SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/82/EU
ze dne 25. října 2011
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (2) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (3) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném "Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020" zdůraznila, že prosazování příslušných právních předpisů je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech o bezpečnosti silničního provozu ze dne 2. prosince 2010 vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi k posouzení možnosti případné harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie. Komise by proto měla zhodnotit, zda bude v budoucnu nutné navrhnout další opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Podporovat je třeba rovněž větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(5)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila dostatek informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech než je členský stát registrace.
(6)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, zaveden systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(7)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, může zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(8)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(9)
V rámci prümských rozhodnutí si členské státy vzájemně poskytují právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů by měla být pokud možno začleněna do této směrnice.
(10)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla předložit zprávu o posouzení fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(11)
Užití uvedených softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(12)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(13)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prostředky a postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informace vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Další postupy podléhají platným právním nástrojům, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, např. rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (4).
(14)
Členské státy by měly zvážit poskytnutí odpovídajícího překladu informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak stanovuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (5).
(15)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu s vysokou úrovní ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby byla zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(16)
Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(17)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými subjekty, mimo jiné orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(18)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů, která by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(19)
Jelikož údaje související s určením totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji, členské státy by měly přijmout opatření, která jsou nezbytná k uplatnění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (6). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjekt údajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů, a měl by mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(20)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(21)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, uvedené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(23)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(24)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zohlednění příslušných změn rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (7) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(26)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto z důvodu rozsahu či účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(27)
Byl konzultován Evropský inspektor ochrany údajů, který k dané problematice zaujal stanovisko (8),
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, a tím i vymáhání sankcí.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci a dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS ze dne 16. prosince 1991 o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech (9) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, např. odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, několika nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 3 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidel s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Datové prvky uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Veškeré vyhledávání formou odchozích žádostí provádí národní kontaktní místo členského státu deliktu s využitím úplného registračního čísla.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článcích 2 a 3.
3. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky bez výměny údajů z dalších databází. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem a aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jakou je aplikace speciálně vytvořená pro účely článku 12 rozhodnutí 2008/615/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedeného v článku 2, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Členské státy zašlou do ze dne 7. listopadu 2014 Komisi předběžnou zprávu. Do ze dne 6. května 2016, a poté každé dva roky zašlou Komisi rovněž souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená v rámcovém rozhodnutí 2008/977/SVV se vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 4 a 5 rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 9 uvedeného rámcového rozhodnutí byla stanovena nejdelší přípustná lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, přístup, opravu, výmaz a blokování, náhradu škody a soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Všechna příslušná ustanovení o ochraně údajů stanovená v prümských rozhodnutích se rovněž vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, mimo jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, pokud jde o aktualizaci přílohy I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let od ze dne 6. listopadu 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Do ze dne 7. listopadu 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu osob usmrcených v důsledku silničních nehod v Unii, zvláště otázky, zda má na účinnost této směrnice vliv její územní působnost,
-
posouzení potřeby vypracování společných norem pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat přinejmenším překračování rychlostních limitů, řízení vozidla pod vlivem alkoholu, nepoužívání bezpečnostních pásů a nezastavení na červený světelný signál světelného signalizačního zařízení,
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navržení společných kritérií týkajících se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik EU, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do ze dne 7. listopadu 2013. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
DIRECTIVA 2011/82/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 25 octombrie 2011
de facilitare a schimbului transfrontalier de informații privind încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 87 alineatul (2),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Îmbunătățirea siguranței rutiere reprezintă un obiectiv central al politicii Uniunii în domeniul transporturilor. Uniunea urmărește o politică de îmbunătățire a siguranței rutiere, având ca obiectiv reducerea deceselor, a vătămărilor corporale și a daunelor materiale. Un element important al acestei politici îl constituie aplicarea consecventă a sancțiunilor pentru încălcările normelor de circulație săvârșite în Uniune care pun în pericol în mod semnificativ siguranța rutieră.
(2)
Cu toate acestea, ca urmare a lipsei unor proceduri adecvate și fără a aduce atingere posibilităților existente în temeiul Deciziei 2008/615/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind intensificarea cooperării transfrontaliere, în special în domeniul combaterii terorismului și a criminalității transfrontaliere (2), precum și în temeiul Deciziei 2008/616/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind punerea în aplicare a Deciziei 2008/615/JAI (3) („Deciziile Prüm”), sancțiunile de natură financiară pentru anumite încălcări ale normelor de circulație adeseori nu sunt executate atunci când încălcările respective au fost săvârșite cu un vehicul înmatriculat în alt stat membru decât cel în care s-a săvârșit încălcarea. Prezenta directivă urmărește să garanteze că, și în astfel de cazuri, ar trebui asigurată cercetarea eficientă a încălcărilor normelor de circulație care afectează siguranța rutieră.
(3)
Comisia a subliniat, în comunicarea sa din 20 iulie 2010, denumită „Pentru un spațiu european de siguranță rutieră: orientări pentru politica de siguranță rutieră 2011-2020”, că executarea sancțiunilor reprezintă în continuare un factor-cheie în ceea ce privește crearea condițiilor necesare unei reduceri semnificative a numărului deceselor și vătămărilor corporale. Consiliul a solicitat, de asemenea, în concluziile sale din 2 decembrie 2010 privind siguranța rutieră, să se țină seama de faptul că este necesar să se consolideze și mai mult aplicarea normelor de circulație rutieră la nivelul statelor membre și, dacă este cazul, și la nivelul Uniunii. Acesta a invitat Comisia să verifice care sunt posibilitățile de armonizare a normelor de circulație la nivelul Uniunii în cazul în care acest lucru este oportun. Comisia ar trebui, prin urmare, să verifice necesitatea de a propune în viitor măsuri suplimentare privind facilitarea aplicării transfrontaliere a sancțiunilor pentru încălcările normelor de circulație, în special a celor legate de accidente rutiere grave.
(4)
Ar trebui încurajată, de asemenea, o mai mare convergență a măsurilor de control dintre statele membre, iar Comisia ar trebui să verifice în acest sens dacă este necesară elaborarea unor norme comune privind echipamentul automat de control al siguranței rutiere.
(5)
Cetățenii Uniunii ar trebui sensibilizați cu privire la normele de circulație în materie de siguranță rutieră care sunt în vigoare în diferitele state membre și cu privire la punerea în aplicare a prezentei directive, în special prin măsuri adecvate, care să garanteze furnizarea de informații suficiente cu privire la consecințele nerespectării normelor de circulație în materie de siguranță rutieră în cazul deplasărilor într-un alt stat membru decât statul membru de înregistrare.
(6)
Pentru a îmbunătăți siguranța rutieră pe întreg teritoriul Uniunii și pentru a asigura aplicarea unui tratament egal conducătorilor auto, în ceea ce privește contravenienții rezidenți și nerezidenți, asigurarea punerii în aplicare ar trebui facilitată indiferent de statul membru în care este înmatriculat vehiculul. În acest scop, ar trebui instituit un sistem de schimb transfrontalier de informații privind anumite încălcări identificate ale normelor de circulație care afectează siguranța rutieră, indiferent de natura administrativă sau penală a acestora în temeiul dreptului statului membru implicat, care să acorde statului membru în care s-a săvârșit încălcarea acces la datele privind înmatricularea vehiculului (DÎV) de la statul membru de înmatriculare.
(7)
Un schimb transfrontalier de DÎV mai eficient, care să faciliteze identificarea persoanelor suspectate de săvârșirea unei încălcări a normelor de circulație care afectează siguranța rutieră, ar putea spori efectul disuasiv și ar putea determina un comportament mai prudent al persoanelor care conduc vehicule înmatriculate în alt stat membru decât cel în care s-a săvârșit încălcarea, prevenind astfel decesele cauzate de accidente rutiere.
(8)
Încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră aflate sub incidența prezentei directive nu fac obiectul unui tratament uniform în statele membre. Unele statele membre consideră aceste încălcări, în temeiul dreptului intern, drept încălcări de natură „administrativă”, în timp ce alte state membre le califică drept fapte „penale”. Prezenta directivă ar trebui să se aplice indiferent de modul în care sunt încadrate încălcările respective în dreptul intern.
(9)
În cadrul Deciziilor Prüm, statele membre își acordă reciproc dreptul de acces la DÎV, în scopul îmbunătățirii schimbului de informații și al accelerării procedurilor în vigoare. Dispozițiile referitoare la specificațiile tehnice și la disponibilitatea schimbului automatizat de date prevăzute în Deciziile Prüm ar trebui preluate, într-o măsură cât mai mare, în prezenta directivă.
(10)
Aplicațiile informatice existente ar trebui să constituie baza schimbului de date în temeiul prezentei directive și, în același timp, să faciliteze statelor membre raportarea către Comisie. Aceste aplicații ar trebui să permită un schimb de DÎV specifice rapid, sigur și confidențial între statele membre. Ar trebui să se profite de aplicația informatică a Sistemului european de informare privind vehiculele și permisele de conducere (Eucaris), care este obligatorie pentru statele membre în temeiul Deciziilor Prüm în ceea ce privește DÎV. Comisia ar trebui să raporteze în legătură cu o evaluare a funcționării aplicațiilor informatice utilizate în scopul prezentei directive.
(11)
Domeniul de aplicare al aplicațiilor informatice menționate anterior ar trebui să fie limitat la procesele utilizate în schimbul de informații între punctele naționale de contact din statele membre. Procedurile și procesele automatizate în care se utilizează informațiile nu intră în domeniul de aplicare al acestor aplicații.
(12)
Strategia de gestionare a informațiilor pentru securitatea internă a UE urmărește să identifice soluțiile cele mai simple, mai ușor de urmărit și mai rentabile pentru schimburile de date.
(13)
Statele membre ar trebui să fie în măsură să contacteze proprietarul, deținătorul vehiculului implicat sau persoana identificată în alt mod, suspectată de săvârșirea unei încălcări a normelor de circulație care afectează siguranța rutieră, pentru a transmite informații persoanei respective cu privire la procedurile aplicabile și la consecințele juridice ale încălcării în temeiul dreptului statului membru. În acest sens, statele membre ar trebui să aibă în vedere transmiterea informațiilor referitoare la încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră în limba documentelor de înmatriculare sau în limba pe care, în modul cel mai probabil, persoana vizată o înțelege, pentru a asigura înțelegerea clară de către aceasta din urmă a informațiilor care i se comunică. Statele membre ar trebui să aplice procedurile adecvate pentru a se asigura că doar persoana în cauză este informată, și nu o terță parte. În acest scop, statele membre ar trebui să recurgă la înțelegeri detaliate similare celor adoptate pentru urmărirea unor astfel de încălcări, inclusiv la modalități precum, dacă este cazul, transmiterea în regim recomandat. Aceasta îi va permite persoanei în cauză să răspundă la informații în mod adecvat, în special solicitând informații suplimentare, plătind amenda sau exercitându-și dreptul la apărare, în special în cazul în care s-a produs o eroare de identificare. Procedurile ulterioare fac obiectul instrumentelor juridice aplicabile, inclusiv al instrumentelor referitoare la asistența reciprocă și la recunoașterea reciprocă, de exemplu Decizia-cadru 2005/214/JAI a Consiliului din 24 februarie 2005 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce a sancțiunilor financiare (4).
(14)
Statele membre ar trebui să aibă în vedere furnizarea unei traduceri echivalente în ceea ce privește scrisoarea de informare trimisă de statul membru în care s-a săvârșit încălcarea, astfel cum se prevede în Directiva 2010/64/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind dreptul la interpretare și traducere în cadrul procedurilor penale (5).
(15)
În vederea aplicării unei politici de siguranță rutieră care să vizeze un nivel ridicat de protecție a utilizatorilor drumurilor din Uniune și care să țină seama de diversitatea situațiilor din cadrul Uniunii, statele membre ar trebui să ia măsuri, fără a aduce atingere politicilor și dispozițiilor legislative mai restrictive, pentru a asigura o mai mare convergență a normelor de circulație rutieră și a aplicării acestora între statele membre. În cadrul raportului său destinat Parlamentului European și Consiliului referitor la aplicarea prezentei directive, Comisia ar trebui să analizeze necesitatea de a elabora standarde comune în vederea stabilirii unor metode, practici și standarde minime comparabile la nivelul Uniunii luând în considerare cooperarea internațională și acordurile existente în domeniul siguranței rutiere, în special Convenția de la Viena privind circulația rutieră din 8 noiembrie 1968.
(16)
În cadrul raportului său destinat Parlamentului European și Consiliului referitor la aplicarea prezentei directive de către statele membre, Comisia ar trebui să examineze dacă este necesară elaborarea unor criterii comune privind procedurile ulterioare urmate de statele membre în cazul neplății unei sancțiuni financiare, în conformitate cu legile și procedurile din statele membre. În acest raport, Comisia ar trebui să abordeze chestiuni precum procedurile de transmitere a deciziei finale de impunere a unei sancțiuni și/sau a unei sancțiuni financiare, precum și recunoașterea și punerea în aplicare a acesteia, între autoritățile competente ale statelor membre.
(17)
În cadrul procesului de pregătire a revizuirii prezentei directive, Comisia ar trebui să consulte părțile interesate relevante, precum autoritățile sau organismele responsabile de siguranța rutieră și cele de aplicare a legii, asociații ale victimelor și alte organizații neguvernamentale care își desfășoară activitatea în domeniul siguranței rutiere.
(18)
O mai strânsă cooperare între autoritățile de aplicare a legii ar trebui să fie însoțită de respectarea drepturilor fundamentale, în special a dreptului la viață privată și la protecția datelor cu caracter personal, garantate prin modalități speciale de protecție a datelor care ar trebui să țină seama de natura specifică a accesului transfrontalier online la bazele de date. Este necesar ca aplicațiile informatice care urmează să fie create să permită realizarea schimburilor de informații în condiții de siguranță și să asigure confidențialitatea datelor transmise. Datele colectate în temeiul prezentei directive nu ar trebui să fie utilizate în alte scopuri decât cele ale prezentei directive. Statele membre ar trebui să respecte obligațiile referitoare la condițiile de utilizare și de stocare temporară a datelor.
(19)
Întrucât datele referitoare la identificarea unui contravenient au caracter personal, statele membre ar trebui să ia măsurile necesare pentru a garanta respectarea dispozițiilor relevante din Decizia-cadru 2008/977/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind protecția datelor cu caracter personal prelucrate în cadrul cooperării polițienești și judiciare în materie penală (6). Fără a aduce atingere respectării cerințelor procedurale pentru căile de atac judiciare ale statului membru în cauză, persoana vizată ar trebui informată în mod corespunzător, în momentul notificării cu privire la comiterea unei încălcări, cu privire la drepturile sale privind accesul la datele sale cu caracter personal, rectificarea și ștergerea acestora, precum și cu privire la perioada legală maximă de stocare a datelor și ar trebui să aibă dreptul de a obține corectarea oricăror date cu caracter personal incorecte sau ștergerea imediată a oricăror date înregistrate în mod ilegal.
(20)
Țările terțe ar trebui să aibă posibilitatea de a participa la schimbul de DÎV, cu condiția să fi încheiat un acord cu Uniunea în acest sens. Un astfel de acord ar trebui să cuprindă dispozițiile necesare cu privire la protecția datelor.
(21)
Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum se menționează la articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
(22)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, aceste state membre nu participă la adoptarea prezentei directive, nu au obligații în temeiul acesteia și nu fac obiectul aplicării sale.
(23)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.
(24)
În vederea realizării obiectivului privind schimbul de informații între statele membre prin mijloace interoperabile, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei cu scopul de a lua în considerare modificările relevante ale Deciziei 2008/615/JAI și ale Deciziei 2008/616/JAI sau în cazul în care acte juridice ale Uniunii cu relevanță directă pentru actualizarea anexei I prevăd acest lucru. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
(25)
În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare (7), statele membre sunt încurajate să stabilească, în interesul propriu și în interesul Uniunii, propriile tabele, care să ilustreze, în măsura posibilului, concordanța dintre prezenta directivă și măsurile lor de transpunere și pe care să le facă publice.
(26)
Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume asigurarea unui nivel ridicat de protecție pentru toți utilizatorii drumurilor din Uniune, prin facilitarea schimbului transfrontalier de informații privind încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră, atunci când acestea sunt săvârșite cu un vehicul înmatriculat în alt stat membru decât cel în care s-a săvârșit încălcarea, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.
(27)
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată și a adoptat un aviz (8),
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiectiv
Prezenta directivă urmărește să asigure un nivel ridicat de protecție pentru toți utilizatorii drumurilor din Uniune, facilitând schimbul transfrontalier de informații privind încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră și, prin acesta, executarea sancțiunilor, atunci când încălcările respective sunt săvârșite cu un vehicul înmatriculat în alt stat membru decât statul membru în care s-a săvârșit încălcarea.
Articolul 2
Domeniul de aplicare
Directiva se aplică următoarelor încălcări ale normelor de circulație care afectează siguranța rutieră:
(a)
excesul de viteză;
(b)
nefolosirea centurii de siguranță;
(c)
nerespectarea semnificației culorii roșii a semaforului;
(d)
conducerea sub influența alcoolului;
(e)
conducerea sub influența stupefiantelor;
(f)
nefolosirea căștii de protecție;
(g)
utilizarea unei benzi interzise;
(h)
utilizarea ilegală a unui telefon mobil sau a altor dispozitive de comunicare în timpul conducerii.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:
(a)
„vehicul” înseamnă orice vehicul, inclusiv motociclete, care este utilizat în mod normal pentru transportul rutier de persoane sau bunuri;
(b)
„statul membru în care s-a săvârșit încălcarea” înseamnă statul membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(c)
„statul membru de înmatriculare” înseamnă statul membru în care este înmatriculat vehiculul cu care s-a săvârșit încălcarea;
(d)
„exces de viteză” înseamnă depășirea limitei de viteză în vigoare în statul membru în care s-a săvârșit încălcarea pentru sectorul de drum respectiv și pentru tipul de vehicul în cauză;
(e)
„nefolosirea centurii de siguranță” înseamnă încălcarea obligației de a purta centura de siguranță sau de a folosi dispozitive de siguranță pentru copii, în conformitate cu Directiva 91/671/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1991 privind utilizarea obligatorie a centurilor de siguranță și a sistemelor de fixare a copiilor în scaune în vehicule (9) și cu dreptul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(f)
„nerespectarea semnificației culorii roșii a semaforului” înseamnă conducerea fără oprire la culoarea roșie a semaforului sau la orice alt semnal de oprire echivalent, astfel cum este definit în dreptul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(g)
„conducerea sub influența alcoolului” înseamnă conducerea sub influența alcoolului, astfel cum este definită în dreptul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(h)
„conducerea sub influența stupefiantelor” înseamnă conducerea sub influența stupefiantelor sau a altor substanțe cu efecte similare, astfel cum este definită în dreptul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(i)
„nefolosirea căștii de protecție” înseamnă nepurtarea căștii de protecție, astfel cum este definită în dreptul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(j)
„utilizarea unei benzi interzise” înseamnă utilizarea ilegală a unui sector de drum (precum o bandă de urgență, o bandă rezervată transportului public sau o bandă închisă temporar din motive de congestionare sau ca urmare a desfășurării unor lucrări), astfel cum este definită în dreptul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(k)
„utilizarea ilegală a unui telefon mobil sau a altor dispozitive de comunicare în timpul conducerii” înseamnă utilizarea ilegală a unui telefon mobil sau a altor dispozitive de comunicare în timpul conducerii, astfel cum este definită în dreptul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea;
(l)
„punct național de contact” înseamnă o autoritate competentă desemnată pentru schimbul de DÎV;
(m)
„căutare automatizată” înseamnă o procedură de acces online pentru consultarea bazei de date a unuia/uneia, a mai multor sau a tuturor statelor membre sau țărilor participante;
(n)
„deținătorul vehiculului” înseamnă persoana pe numele căreia este înmatriculat vehiculul, astfel cum este definită în dreptul statului membru de înmatriculare.
Articolul 4
Procedura pentru schimbul de informații între statele membre
(1) În vederea investigațiilor privind încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră menționate la articolul 2, statele membre permit accesul punctelor naționale de contact ale altor state membre, astfel cum sunt menționate la alineatul (3) din prezentul articol, la următoarele DÎV, autorizându-le să efectueze căutări automatizate cu privire la:
(a)
date privind vehiculele; și
(b)
date privind proprietarii sau deținătorii vehiculelor.
Elementele datelor menționate la literele (a) și (b) care sunt necesare pentru efectuarea căutărilor trebuie să fie conforme cu anexa I.
(2) Orice căutări sub formă de cerere transmisă se efectuează de către punctul național de contact al statului membru în care s-a săvârșit încălcarea prin utilizarea unui număr de înmatriculare complet.
Căutările respective se efectuează în conformitate cu procedurile descrise în capitolul 3 al anexei la Decizia 2008/616/JAI, cu excepția punctului 1 din capitolul 3 al anexei la Decizia 2008/616/JAI, în cazul căruia se aplică anexa I la prezenta directivă.
Statul membru în care s-a săvârșit încălcarea utilizează, în temeiul prezentei directive, datele obținute în scopul de a stabili cine este personal răspunzător de încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră menționate la articolele 2 și 3.
(3) În scopul schimbului de date precum cele menționate la alineatul (1), fiecare stat membru desemnează un punct național de contact. Competențele punctelor naționale de contact sunt reglementate de dreptul aplicabil al statului membru în cauză.
(4) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a asigura realizarea schimbului de informații prin mijloace electronice interoperabile, fără să aibă loc un schimb de date între alte baze de date. Statele membre se asigură că schimbul de informații se desfășoară într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor și sigur și că securitatea și protecția datelor transmise este asigurată, prin utilizarea, într-o măsură cât mai mare, a aplicațiilor informatice existente, precum cea concepută special în scopul aplicării articolului 12 din Decizia 2008/615/JAI, precum și a versiunilor modificate ale aplicațiilor informatice respective, în concordanță cu anexa I la prezenta directivă și cu punctele 2 și 3 din capitolul 3 al anexei la Decizia 2008/616/JAI. Versiunile modificate ale aplicațiilor informatice permit atât schimbul online în timp real, cât și schimbul de loturi de date, acesta din urmă facilitând schimbul de cereri sau de răspunsuri multiple în cadrul unui singur mesaj.
(5) Fiecare stat membru suportă costurile proprii care decurg din administrarea, utilizarea și întreținerea aplicațiilor informatice menționate la alineatul (4).
Articolul 5
Scrisoarea de informare privind încălcarea normelor de circulație care afectează siguranța rutieră
(1) Statul membru în care s-a săvârșit încălcarea decide dacă să inițieze sau nu proceduri ulterioare referitoare la încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră menționate la articolul 2.
Dacă statul membru în care s-a săvârșit încălcarea decide să inițieze astfel de proceduri, acesta informează în consecință, în conformitate cu dreptul său intern, proprietarul, deținătorul vehiculului sau persoana identificată în alt mod, suspectată că a săvârșit încălcarea normelor de circulație care afectează siguranța rutieră.
Informarea respectivă se referă, conform normelor de drept intern, și la consecințele juridice ale încălcării normelor respective pe teritoriul statului membru în care s-a săvârșit încălcarea în temeiul dreptului statului membru respectiv.
(2) Atunci când transmite scrisoarea de informare proprietarului, deținătorului vehiculului sau persoanei identificate în alt mod, suspectate că a săvârșit încălcarea normelor de circulație care afectează siguranța rutieră, statul membru în care s-a săvârșit încălcarea include, în conformitate cu dreptul intern, orice informații relevante, în special natura încălcării normelor de circulație care afectează siguranța rutieră menționată la articolul 2, locul, data și ora la care a fost săvârșită, o trimitere la dispozițiile aplicabile (inclusiv titlul acestora) din dreptul național care au fost încălcate și sancțiunea aferentă, precum și, după caz, date privind dispozitivul utilizat pentru detectarea încălcării. În acest scop, statul membru în care s-a săvârșit încălcarea poate utiliza modelul prevăzut în anexa II.
(3) În cazul în care statul membru în care s-a săvârșit încălcarea decide să inițieze proceduri ulterioare referitoare la încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră menționate la articolul 2, acesta transmite scrisoarea de informare, în scopul garantării respectării drepturilor fundamentale, în limba documentului de înmatriculare, dacă acesta este disponibil, sau în una dintre limbile oficiale ale statului membru de înmatriculare.
Articolul 6
Rapoartele statelor membre către Comisie
Statele membre transmit un raport preliminar Comisiei până la 7 noiembrie 2014. Acestea transmit Comisiei și un raport complet până la 6 mai 2016 și apoi la fiecare doi ani.
Raportul complet indică numărul de cereri de căutare automatizată efectuate de statul membru în care s-a săvârșit încălcarea și adresate punctului național de contact al statului membru de înmatriculare în urma încălcărilor săvârșite pe teritoriul celui dintâi, precum și natura încălcărilor pentru care au fost depuse cereri și numărul cererilor respinse.
Raportul complet include și o descriere a situației de la nivel național în legătură cu măsurile ulterioare luate cu privire la încălcările normelor de circulație care afectează siguranța rutieră, pe baza proporției încălcărilor care au făcut obiectul unor scrisori de informare.
Articolul 7
Protecția datelor
(1) Dispozițiile privind protecția datelor prevăzute de Decizia-cadru 2008/977/JAI se aplică datelor cu caracter personal prelucrate în temeiul prezentei directive.
(2) Statele membre se asigură mai ales că datele cu caracter personal prelucrate în temeiul prezentei directive sunt, într-un interval de timp adecvat, rectificate în cazul în care sunt incorecte, șterse sau blocate în cazul în care nu mai sunt necesare, în conformitate cu articolele 4 și 5 din Decizia-cadru 2008/977/JAI, și că se stabilește un termen limită de stocare a datelor în conformitate cu articolul 9 din decizia-cadru respectivă.
Statele membre se asigură, de asemenea, că toate datele cu caracter personal prelucrate în temeiul prezentei directive sunt utilizate numai pentru atingerea obiectivului menționat la articolul 1 și că persoanele vizate au aceleași drepturi la informare, la acces, la rectificare, la ștergere, la blocare, la despăgubire și la căi judiciare ca cele adoptate în temeiul normelor de drept intern pentru punerea în aplicare a dispozițiilor relevante din Decizia-cadru 2008/977/JAI.
Toate dispozițiile relevante în materie de protecție a datelor prevăzute în Deciziile Prüm se aplică, de asemenea, datelor cu caracter personal prelucrate în temeiul prezentei directive.
(3) Toate persoanele vizate au dreptul să obțină informații cu privire la care date cu caracter personal înregistrate în statul membru de înregistrare au fost transmise statului membru în care s-a săvârșit încălcarea, inclusiv data solicitării și autoritatea competentă din statul membru în care s-a săvârșit încălcarea.
Articolul 8
Informații destinate utilizatorilor drumurilor din Uniune
(1) Comisia publică pe pagina sa de internet, în toate limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii, o sinteză a normelor în vigoare în statele membre referitoare la domeniul reglementat de prezenta directivă. Statele membre furnizează Comisiei informații referitoare la aceste norme.
(2) Statele membre furnizează utilizatorilor drumurilor informațiile necesare privind normele aplicabile pe teritoriul lor și măsurile de punere în aplicare a prezentei directive în colaborare cu, printre alte organizații, organismele responsabile de siguranța rutieră, organizațiile neguvernamentale care își desfășoară activitatea în domeniul siguranței rutiere și cluburile automobilistice.
Articolul 9
Acte delegate
Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 10 în ceea ce privește actualizarea anexei I în lumina progreselor tehnice, în scopul de a lua în considerare modificările relevante ale Deciziei 2008/615/JAI și ale Deciziei 2008/616/JAI sau în cazul în care acte legislative ale Uniunii cu relevanță directă pentru actualizarea anexei I prevăd acest lucru.
Articolul 10
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 9 se conferă Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 6 noiembrie 2011. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea competențelor se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 9 poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 9 intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
Articolul 11
Revizuirea directivei
Până la 7 noiembrie 2016, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea prezentei directive de către statele membre. În raportul său, Comisia acordă atenție în special aspectelor următoare și, dacă este cazul, prezintă propuneri privind aspectele respective:
-
o evaluare a necesității de a include în domeniul de aplicare al prezentei directive și alte încălcări ale normelor de circulație care afectează siguranța rutieră;
-
o evaluare a eficacității prezentei directive în ceea ce privește reducerea numărului de decese pe drumurile din Uniune, în special pentru a constata dacă eficacitatea prezentei directive este afectată de domeniul său teritorial de aplicare;
-
o evaluare a necesității de a elabora standarde comune privind controlul automat al echipamentului și privind procedurile. În acest context, Comisia este invitată să dezvolte la nivelul Uniunii orientări în materie de siguranță rutieră în cadrul politicii comune în domeniul transporturilor, în vederea asigurării unei mai mari convergențe a aplicării normelor de trafic rutier de către statele membre prin metode și practici comparabile. Aceste orientări pot acoperi cel puțin nerespectarea limitărilor de viteză, conducerea sub influența alcoolului, nefolosirea centurii de siguranță și nerespectarea culorii roșii a semaforului;
-
o evaluare a necesității de a consolida executarea sancțiunilor în cazul încălcărilor normelor de circulație care afectează siguranța rutieră și de a propune criterii comune legate de procedurile ulterioare în cazul neplății unei sancțiuni financiare, în cadrul tuturor politicilor relevante ale UE, inclusiv al politicii comune în domeniul transporturilor;
-
posibilități de armonizare a normelor de circulație, dacă este cazul;
-
o evaluare a aplicațiilor informatice menționate la articolul 4 alineatul (4), în vederea asigurării unei puneri în aplicare corecte a prezentei directive, precum și a garantării unui schimb de DÎV eficace, rapid, sigur și confidențial.
Articolul 12
Transpunere
(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive, până la 7 noiembrie 2013. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.
Atunci când statele membre adoptă dispozițiile menționate, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Statele membre transmit Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 13
Intrare în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 14
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.
Adoptată la Strasbourg, 25 octombrie 2011.