NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 447/2012
ze dne 21. března 2012,
kterým se doplňuje nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady o ratingových agenturách stanovením regulačních technických standardů pro posuzování souladu metodik pro vydávání ratingů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4 písm. d) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 požaduje, aby ratingová agentura používala metodiky pro vydávání ratingů, které jsou přesné a důsledné, systematické, stabilní a které podléhají vyhodnocování založenému na zkušenostech z minulosti, včetně zpětného testování.
(2)
Toto nařízení je nezbytné, aby byla zajištěna transparentnost posuzování, které provádí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES (2), a jednotná pravidla, pokud jde o požadavky stanovené v čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009.
(3)
Orgán ESMA musí posoudit plnění požadavků uvedených v ustanovení čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 ze strany ratingových agentur, když prověřuje žádosti o registraci podle článku 15 uvedeného nařízení. Jako součást probíhajícího dohledu by měl orgán ESMA po provedení registrace posuzovat průběžné plnění požadavků uvedených v ustanovení čl. 8 odst. 3 ze strany ratingových agentur, kdykoliv takové posouzení považuje za nutné.
(4)
Nařízení (ES) č. 1060/2009, a zejména jeho článek 23, nedovoluje orgánu ESMA, Komisi ani jiným orgánům veřejné správy členského státu zasahovat do obsahu ratingů či metodik. Z tohoto důvodu by toto nařízení mělo stanovit pravidla, na základě kterých se uvedené metodiky budou posuzovat, ale uvedené orgány by neměly rozhodovat o přesnosti ratingu, který je výsledkem uvedených metodik.
(5)
Ustanovení čl. 6 odst. 2 ve spojení s bodem 9 oddílu A přílohy I nařízení (ES) č. 1060/2009 požaduje, aby ratingová agentura zřídila útvar, který bude odpovědný za pravidelný přezkum jejích metodik, modelů a klíčových předpokladů pro vydávání ratingů, jako jsou matematické a korelační předpoklady, a jejich významných změn nebo modifikací, jakož i vhodnosti těchto metodik, modelů a klíčových předpokladů pro vydávání ratingů v případě jejich skutečného nebo zamýšleného použití pro hodnocení nových finančních nástrojů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi ke schválení orgánem ESMA podle postupu stanoveného v článku 10 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(7)
Orgán ESMA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010. Kromě toho v květnu 2011 orgán ESMA zveřejnil výzvu s cílem získat informace od účastníků trhu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, která mají být použita pro posuzování toho, zda jsou metodiky pro vydávání ratingů v souladu s požadavky stanovenými v čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009.
Článek 2
Prokázání souladu
Ratingová agentura musí být vždy schopna orgánu ESMA prokázat plnění požadavků stanovených v čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009, které se týkají používání metodik pro vydávání ratingů.
Článek 3
Posuzování souladu orgánem ESMA
1. Kromě posouzení plnění požadavků uvedených v ustanovení čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 v souvislosti s žádostí o registraci podle článku 15 uvedeného nařízení orgán ESMA průběžně posuzuje plnění požadavků stanovených v čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 všemi ratingovými agenturami, tak jak považuje za vhodné.
2. Při posouzení plnění požadavků uvedených v ustanovení čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 ze strany ratingových agentur použije orgán ESMA veškeré informace, které jsou relevantní pro proces vypracování, schválení, použití a přezkumu metodik pro vydávání ratingů.
3. Pro stanovení vhodné úrovně posouzení orgán ESMA zváží, zda metodiky pro vydávání ratingů byly v minulosti při předpovídání úvěruschopnosti prokazatelně soudržné a přesné a může přihlédnout k metodám vyhodnocování, jako jsou odpovídající studie selhání či přechodu navržené k testování uvedené konkrétní metodiky.
Článek 4
Posouzení důslednosti metodiky pro vydávání ratingů
1. Ratingová agentura používá a uplatňuje metodiky pro vydávání ratingů, které:
a)
obsahují jasné a důkladné kontroly a postupy jejich vývoje a související schválení, které umožňují vhodné přezkoumání;
b)
zahrnují veškeré příčinné faktory, jež jsou považovány za relevantní pro určení úvěruschopnosti hodnoceného subjektu nebo finančního nástroje, které jsou podloženy statistickými důkazy nebo zkušenostmi a důkazy z minulosti;
c)
berou v úvahu modelové vztahy mezi hodnocenými subjekty nebo finančními nástroji s totožným rizikovým faktorem a rizikové faktory, vůči nimž jsou metodiky pro vydávání ratingů citlivé;
d)
zahrnují spolehlivé, relevantní a kvalitní související analytické modely, klíčové předpoklady pro vydání ratingu a kritéria, pokud jsou zavedeny.
2. Ratingová agentura vede seznam používaných metodik pro vydávání ratingů a podrobně vysvětluje tyto body, pokud jde o:
a)
všechny kvalitativní faktory, včetně rozsahu kvalitativního posouzení uvedených faktorů,
b)
všechny kvantitativní faktory, včetně klíčových proměnných, zdrojů údajů, klíčových předpokladů, modelování a kvantitativních metod.
3. Podrobné vysvětlení uvedené v odstavci 2 zahrnuje:
a)
prohlášení o významu všech kvalitativních nebo kvantitativních faktorů použitých v uvedené metodice pro vydávání ratingů včetně, pokud je to vhodné, popisu a odůvodnění souvisejících koeficientů přidělených uvedeným faktorům a jejich dopadu na ratingy;
b)
posouzení vztahu mezi klíčovými předpoklady použitými v uvedené metodice pro vydávání ratingů a kritickými rizikovými faktory odvozenými z makroekonomických nebo finančních údajů a
c)
posouzení vztahu mezi klíčovými předpoklady použitými v metodice pro vydávání ratingů a volatilitou ratingů, které jsou výsledkem uvedené metodiky v průběhu času.
4. Ratingová agentura používá metodiky pro vydávání ratingů a s nimi související analytické modely, klíčové předpoklady pro vydávání ratingů a kritéria, které neprodleně začleňují závěry nebo výsledky interního přezkumu nebo kontrolního přezkumu, který provedl jeden nebo více z těchto subjektů nebo osob:
a)
nezávislí členové správní nebo dozorčí rady ratingové agentury;
b)
útvar přezkumu ratingové agentury;
c)
všechny ostatní příslušné osoby nebo výbor podílející se na kontrole a přezkumu metodik pro vydávání ratingů.
Článek 5
Posouzení systematičnosti metodiky pro vydávání ratingů
1. Ratingová agentura používá metodiku pro vydávání ratingů a s ní spojené analytické modely, klíčové předpoklady pro vydávání ratingů a kritéria, které jsou systematicky uplatňovány při stanovení všech ratingů v dané kategorii aktiv nebo v daném tržním segmentu, pokud neexistuje objektivní důvod se od ní odchýlit.
2. Ratingová agentura musí používat metodiku pro vydávání ratingů, která je schopna rychle začlenit zjištění z jakéhokoliv přezkumu její přiměřenosti.
Článek 6
Posouzení stability metodiky pro vydávání ratingů
Ratingová agentura používá metodiky pro vydávání ratingů, které jsou navrženy a zavedeny způsobem, který jim umožňuje:
a)
používat metodiku soustavně, pokud neexistuje objektivní důvod pro její změnu nebo zrušení;
b)
rychle začlenit jakákoli zjištění plynoucí z průběžné kontroly nebo přezkumu, zejména pokud by změny strukturálních makroekonomických nebo finančních podmínek na trhu mohly ovlivnit ratingy stanovené pomocí této metodiky;
c)
porovnávat ratingy různých kategorií aktiv.
Článek 7
Posouzení, zda metodiky pro vydávání ratingů podléhají vyhodnocování založenému na zkušenostech z minulosti, včetně zpětného testování
1. Ratingová agentura používá metodiky pro vydávání ratingů, které se opírají o kvantitativní důkazy rozlišovací schopnosti metodiky pro vydávání ratingů.
2. Ratingová agentura používá metodiky pro vydávání ratingů, jež popisují:
a)
spolehlivost v minulosti a schopnost předpovědi pro ratingy vydané s použitím relevantní metodiky v příslušných časových horizontech a v různých kategoriích aktiv;
b)
míru, do jaké se předpoklady použité v modelovém ratingu odchylují od skutečných selhání a ztrátovosti.
3. Vyhodnocování metodiky pro vydávání ratingu je strukturováno tak, aby:
a)
posuzovalo citlivost metodiky pro vydávání ratingů na změny veškerých jejích základních předpokladů, včetně kvalitativních nebo kvantitativních faktorů;
b)
provádělo přiměřené a vhodné posouzení ratingů vypracovaných v minulosti pomocí uvedené metodiky pro vydávání ratingů;
c)
používalo spolehlivé vstupní údaje, včetně vhodné velikosti vzorků údajů;
d)
náležitě přihlíželo k hlavním geografickým oblastem hodnocených subjektů nebo finančních nástrojů u všech hodnocených ratingových kategorií, jako jsou strukturované financování, stát, podniky, finanční instituce, pojišťovny, veřejné finance.
4. Ratingová agentura zavádí postupy, kterými zajistí, že systémové ratingové nesrovnalosti, na něž upozornilo zpětné testování, jsou identifikovány a náležitě řešeny.
5. Do postupu přezkumu metodik pro vydávání ratingů ratingová agentura zahrne:
a)
pravidelné přezkumy ratingu a výkonnosti hodnocených subjektů a finančních nástrojů;
b)
testování modelu a testování mimo model;
c)
informace o vyhodnocování či zpětném testování v minulosti.
Článek 8
Osvobození
V případech, kdy existují omezené kvantitativní důkazy, o které by se mohla schopnost předpovědi metodiky pro vydávání ratingů opřít, je ratingová agentura osvobozena od plnění článku 7 tohoto nařízení, pokud:
a)
zajistí, aby metodiky pro vydávání ratingů citlivě předpovídaly úvěruschopnost;
b)
používá interní postupy soustavně v čase i v různých segmentech trhu;
c)
má zavedené postupy, pomocí kterých zajistí, že systémové nesrovnalosti ratingů, jež odhalilo zpětné testování, jsou identifikovány a náležitě řešeny.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 2012.
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 447/2012 AL COMISIEI
din 21 martie 2012
de completare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind agențiile de rating de credit prin stabilirea unor standarde tehnice de reglementare pentru evaluarea conformității metodologiilor de rating
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind agențiile de rating de credit (1), în special articolul 21 alineatul (4) litera (d),
întrucât:
(1)
Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 prevede obligația agențiilor de rating de credit de a utiliza metodologii de rating riguroase, sistematice și continue, care sunt supuse validării pe baza experienței anterioare, inclusiv a testărilor ex post (back-testing).
(2)
Prezentul regulament este necesar pentru a asigura transparența evaluării efectuate de Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/77/CE a Comisiei (2), și existența unor norme uniforme referitoare la cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009.
(3)
Atunci când examinează cererile de înregistrare depuse în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, AEVMP trebuie să evalueze respectarea de către agențiile de rating a prevederilor articolului 8 alineatul (3) din același regulament. După înregistrare, AEVMP trebuie să evalueze, ori de câte ori consideră că este necesar, în cadrul activității sale de supraveghere permanentă, dacă agențiile de rating continuă să respecte prevederile articolului 8 alineatul (3).
(4)
Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, în mod concret articolul 23, nu permite AEVMP, Comisiei sau autorităților publice ale statelor membre să intervină în privința conținutului ratingurilor de credit sau a metodologiilor utilizate. În consecință, prezentul regulament trebuie să prevadă normele conform cărora vor fi evaluate metodologiile respective, fără a le permite însă acestor autorități să decidă cu privire la precizia unui rating de credit obținut prin metodologiile respective.
(5)
Articolul 6 alineatul (2), coroborat cu anexa I secțiunea A punctul 9 din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, prevede obligația agențiilor de rating de credit de a crea un departament de revizuire responsabil cu examinarea periodică a metodologiilor, a modelelor și a principalelor ipoteze de rating, cum ar fi ipotezele matematice și de corelare, și a oricăror modificări sau schimbări semnificative ale acestora, precum și a gradului de adecvare a acestor metodologii, modele și ipoteze principale, atunci când sunt utilizate sau se intenționează utilizarea lor pentru evaluarea unor noi instrumente financiare.
(6)
Prezentul regulament se bazează pe proiectele de standarde tehnice de reglementare prezentate de către AEVMP Comisiei în vederea aprobării, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(7)
AEVMP a efectuat consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare pe care se bazează prezentul regulament, a analizat costurile și beneficiile potențiale aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul valorilor mobiliare și piețelor înființat în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. În plus, în mai 2011, AEVMP a lansat o cerere de contribuții pentru a colecta informații de la participanții pe piață,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament prevede normele aplicabile pentru evaluarea conformității metodologiilor de rating cu cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009.
Articolul 2
Demonstrarea conformității
Agențiile de rating de credit trebuie să poată demonstra AEVMP în orice moment conformitatea cu cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 referitoare la utilizarea metodologiilor de rating.
Articolul 3
Evaluarea conformității de către AEVMP
(1) Pe lângă verificarea respectării de către agențiile de rating a prevederilor articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, efectuată în contextul examinării cererii de înregistrare prevăzute la articolul 15 din același regulament, AEVMP trebuie să verifice, ori de câte ori consideră necesar, respectarea permanentă de către agențiile de rating a articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009.
(2) Atunci când verifică respectarea de către agențiile de rating a prevederilor articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009, AEVMP trebuie să utilizeze toate informațiile pertinente pentru a evalua procesul de elaborare, aprobare, utilizare și revizuire a metodologiilor de rating.
(3) Pentru a determina nivelul adecvat de evaluare, AEVMP examinează dacă metodologia de rating de credit și-a dovedit concret coerența și precizia în indicarea bonității și poate ține cont de metode de validare precum studii cu privire la starea de nerambursare sau la tranziția ratingurilor concepute pentru a testa metodologia respectivă.
Articolul 4
Evaluarea caracterului riguros al unei metodologii de rating
(1) Agențiile de rating de credit utilizează și aplică metodologii de rating de credit care:
(a)
conțin mecanisme de control și proceduri clare și solide pentru elaborarea și aprobarea lor, care permit o contestare adecvată;
(b)
includ toți factorii considerați pertinenți pentru determinarea bonității unei entități sau a unui instrument financiar căruia i se acordă un rating și bazați pe experiență sau pe date istorice sau statistice;
(c)
iau în considerare relația modelată dintre entitățile sau instrumentele financiare cărora li se acordă ratinguri având același factor de risc și factorii de risc la care metodologiile de rating sunt sensibile;
(d)
includ, dacă este cazul, modele analitice, ipoteze principale de rating și criterii fiabile, pertinente și legate de calitate.
(2) Agențiile de rating de credit trebuie să întocmească o listă cu următoarele elemente referitoare la metodologiile de rating de credit pe care le utilizează și să le explice detaliat:
(a)
fiecare factor calitativ, inclusiv marja de apreciere calitativă pentru factorul respectiv;
(b)
fiecare factor cantitativ, inclusiv variabilele cheie, sursele de date, ipotezele principale, tehnicile de modelare și tehnicile cantitative utilizate.
(3) Explicația detaliată menționată la alineatul (2) include următoarele:
(a)
o indicație a importanței fiecărui factor calitativ sau cantitativ utilizat în cadrul metodologiei de rating de credit, inclusiv, dacă este cazul, o descriere și o justificare pentru ponderările atribuite acestor factori și impactul acestora asupra ratingurilor de credit;
(b)
o evaluare a relației dintre ipotezele principale utilizate în cadrul metodologiei de rating de credit și factorii de risc critici identificați pe baza datelor macroeconomice sau financiare; și
(c)
o evaluare a relației dintre ipotezele principale utilizate în cadrul metodologiei de rating de credit și volatilitatea în timp a ratingurilor de credit obținute prin această metodologie.
(4) Agențiile de rating de credit utilizează metodologii de rating de credit, alături de modelele analitice și principalele ipoteze de rating și criterii asociate, care integrează rapid constatările sau rezultatele revizuirilor interne sau de monitorizare întreprinse de una sau mai multe dintre următoarele persoane sau entități:
(a)
membrii independenți ai consiliului de administrație sau de supraveghere al agenției de rating;
(b)
funcția de revizuire din cadrul agenției de rating;
(c)
orice altă persoană sau alt comitet competent care participă la monitorizarea și revizuirea metodologiilor de rating de credit.
Articolul 5
Evaluarea caracterului sistematic al unei metodologii de rating
(1) Agențiile de rating de credit utilizează metodologii de rating de credit, alături de modelele analitice și principalele ipoteze de rating și criterii asociate, aplicate sistematic în formularea tuturor ratingurilor de credit pentru o anumită categorie de active sau un anumit segment de piață, cu excepția cazului în care există un motiv obiectiv pentru a se abate de la acestea.
(2) Agențiile de rating de credit utilizează metodologii de rating de credit capabile să integreze rapid constatările desprinse în urma revizuirilor având ca obiect caracterul lor adecvat.
Articolul 6
Evaluarea caracterului continuu al unei metodologii de rating
Agențiile de rating de credit utilizează metodologii de rating de credit concepute și implementate astfel încât:
(a)
să continue să fie utilizate, cu excepția cazului în care există un motiv obiectiv pentru a le modifica sau a renunța la ele;
(b)
să poată integra rapid orice constatare desprinsă în urma monitorizării continue sau a unei revizuiri, în special atunci când modificările condițiilor structurale macroeconomice sau ale condițiilor de pe piața financiară ar putea afecta ratingurile de credit obținute prin această metodologie;
(c)
să compare ratingurile de credit între diferitele categorii de active.
Articolul 7
Evaluarea prin care se stabilește dacă o metodologie de rating de credit a fost validată pe baza experienței anterioare, inclusiv prin testare ex post
(1) Agențiile de rating de credit utilizează metodologii de rating de credit care se sprijină pe date cantitative privind puterea discriminatorie a metodologiilor respective.
(2) Agențiile de rating de credit utilizează metodologii de rating de credit care descriu:
(a)
soliditatea și puterea predictivă a ratingurilor de credit emise în trecut folosind metodologia respectivă, în orizonturi de timp adecvate și pentru diferite categorii de active;
(b)
măsura în care ipotezele utilizate în cadrul modelului de rating se îndepărtează de ratele reale de nerambursare și de pierdere.
(3) Validarea unei metodologii de rating de credit trebuie concepută în așa fel încât:
(a)
să analizeze sensibilitatea metodologiei de rating de credit la modificările ipotezelor care stau la baza acesteia, inclusiv ale factorilor calitativi sau cantitativi;
(b)
să efectueze o evaluare adecvată și corespunzătoare a ratingurilor de credit anterioare obținute cu ajutorul metodologiei de rating respective;
(c)
să utilizeze date fiabile, inclusiv eșantioane de date având o dimensiune corespunzătoare;
(d)
să țină cont în mod corespunzător de principalele zone geografice ale entităților sau instrumentelor financiare cărora li se acordă ratinguri, pentru fiecare categorie de ratinguri de credit (finanțare structurată, ratinguri suverane, entități comerciale, instituții financiare, societăți de asigurare, finanțe publice).
(4) Agențiile de rating de credit instituie proceduri prin care anomaliile sistemice ale ratingurilor de credit detectate prin procesul de testare ex post sunt identificate și corectate în mod adecvat.
(5) Agențiile de rating de credit includ în procesul de revizuire a metodologiilor de rating de credit:
(a)
revizuiri regulate ale ratingurilor de credit și ale performanțelor entităților și instrumentelor financiare cărora li se acordă ratinguri;
(b)
testări pe eșantioane și în afara eșantioanelor;
(c)
informații privind validările sau testările ex post anterioare.
Articolul 8
Scutiri
În cazul în care există puține probe cantitative care să ateste puterea predictivă a unei metodologii de rating de credit, agențiile de rating de credit sunt scutite de obligația de a respecta articolul 7 din prezentul regulament dacă:
(a)
se asigură că metodologiile de rating de credit sunt indicatori rezonabili ai bonității;
(b)
aplică procedurile interne într-un mod consecvent în timp și pentru diferitele segmente ale pieței;
(c)
dispun de proceduri prin care anomaliile sistemice ale ratingurilor de credit detectate prin procesul de testare ex post sunt identificate și corectate în mod adecvat.
Articolul 9
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 21 martie 2012.