ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY
ze dne 29. října 2010,
kterým se mění status ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii
(2010/718/EU)
EVROPSKÁ RADA,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 355 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na podnět Francouzské republiky,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 355 Smlouvy o fungování Evropské unie (EU) umožňuje, aby Evropská rada z podnětu dotyčného členského státu přijala po konzultaci s Komisí jednomyslně rozhodnutí, kterým se vůči Unii mění status dánské, francouzské nebo nizozemské země nebo území uvedených v čl. 355 odst. 1 a 2.
(2)
Francouzská republika (dále jen „Francie“) dopisem prezidenta republiky ze dne 30. června 2010 požádala Evropskou radu, aby toto rozhodnutí přijala ohledně ostrova Svatý Bartoloměj, který je uveden v čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Francie žádá, aby byl status tohoto ostrova změněn ze statusu nejvzdálenějšího regionu, který se řídí článkem 349 Smlouvy o fungování EU, na status zámořské země a území, který se řídí částí čtvrtou Smlouvy o fungování EU.
(3)
Žádost Francie je podepřena vůlí vyjádřenou volenými zástupci ostrova Svatý Bartoloměj, který v rámci Francouzské republiky tvoří zámořský územní celek podle článku 74 francouzské ústavy s vlastní samosprávou, aby byl ostrovu udělen status vůči Evropské unii, jenž by lépe vyhovoval postavení, jaké toto území má v rámci vnitrostátního práva, zejména vzhledem k jeho fyzické vzdálenosti od metropolitní Francie a jeho malému ostrovnímu hospodářství orientovanému na cestovní ruch, které čelí konkrétním potížím se zásobováním, jež ztěžují uplatňování předpisů Unie.
(4)
Francie se zavázala uzavřít dohody nezbytné k ochraně zájmů Unie v rámci nového statusu. Tyto dohody by se měly týkat měnové oblasti, protože Francie má v úmyslu zachovat euro jakožto jednotnou měnu Svatého Bartoloměje a protože je třeba zajistit kontinuitu uplatňování práva Unie v oblastech, které jsou zásadní pro správné fungování hospodářské a měnové Unie. Dále by se měly týkat daňové oblasti a jejich cílem by mělo být zajistit, aby se mechanismy stanovené ve směrnici Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní a daní z pojistného (1) a směrnici Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb (2), zaměřené zejména na boj proti přeshraničním podvodům a únikům, i v budoucnu uplatňovaly na území Svatého Bartoloměje. Občané Svatého Bartoloměje by měli zůstat občany Unie a mít v ní stejné povinnosti a svobody jako ostatní francouzští občané a stejně tak by všichni občané Unie měli na Svatém Bartoloměji požívat stejných práv a svobod jako v současnosti.
(5)
Změna statusu ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii, která je v souladu s požadavkem demokraticky vyjádřeným jeho volenými zástupci, by neměla poškodit zájmy Unie a měla by v souvislosti s přechodem ostrova ke samosprávnému postavení v rámci vnitrostátního práva představovat logický krok,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Dnem 1. ledna 2012 ostrov Svatý Bartoloměj pozbývá statusu nejvzdálenějšího regionu Unie a nabývá statusu zámořské země a území podle části čtvrté Smlouvy o fungování Evropské unie (EU).
Článek 2
Smlouva o fungování EU se mění takto:
1)
v čl. 349 prvním pododstavci se vypouštějí slova „Svatého Bartoloměje,“;
2)
v čl. 355 odst. 1 se vypouštějí slova „Svatý Bartoloměj,“;
3)
v příloze II se mezi odrážky týkající se Saint-Pierre a Miquelonu a Aruby vkládá nová odrážka, která zní:
„-
Svatý Bartoloměj,“.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
V Bruselu dne 29. října 2010.
DECIZIA CONSILIULUI EUROPEAN
din 29 octombrie 2010
de modificare a statutului în raport cu Uniunea Europeană al Insulei Saint-Barthélemy
(2010/718/UE)
CONSILIUL EUROPEAN,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 355 alineatul (6),
având în vedere inițiativa Republicii Franceze,
având în vedere avizul Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 355 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Consiliul European poate să adopte, în unanimitate și după consultarea Comisiei, la inițiativa statului membru în cauză, o decizie de modificare a statutului în raport cu Uniunea al unei țări sau teritoriu danez, francez sau olandez prevăzut la articolul 355 alineatele (1) și (2).
(2)
Prin scrisoarea președintelui său din 30 iunie 2010, Republica Franceză (denumită în continuare „Franța”) a solicitat Consiliului European să adopte o asemenea decizie în ceea ce privește Insula Saint-Barthélemy, care intră sub incidența articolului 355 alineatul (1) din TFUE. Franța a solicitat ca statutul acestei insule să treacă de la cel de regiune ultraperiferică, reglementat de articolul 349 din TFUE, la cel de țară și teritoriu de peste mări, care face obiectul părții a patra din TFUE.
(3)
Solicitarea Franței reflectă dorința exprimată de reprezentanții aleși ai Insulei Saint-Barthélemy - care reprezintă în cadrul Republicii Franceze o colectivitate de peste mări, reglementată de articolul 74 din Constituția Franței și care dispune de autonomie - de a i se conferi un statut în raport cu Uniunea mai bine adaptat celui conferit de dreptul intern, ținând seama, în special, de distanța la care este situată față de metropolă, de economia sa insulară, la scară mică, orientată exclusiv către turism și confruntată cu dificultăți concrete de aprovizionare, care pun obstacole în calea aplicării unei părți a normelor Uniunii.
(4)
Franța și-a luat angajamentul de a încheia acordurile necesare pentru ca interesele Uniunii să fie păstrate cu ocazia acestei evoluții. Aceste acorduri ar trebui să aibă drept obiect, pe de o parte, chestiunile monetare, având în vedere faptul că Franța are intenția de a păstra euro drept monedă unică în Saint-Barthélemy și că se impune asigurarea aplicării în continuare a dreptului Uniunii în domeniile esențiale pentru buna funcționare a uniunii economice și monetare. Pe de altă parte, acordurile ar trebui să reglementeze domeniul fiscal și să urmărească garantarea aplicării în viitor pe teritoriul Insulei Saint-Barthélemy a mecanismelor prevăzute de Directiva 77/799/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1977 privind asistența reciprocă acordată de autoritățile competente din statele membre în domeniul impozitării directe, al anumitor accize și al impozitării primelor de asigurare (1) și de Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi (2), care urmăresc combaterea fraudei și a evaziunii fiscale transfrontaliere. Cetățenii din Saint-Barthélemy ar trebui să rămână în continuare cetățeni ai Uniunii și să beneficieze în cadrul Uniunii de aceleași drepturi și libertăți ca și ceilalți cetățeni francezi, în același mod în care toți cetățenii Uniunii vor continua să beneficieze, în Saint-Barthélemy, de aceleași drepturi și libertăți de care beneficiază în prezent.
(5)
În consecință, evoluția statutului în raport cu Uniunea al Insulei Saint-Barthélemy, care răspunde unei solicitări exprimate în mod democratic de reprezentanții aleși ai acestei insule, nu ar trebui să aducă atingere intereselor Uniunii și ar trebui să constituie o etapă consecventă cu accesul insulei la un statut autonom în temeiul legislației naționale,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Începând cu 1 ianuarie 2012, Insula Saint-Barthélemy nu mai are statutul de regiune ultraperiferică a Uniunii, fiindu-i conferit statutul de țară și teritoriu de peste mări, prevăzut în partea a patra a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
Articolul 2
În consecință, TFUE se modifică după cum urmează:
1.
la articolul 349 primul paragraf, se elimină cuvintele „Saint-Barthélemy”;
2.
la articolul 355 alineatul (1), se elimină cuvintele „Saint-Barthélemy”;
3.
în anexa II, se introduce o nouă liniuță, între cea referitoare la Saint-Pierre și Miquelon și cea referitoare la Aruba, care se citește după cum urmează:
„-
Saint-Barthélemy,”.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
Se aplică de la 1 ianuarie 2012.
Adoptată la Bruxelles, 29 octombrie 2010.