NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 225/2012
ze dne 15. března 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005, pokud jde o schvalování provozů, které uvádějí na trh výrobky získané z rostlinných olejů a směsné tuky k použití v krmivech, a pokud jde o zvláštní požadavky na výrobu, skladování a přepravu olejů, tuků a výrobků z nich získaných a na zkoušení obsahu dioxinů v nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (1), a zejména na čl. 27 písm. b) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 183/2005 stanoví obecná pravidla pro hygienu krmiv a další podmínky a postupy, aby bylo zajištěno, že budou dodržovány podmínky zpracování, které mají minimalizovat a kontrolovat potenciální nebezpečí. Provozy krmivářských podniků musí být registrovány nebo schváleny příslušným orgánem. Provozovatelé krmivářských podniků z nižších článků krmivového řetězce jsou navíc povinni odebírat krmivo pouze z registrovaných nebo schválených provozů.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv (2) požaduje, aby krmiva uváděná na trh byla bezpečná a aby příslušný druh krmiva byl výslovně uveden v označení. Nařízení Komise (EU) č. 575/2011 ze dne 16. června 2011 o Katalogu pro krmné suroviny (3) navíc pro účely označování uvádí podrobný popis vybraných krmných surovin.
(3)
Souhra těchto požadavků by měla zajistit dohledatelnost a vysokou úroveň ochrany spotřebitele v celém krmivovém a potravinovém řetězci.
(4)
Úřední kontroly a kontroly provedené provozovateli krmivářských podniků ukázaly, že některé oleje, tuky a výrobky z nich získané, které nebyly určeny k použití v krmivech, byly použity jako krmné suroviny, a v důsledku toho byly v některých krmivech překročeny maximální obsahy dioxinů stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (4). Potraviny získané ze zvířat krmených kontaminovaným krmivem mohou tudíž představovat riziko pro veřejné zdraví. Stažení kontaminovaných krmiv a potravin z trhu navíc může zapříčinit finanční ztráty.
(5)
V zájmu zvýšení hygieny krmiv a aniž je dotčena pravomoc členských států stanovená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 183/2005, by měly být schvalovány v souladu s uvedeným nařízením provozy, kde se dále zpracovávají surové rostlinné oleje, vyrábějí se výrobky získané z olejů rostlinného původu a mísí se tuky, pokud jsou tyto výrobky určeny k použití v krmivech.
(6)
Měly by být stanoveny zvláštní požadavky na výrobu, označování, skladování a přepravu uvedených krmných surovin, jež zohlední zkušenosti získané z uplatňování systémů založených na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodů (HACCP).
(7)
Posílené monitorování dioxinů by usnadnilo odhalení případů nedodržování pravidel a napomohlo by při vymáhání právních předpisů o krmivech. Je nutné provozovatelům krmivářských podniků uložit povinnost provádět u tuků, olejů a výrobků z nich získaných zkoušky na obsah dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, aby se snížilo riziko, že se kontaminované výrobky dostanou do potravinového řetězce, a podpořila se tak strategie snižování expozice občanů EU dioxinům. Riziko kontaminace dioxiny by mělo být základem pro vypracování plánu monitorování. Za to, že se na trh uvádějí bezpečná krmiva, odpovídají provozovatelé krmivářských podniků. Náklady na laboratorní zkoušení by tudíž měli nést v plném rozsahu. Podrobná ustanovení o odběru vzorků a laboratorním zkoušení, která nejsou obsažena v tomto nařízení, by měla být ponechána v pravomoci členských států. Členské státy se navíc vyzývají, aby se zaměřily na kontrolu provozovatelů krmivářských podniků, na které se sice monitorování dioxinů nevztahuje, ale které využívají výše uvedené výrobky.
(8)
Systém povinného monitorování na základě rizika nesmí ovlivnit povinnost provozovatelů krmivářských podniků splnit požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny krmiv. Měl by být začleněn do správné hygienické praxe a systému založeného na HACCP. Toto by měl v souvislosti s udělováním schválení provozovateli krmivářského podniku ověřit příslušný orgán. Přezkum vlastního posouzení rizik, který provozovatel pravidelně provádí, by měl výsledky monitorování dioxinů zohlednit.
(9)
V zájmu větší transparentnosti je třeba, aby laboratoře, které provádějí zkoušku na obsah dioxinů, byly povinny informovat o výsledcích, jež překročí maximální povolené obsahy stanovené ve směrnici 2002/32/ES, nejen provozovatele krmivářského podniku, ale také příslušný orgán; provozovatel krmivářského podniku tím není zproštěn povinnosti informovat příslušný orgán.
(10)
Je třeba stanovit, aby byl po dvou letech proveden přezkum s cílem prověřit účinnost ustanovení o povinném monitorování dioxinů a jeho začlenění do systémů HACCP provozovatelů krmivářských podniků.
(11)
Příslušným orgánům a provozovatelům krmivářských podniků je třeba poskytnout dostatečnou dobu na to, aby měli možnost přizpůsobit se ustanovením tohoto nařízení.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 183/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 225/2012 AL COMISIEI
din 15 martie 2012
de modificare a anexei II la Regulamentul (CE) nr. 183/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește aprobarea întreprinderilor care introduc pe piață, în scopul utilizării ca hrană pentru animale, produse derivate din uleiuri vegetale și amestecuri de grăsimi și în ceea ce privește cerințele specifice pentru producerea, depozitarea, transportul și testarea nivelului de dioxină din uleiuri, grăsimi și produsele derivate ale acestora
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 183/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 ianuarie 2005 de stabilire a cerințelor privind igiena furajelor (1), în special articolul 27 literele (b) și (f),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 183/2005 stabilește norme generale privind igiena furajelor, condiții și proceduri care să asigure respectarea condițiilor de prelucrare pentru reducerea la minimum și combaterea pericolelor potențiale. Întreprinderile din sectorul hranei pentru animale trebuie să fie înregistrate sau aprobate de autoritatea competentă. În plus, operatorii din sectorul hranei pentru animale care fac parte din lanțul alimentar animal au obligația să se aprovizioneze cu furaje provenite numai de la unități înregistrate sau aprobate.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 767/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind introducerea pe piață și utilizarea furajelor (2) impune ca furajele introduse pe piață să fie sigure și etichetate în mod explicit cu descrierea respectivului tip de furaje. În plus, Regulamentul (UE) nr. 575/2011 al Comisiei din 16 iunie 2011 privind Catalogul cu materii prime pentru furaje (3) enumeră descrieri detaliate ale anumitor materii prime pentru furaje spre a fi utilizate în scopul etichetării.
(3)
Interacțiunea dintre aceste cerințe ar trebui să asigure trasabilitatea produselor și un înalt nivel de protecție a consumatorilor de-a lungul întregului lanț alimentar uman și animal.
(4)
Controalele oficiale și controalele efectuate de către operatorii din sectorul hranei pentru animale au arătat că anumite uleiuri și grăsimi, precum și produsele derivate din acestea, care nu sunt destinate utilizării în furaje, au fost folosite ca materii prime pentru furaje, provocând, în hrana pentru animale rezultată, depășirea nivelurilor maxime de dioxină stabilite în Directiva 2002/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 mai 2002 privind substanțele nedorite din furaje (4). Prin urmare, alimentele derivate din animale hrănite cu furaje contaminate pot prezenta un risc pentru sănătatea publică. În plus, retragerea furajelor și a alimentelor contaminate de pe piață poate duce la pierderi financiare.
(5)
Pentru a îmbunătăți igiena furajelor și fără a aduce atingere competenței statelor membre, astfel cum se prevede la articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 183/2005, unitățile de prelucrare ulterioară a uleiurilor vegetale brute, care fabrică produse derivate din uleiuri de origine vegetală și amestecuri de grăsimi, ar trebui să fie supuse autorizării, în conformitate cu regulamentul respectiv, în cazul în care aceste produse sunt destinate utilizării în furaje.
(6)
Ar trebui să fie prevăzute cerințe specifice privind producția, etichetarea, depozitarea și transportul respectivelor materii prime pentru furaje pentru a ține seama de experiența dobândită din aplicarea sistemele bazate pe analiza riscurilor și punctele critice de control (HACCP).
(7)
O monitorizare sporită a dioxinei ar facilita detectarea cazurilor de neconformitate și aplicarea legislației privind hrana pentru animale. Este necesar să se prevadă o obligație a operatorilor din sectorul hranei pentru animale de a testa nivelul de dioxină și de PCB-uri de tipul dioxinei din grăsimi, uleiuri și produse derivate din acestea, în scopul de a reduce riscul ca produsele contaminate să pătrundă în lanțul alimentar și, prin urmare, de a sprijini strategia privind reducerea expunerii cetățenilor UE la dioxină. Riscul de contaminare cu dioxină ar trebui să constituie baza pentru instituirea planului de monitorizare. Operatorii din sectorul hranei pentru animale dețin responsabilitatea de a introduce pe piață furaje sigure. Astfel, costurile analizei ar trebui să fie suportate în întregime de aceștia. Dispozițiile detaliate privind prelevarea de probe și analizarea care nu sunt cuprinse în prezentul regulament ar trebui să facă parte, în continuare, din competențele statelor membre. În plus, statele membre sunt încurajate să se concentreze pe controlul operatorilor din sectorul hranei pentru animale care nu sunt supuși obligației privind monitorizarea dioxinei dar care obțin produsele menționate mai sus.
(8)
Sistemul obligatoriu de monitorizare bazat pe risc nu trebuie să afecteze obligația operatorului din sectorul hranei pentru animale de a se conforma cerințelor legislației Uniunii privind igiena furajelor. El ar trebui să fie integrat în bunele practici de igienă și în sistemul bazat pe HACCP. Acest lucru ar trebui să fie verificat de către autoritatea competentă în contextul autorizării operatorului din sectorul hranei pentru animale. Revizuirea periodică de către operator a propriei sale evaluări de risc trebuie să ia în considerare constatările monitorizării dioxinei.
(9)
Laboratoarele care efectuează analizele privind dioxina ar trebui să fie obligate să comunice rezultatele care depășesc limitele maxime admise prevăzute în Directiva 2002/32/CE nu numai operatorului din sectorul hranei pentru animale, ci și autorității competente, în vederea ameliorării transparenței; această obligație nu exonerează operatorul din sectorul hranei pentru animale de obligația de a informa autoritatea competentă.
(10)
Pentru a verifica eficacitatea dispozițiilor privind monitorizarea obligatorie a dioxinei și integrarea acesteia în sistemul HACCP al operatorilor din sectorul hranei pentru animale, ar trebui să fie prevăzută o revizuire a acestora după doi ani.
(11)
Ar trebui să se acorde timp suficient pentru a oferi autorităților competente și operatorilor din sectorul hranei pentru animale posibilitatea de a se adapta la dispozițiile prezentului regulament.
(12)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 183/2005 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 16 septembrie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 15 martie 2012.