,2
Indice
100
483
109
108
Total
2 486,5
2 836,7
3 583,3
4 021,1
Indice
100
114
144
162
(117)
Importurile de produse care fac obiectul reexaminării din țări altele decât India au crescut cu 62 % în cursul perioadei luate în considerare, cota de piață crescând cu mai mult de 10 puncte procentuale, de la 37,6 % la 47,7 %, ceea ce a coincis cu creșterea consumului pe piața Uniunii. Dintre țările exportatoare, Singapore, China și Oman au fost furnizorii majori pe piața Uniunii.
Prețul mediu de import per tonă (EUR)
2007
2008
2009
PAR
Singapore
44 218
36 590
27 007
22 485
Indice
100
83
61
51
China
29 515
26 622
21 224
20 683
Indice
100
90
72
70
Oman
29 875
27 665
23 440
22 597
Indice
100
93
78
76
Alte țări terțe
38 324
35 987
45 628
46 938
Indice
100
94
119
122
Total
39 020
32 953
25 193
22 385
Indice
100
84
65
57
(118)
Prețurile medii ale importurilor din țări terțe au scăzut semnificativ cu 43 % în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate că prețurile practicate de principalele țări exportatoare (Singapore, China și Oman) au subcotat prețurile din Uniune cu aproximativ 20 % în cursul PAR per produs, iar volumele importurilor pot fi considerate ca fiind semnificative, astfel de importuri cu preț mic nu au afectat în mod aparent profitabilitatea industriei din Uniune.
(119)
Un producător din Uniune a pretins că analiza tendințelor prețurilor medii de import ar trebui să țină cont de diversele tipuri de produse. În această privință, ar trebui remarcat că, în acord cu practica standard, analizarea, inter alia, a tendințelor prețurilor trebuie efectuată pe baza produselor în cauză indiferent de cota fiecărui tip de produs. Se mai remarcă faptul că, în acest caz, nu s-a formulat nicio constatare pe baza tendinței prețurilor importurilor provenite din țări terțe în pentru perioada luată în considerare. Prin urmare, pretenția de mai sus a trebuit să fie respinsă.
(120)
Toți producătorii din Uniune au pretins că importurile din, inter alia, China și Oman sunt reprezentate în principal din amoxicilină trihidrat de uz veterinar, iar acest fapt ar fi trebuit să fie luat în considerare în analizarea prețurilor de mai sus. În această privință, se remarcă faptul că produsele care fac obiectul reexaminării sunt antibiotice de uz atât uman, cât și veterinar. În plus, informațiile puse la dispoziție în sprijinul acestei afirmații nu au avut caracter probator. În consecință, pretenția de mai sus a trebuit să fie respinsă.
(121)
Un producător din Uniune a contestat baza folosită la efectuarea comparațiilor de preț pentru amoxicilină trihidrat și ampicilină trihidrat în cursul PAR, deoarece datele Eurostat nu fac deosebire între aceste două tipuri de produse. În această privință, întrucât s-a constatat că prețurile practicate de industria din Uniune pentru aceste două tipuri de produse erau similare, era rezonabil să se efectueze o comparație a prețurilor agregate.
(122)
În ceea ce privește importurile din Singapore, toți producătorii din Uniune au pretins că acestea erau efectuate la prețuri de transfer între părți afiliate. În aceste circumstanțe, includerea acestor importuri ar distorsiona prețurile medii din alte țări terțe. Se remarcă faptul că, în cazul în care aceste importuri ar fi excluse din comparația de prețuri, constatarea de mai sus cu privire la marja de subcotare nu s-ar modifica semnificativ, iar constatarea potrivit căreia importurile cu prețuri mic nu au afectat profitabilitatea industriei din Uniune ar rămâne valabilă.
5.5. Situația economică a industriei din Uniune
(123)
În ceea ce privește următorii indicatori economici referitori la industria din Uniune, s-a constatat că o analiză și o evaluare semnificative trebuie să se concentreze asupra situației predominate de pe piața liberă: volumul vânzărilor și prețurile vânzărilor de pe piața Uniunii, cota de piață și profitabilitatea. În măsura în care a fost posibil și justificat, aceste constatări au fost în continuare comparate cu datele aferente pieței captive, pentru a prezenta un tablou complet al situației industriei din Uniune.
(124)
Cu toate acestea, s-a constatat pe baza anchetei că ceilalți indicatori economici pot fi analizați în mod rezonabil numai făcându-se referire la întreaga activitate. Într-adevăr, producția (atât cea destinată pieței captive, cât și cea destinată pieței libere), capacitatea, utilizarea capacității, stocurile, investițiile, ocuparea forței de muncă, productivitatea, salariile, creșterea, capacitatea de a obține finanțare depind de întreaga activitate, indiferent dacă producția este captivă sau vândută pe piața liberă.
(125)
Ca urmare a observațiilor primite de la un producător din Uniune referitoare la comunicarea finală privind faptele și motivațiile pe baza cărora s-a propus încheierea procedurii, unii dintre indicatorii economici din considerentele următoare au fost corectați. Aceste modificări nu au fost de natură a schimba constatarea cu privire la situația industriei din Uniune.
5.5.1. Producție, capacitate și utilizarea capacității
2007
2008
2009
PAR
Capacitate (indice)
100
100
104
107
Producție (indice)
100
95
96
98
Utilizarea capacității (indice)
100
95
92
91
(126)
Capacitatea de producție a industriei din Uniune a fost stabilă între 2007 și 2008 înainte de creșterea cu 4 % din 2008-2009 și cu încă 3 puncte procentuale în cursul PAR.
(127)
Totuși, volumul producției nu a urmat această creștere din cauza unor dificultăți tehnice neprevăzute ale unui producător din Uniune în 2008, când volumul producției a scăzut cu 5 % și a revenit treptat până la PAR.
(128)
Ca urmare a creșterii capacității de producție combinată cu o mică scădere a producției, rata utilizării capacității a continuat să scadă în perioada luată în considerare și a atins un nivel în cursul PAR care a fost mai mic cu 9 % decât în 2007.
5.5.2. Volumul vânzărilor, prețul de vânzare și cota de piață
5.5.2.1.
Vânzări către entități independențe, în Uniune
2007
2008
2009
PAR
Volum (indice)
100
97
93
99
Preț de vânzare mediu (indice)
100
121
104
104
Cotă de piață (indice)
100
90
79
78
(129)
Volumul de vânzări ale industriei din Uniune către entități independente în cursul PAR a fost ușor mai mic decât cel din 2007, scăzând cu 7 % în 2009 și apoi crescând cu șase puncte procentuale în cursul PAR.
(130)
Prețul mediu de vânzare practicat de industria din Uniune pe piața Uniunii a crescut cu 4 % în cursul perioadei luate în considerare. La început prețurile au crescut abrupt cu 21 % în 2008, înainte de a scădea cu 17 puncte procentuale în 2009, rămânând stabile în cursul PAR.
(131)
Un producător din Uniune a pretins că impactul prețurilor importurilor din India asupra industriei din Uniune nu a fost corect evaluat. În această privință, se remarcă în primul rând că nu s-a constatat subcotare, astfel cum este menționat la considerentul 115. În plus, după cum se indică la considerentul precedent, prețurile practicate de industria din Uniune au crescut cu 4 % în cursul perioadei luate în considerare. În aceste circumstanțe se consideră că importurile din India nu au niciun efect negativ asupra situației industriei in Uniune.
(132)
Vânzările în scădere pe piața Uniunii către entități independente erau reflectate în evoluția cotei de piață, care a scăzut cu 22 de puncte procentuale în cursul PAR față de 2007.
5.5.2.2.
Piața captivă în Uniune
2007
2008
2009
PAR
Volum (indice)
100
115
122
128
Prețul mediu de vânzare în cazul vânzărilor captive (indice)
100
100
111
110
Cotă de piață (indice)
100
109
104
100
(133)
În timp ce volumul vânzărilor industriei din Uniune către entități independente scădea, în pofida unei cereri în creștere în cursul perioadei luate în considerare, vânzările captive au crescut cu 28 %.
(134)
Cota de piață a pieței captive a industriei din Uniune a crescut cu 9 puncte procentuale în 2008, înainte de a scădea progresiv la nivelul din 2007.
5.5.2.3.
Vânzări către entități independente, vânzări captive și utilizarea captivă
2007
2008
2009
PAR
Volum (indice)
100
107
108
114
Cotă de piață (indice)
100
100
92
90
(135)
Cota de piață a industriei din Uniune în ansamblu a fost măsurată prin însumarea volumelor corespunzătoare piețelor liberă și captivă din Uniune. Cu toate că acest volum a crescut în cursul perioadei luate în considerare cu 14 %, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut cu 10 puncte procentuale, în condițiile creșterii consumului de pe piață cu 28 % în cursul aceleiași perioade. Aceasta indică faptul că industria din Uniune nu a beneficiat de creșterea consumului.
5.5.3. Stocurile
Stocuri
2007
2008
2009
PAR
Volum (indice)
100
74
63
46
(136)
Nivelul stocurilor a scăzut cu 54 % din 2007 până la sfârșitul PAR, ceea ce se explică în principal prin creșterea cererii captive.
5.5.4. Rentabilitatea
5.5.4.1.
Profitabilitatea pe piața liberă
2007
2008
2009
PAR
Indice
100
447
218
253
(137)
Profitabilitatea vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii către entități independente s-a ameliorat semnificativ cu 153 de puncte procentuale în cursul PAR. Această evoluție poate fi explicată printr-o creștere medie a prețurilor de 2 % și o scădere a costurilor de producție. În raport cu marja de profit realizată în perioada anchetei de reexaminare corespunzătoare precedentei anchete efectuate în perspectiva expirării măsurilor, profitul a crescut cu mai mult de 400 de puncte procentuale.
(138)
Ar trebui remarcat că, exceptând anul 2007, nivelul profitului industriei din Uniune a fost peste marja de profit țintă stabilită în precedenta anchetă efectuată în perspectiva expirării măsurilor, și anume de 10 % (denumit în continuare „profit țintă”), în cursul perioadei luate în considerare.
(139)
Doi producători din Uniune au pretins că profitabilitatea nu a fost evaluată corespunzător, deoarece profitul obținut de către furnizorii afiliați din amonte a fost dedus din costurile lor. În această privință, se menționează că este o practică curentă deducerea profiturilor obținute de entități afiliate implicate în producție de materii prime. În aceste circumstanțe, acest argument a trebuit să fie respins.
5.5.4.2.
Profitabilitatea vânzărilor captive
2007
2008
2009
PAR
Indice
100
55
153
151
(140)
Profitabilitatea vânzărilor captive ale industriei din Uniune pe piața Uniunii a crescut cu 51 % în cursul PAR. Această evoluție este explicată în bună măsură de o creștere medie a prețurilor de 10 %. Totuși, deoarece această tendință a prețurilor este bazată pe prețuri de transfer, nu se poate formula o constatare semnificativă cu privire la cele de mai sus.
5.5.5. Investițiile, randamentul investițiilor, fluxul de lichidități și capacitatea de obține finanțare
2007
2008
2009
PAR
Investiții (indice)
100
246
342
129
Randamentul investițiilor (indice)
100
233
52
62
Flux de lichidități (indice)
100
236
83
107
(141)
Investițiile au crescut în cursul perioadei luate în considerare. Investițiile au fost în corelație cu creșterile capacității de producție, având scopul de a satisface atât piața captivă, cât și pe cea liberă.
(142)
Ancheta a arătat, de asemenea, că randamentul investițiilor, și anume profitul net înainte de impozitare aferent produsului exprimat ca procent din valoarea contabilă netă a activelor fixe alocate produsului, a scăzut în cursul perioadei luate în considerare.
(143)
Fluxul de lichidități a crescut cu 7 % în cursul perioadei luate în considerare, deoarece scăderea profitabilității ar fi putut fi compensată printr-o scădere a stocurilor în a doua jumătate a perioadei luate în considerare.
5.5.6. Ocuparea forței de muncă, productivitate și salarii
2007
2008
2009
PAR
Ocuparea forței de muncă (indice)
100
106
111
109
Productivitate (indice)
100
89
87
89
Salarii (indice)
100
104
106
106
(144)
Rata de ocupare a forței de muncă a crescut cu 9 % în cursul perioadei luate în considerare, în acord cu investițiile în capacitatea de producție, în timp ce retribuția medie a crescut cu doar 6 %. Productivitatea a scăzut cu 11 % în ansamblu, ca urmare a dificultăților tehnice neașteptate cărora a trebuit să le facă față un producător din Uniune.
5.5.7. Magnitudinea subvențiilor care pot face obiectul unor măsuri compensatorii și redresarea în urma practicilor de subvenționare anterioare
(145)
Ținând seama de volumul importurilor subvenționate provenite din India, impactul magnitudinii efective a subvenționării nu poate fi considerat semnificativ.
(146)
Situația industriei din Uniune s-a ameliorat semnificativ de la precedenta anchetă de reexaminare și în cursul perioadei luate în considerare. Prin urmare, se poate afirma că industria din Uniune a reușit să se redreseze deplin de pe urma subvenționării din trecut.
5.6. Concluzie privind situația economică a industriei Uniunii
(147)
Între 2007 și perioada anchetei de reexaminare, volumul importurilor de produs în cauză subvenționate a fost neglijabil. Cu excepția anumitor indicatori ai prejudiciului, cum ar fi cota de piață, volumul producției și rentabilitatea investițiilor, cei mai mulți indicatori ai prejudiciului incluzând profitabilitatea (+ 153 %), prețul de vânzare (+ 4 %), volumul vânzărilor (+ 14 %), rata ocupării forței de muncă (+ 10 %) și investițiile (+ 29 %) au evoluat pozitiv în cursul perioadei luate în considerare. Nivelurile profitului atinse pe piața Uniunii au fost, cu excepția anului 2007, peste marja de profit țintă stabilită în precedenta anchetă de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor, și anume de 10 %. Tendința pozitivă manifestată de marea majoritate a indicatorilor este datorată în principal fiabilității industriei din Uniune și relației de lungă durată pe care a dezvoltat-o în ultimii ani cu clienții, dar și nivelurilor prețurilor pe care a reușit să le practice pe piață.
(148)
Un producător din Uniune a pretins că analiza tendințelor prețurilor și profiturilor ar trebui să țină cont de penuria de materii prime din 2007 și 2008. S-a pretins că această penurie a determinat creșteri excepționale ale prețurilor și profiturilor în 2008 și, într-o măsură mai mică, în 2009. În această privință, astfel cum poate fi observat în tabelele 5.5.2.1 și 5.5.4.1, nivelurile excepționale ale prețurilor și profiturilor sunt prezente doar în 2008. Nivelurile profiturilor atinse în 2009 și în PAR par să nu mai fie afectate de penuria de materii prime. Concluzia de la considerentul 139, potrivit căreia profiturile pe întreaga perioadă luată în considerare au fost peste profitul țintă, rămâne valabilă.
(149)
În ceea ce privește vânzările captive, opțiunea pentru industria din Uniune de a vinde o parte a producției realizate pe piața captivă a asigurat niveluri mari ale utilizării capacității și a permis industriei din Uniune să dilueze costurile fixe și să rămână competitivă din punct de vedere al costurilor.
(150)
În concluzie, ținând seama de evoluția pozitivă a indicatorilor privind industria din Uniune, se consideră că industria din Uniune nu a suferit un prejudiciu material în perioada luată în considerare.
5.7. Efectul importurilor subvenționate
(151)
Ținând cont de volumele mici ale importurilor de produse în cauză în Uniune în cursul perioadei luate în considerare, importurile subvenționate nu au afectat performanțele industriei din Uniune. Într-adevăr, astfel cum este menționat mai sus, se consideră că industria nu a suferit prejudicii materiale în cursul perioadei luate în considerare.
6. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
(152)
Se reamintește că industria din Uniune nu a suferit prejudicii materiale în cursul perioadei luate în considerare, cei mai mulți indicatori ai prejudiciului având tendințe favorabile de-a lungul acestei perioade. Prin urmare, în conformitate cu articolul 18 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a analizat probabilitatea ca expirarea măsurilor în vigoare să determine continuarea sau reapariția prejudiciului.
6.1. Capacitatea de rezervă în țara în cauză
(153)
Ancheta a demonstrat că utilizarea capacității celor trei producători cooperanți din India a atins niveluri foarte mari în cursul PAR. Din acest motiv, capacitățile de rezervă care ar putea fi direcționate către piața Uniunii în absența măsurilor apar ca fiind limitate.
(154)
După comunicarea informațiilor, s-a pretins de către o serie de producători din Uniune că, în India, capacitățile de rezervă sunt mari și că rata utilizării capacității producătorilor-exportatori cooperanți din India nu a fost reprezentativă pentru sectorul din India în ansamblu. Un producător din Uniune a pretins că respectivele capacități de rezervă a șapte exportatori principali din India ar reprezenta volume care sunt semnificativ mai mari decât consumul de pe piața liberă a Uniunii.
(155)
În acest sens, ar trebui evidențiat în primul rând că rata utilizării capacității pentru cei trei producători-exportatori cooperanți a fost o medie ponderată calculată pe baza unor date verificate și în relație specifică cu produsele în cauză. În plus, cei trei producători-exportatori cooperanți în cauză erau producători mari și făceau parte dintre cei șapte exportatori din India calificați de reclamant ca „principali”. Dimpotrivă, datele prezentate de producătorii din Uniune cu privire la capacitatea de rezervă a acestor șapte producători din India au fost bazate în principal pe „informații din piață” și, cu toate că s-a solicitat în mod specific, ele nu au putut fi probate cu dovezi factuale solide. Prin urmare, respectivele informații au fost ignorate și s-a confirmat că, pe baza datelor verificate aflate la dosar, capacitatea de rezervă în India apare a fi limitată.
6.2. Practica în materie de export a producătorilor-exportatori din India
(156)
Pe baza datelor statistice oficiale obținute de la autoritățile din India s-a stabilit că prețurile practicate la export în cele 10 piețe principale de export ale Indiei au fost în medie cu 20 % mai mici decât prețurile practicate de industria din Uniune pe piața Uniunii în cursul PAR. Aceste prețuri la export practicate de exportatorii din India erau în acord cu prețurile celorlalți vânzători principali pe piața Uniunii, astfel cum este redat la considerentul 119. S-a constatat că importurile ieftine în cursul perioadei luate în considerare din aceste alte țări nu au avut un efect negativ asupra performanțelor industriei din Uniune. În aceste circumstanțe, se consideră că, în situația în care măsurile ar expira, este probabil că prețurile de export practicate de exportatorii din India nu ar crea prejudicii industriei din Uniune, care deja este confruntată cu concurență provenită din alte țări exportatoare cu același comportament în materie de prețuri, fără a suferi vreun prejudiciu material.
(157)
Doi producători din Uniune au pretins de asemenea că, dacă măsurile ar expira, producătorii din India ar redirecționa exporturile, vândute la vremea aceea pe alte piețe, către Uniune, atrase de prețurile favorabile de pe piața Uniunii. În primul rând se observă că, dacă producătorii din India ar redirecționa exporturile lor către Uniune, ar intra în concurență cu alte țări terțe, care deja exportă cantități semnificative pe piața Uniunii. În plus, astfel cum este menționat la considerentul 119, s-a concluzionat că importurile din țări terțe, având prețuri similare exporturilor din India către alte piețe, nu au afectat performanța industriei din Uniune. Din aceste motive, se consideră că în situația în care cantitățile exportate din India către Uniune cresc în condiții de preț similare cu cele de pe alte piețe de export, industria din Uniune nu ar suferi vreun prejudiciu material.
(158)
De asemenea, doi producători din Uniune au pretins că existența unor interdicții de import în SUA pentru anumite fabrici de antibiotice din India ar determina redirecționarea unor cantități suplimentare către piața Uniunii. Totuși, în această privință, constatările din considerentul precedent cu privire la posibila redirecționare a exporturilor rămân valabile.
6.3. Piață captivă
(159)
În timp ce piața captivă a reprezentat 50-60 % din suma dintre piața liberă și piața captivă a industriei din Uniune în perioada luată în considerare, consumul în piața captivă a industriei din Uniune a crescut cu mai mult de 20 % de-a lungul aceleași perioade. Considerând caracteristicile și dimensiunea acestei piețe, se consideră că, în situația în care măsurile ar expira, piața captivă nu ar fi afectată de probabila creștere a exporturilor din India și, prin urmare, ar continua să asigure rate mari ale utilizării capacității și economii de scară pentru industria din Uniune.
6.4. Concluzie privind probabilitatea reapariției prejudiciului
(160)
Pe baza celor de mai sus, s-a concluzionat că, în situația în care măsurile ar expira, este improbabil ca importurile subvenționate provenite din India să cauzeze prejudiciu material industriei din Uniune, cei mai mulți indicatori ai prejudiciului având evoluție favorabilă în perioada luată în considerare, în pofida existenței unor importuri semnificative și crescătoare din alte țări la prețuri similare exporturilor din India către alte țări. Prin urmare, s-a concluzionat că reapariția prejudiciului era improbabilă în situația în care măsurile ar expira.
7. INTERESUL UNIUNII
(161)
Un producător din Uniune a pretins că ar fi trebuit efectuat un test de analizare a interesului Uniunii. În această privință, concluzionându-se că reapariția prejudiciului este improbabilă, testarea interesului Uniunii nu are sens. În aceste circumstanțe, pretenția a fost respinsă.
8. MONITORIZARE SPECIALĂ
(162)
Ținând cont de constatarea existenței probabilității continuării subvenționării, astfel cum a fost menționat la considerentul 100, și de impactul pe care l-ar putea avea asupra fluxurilor comerciale viitoare, Comisia va monitoriza volumele importurilor de produse în cauză. În situația în care se constată o modificare semnificativă a acestora, Comisia va lua în considerare luarea de măsuri, dacă este cazul.
(163)
Monitorizarea se va limita la o perioadă de 2 ani după publicarea prezentului regulament.
9. ÎNCHEIERE
(164)
În lumina rezultatelor prezentei anchete de reexaminare, se consideră că este adecvat să se respingă taxa compensatorie asupra importurilor de anumite antibiotice cu spectru larg originare din India.
(165)
Părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a propus încheierea anchetei și li s-a oferit posibilitatea de a prezenta observații. Observațiile primite au fost comentate în cadrul secțiunilor relevante de mai sus și nu au fost de natură a schimba constatările de mai sus,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Reexaminarea efectuată în perspectiva expirării măsurilor compensatorii aplicabile importurilor de anumite antibiotice cu spectru larg, încadrate în prezent la codurile NC ex29411000 și ex29419000, originare din India, deschisă în temeiul articolului 18 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009, este încheiată, iar măsurile în vigoare pentru importurile originare din India se abrogă.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 4 august 2011.