NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 651/2012
ze dne 4. července 2012
o vydávání euromincí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Závěry Rady ze dne 23. listopadu 1998 a ze dne 5. listopadu 2002 o euromincích určených ke sběratelským účelům, doporučení Komise 2009/23/ES ze dne 19. prosince 2008 o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu (3), které schválila Rada ve svých závěrech ze dne 10. února 2009, a doporučení Komise 2010/191/EU ze dne 22. března 2010 o rozsahu působnosti a účincích eurobankovek a euromincí jako zákonného platidla (4) stanoví doporučené postupy týkající se vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu, včetně pamětních euromincí, konzultací před zničením vhodných euromincí určených k oběhu a používání sběratelských euromincí.
(2)
Protože dosud neexistují závazná ustanovení pro vydávání euromincí, mohou se postupy mezi jednotlivými členskými státy lišit, a není tak zajištěn dostatečně integrovaný rámec pro jednotnou měnu. V zájmu transparentnosti a právní jistoty je proto nutné zavést závazná pravidla pro vydávání euromincí.
(3)
Podle nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (5) mají mince znějící na euro nebo centy a odpovídající nominálním hodnotám a technickým specifikacím stanoveným Radou postavení zákonného platidla ve všech členských státech, jejichž měnou je euro. Nominální hodnoty a technické specifikace euromincí jsou stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (6).
(4)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by mělo být umožněno vydávat rovněž pamětní dvoueurové mince za účelem připomenutí zvláštních příležitostí, přičemž počet emisí takových mincí by měl podléhat omezením stanoveným na každý rok a pro každý vydávající členský stát. Je nezbytné zavést určité množstevní limity pro pamětní euromince, aby tyto mince i nadále představovaly pouze malou část celkového množství dvoueurových mincí v peněžním oběhu. Tyto množstevní limity by však měly umožnit vydání dostatečného množství mincí tak, aby oběh těchto pamětních euromincí byl efektivní.
(5)
Členským státům, jejichž měnou je euro, by rovněž mělo být umožněno vydávat sběratelské euromince, které nejsou určeny k peněžnímu oběhu a které by měly být snadno rozlišitelné od mincí určených k oběhu. Sběratelské euromince by měly mít postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě a neměly by být vydávány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
(6)
Je vhodné, aby emise sběratelských euromincí byly zohledněny v množství mincí, které schvaluje Evropská centrální banka, avšak na souhrnném základě, a nikoli pro jednotlivé emise.
(7)
Používání různých nominálních hodnot euromincí a eurobankovek podle současného návrhu by mělo být pravidelně a důkladně posuzováno příslušnými orgány na základě kritérií nákladovosti a přijatelnosti ze strany veřejnosti. Komise by měla zejména provádět posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí.
(8)
Aby se zabránilo ničení euromincí vhodných pro oběh v jednom členském státě, které by v jiném členském státě mohly být zapotřebí, měly by se členské státy před zničením takových mincí vzájemně konzultovat,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oběžnými mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, jejichž nominální hodnoty a technické specifikace jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 975/98;
2)
„pamětními mincemi“ se rozumí euromince určené k peněžnímu oběhu, které mají připomínat zvláštní příležitost, jak je uvedeno v článku 1h nařízení (ES) č. 975/98;
3)
„sběratelskými mincemi“ se rozumí euromince určené ke sběratelským účelům, které nejsou vydány za účelem jejich uvedení do peněžního oběhu.
Článek 2
Druhy euromincí
1. Členské státy mohou vydávat dva druhy euromincí: oběžné mince a sběratelské mince.
2. Komise provede posouzení dopadů dalšího vydávání jednocentových a dvoucentových mincí. Součástí tohoto posouzení bude analýza nákladů a přínosů, která zohlední skutečné výrobní náklady těchto mincí v porovnání s jejich reálnou hodnotou a přínosy.
Článek 3
Vydávání oběžných mincí
1. Oběžné mince se vydávají a uvádějí do peněžního oběhu v nominální hodnotě.
2. Malá část nepřesahující 5 % kumulované celkové čisté hodnoty a množství oběžných mincí vydaných členským státem, přičemž se berou v úvahu pouze roky s kladnou čistou emisí, může být uvedena na trh v hodnotě vyšší, než je nominální hodnota, je-li odůvodněna vysokou kvalitou mince, speciálním balením nebo jakýmikoli dalšími poskytnutými službami.
Článek 4
Vydávání pamětních mincí
1. Každý členský stát, jehož měnou je euro, smí vydat pouze dvě pamětní mince ročně s výjimkou případů, kdy:
a)
pamětní mince vydají společně všechny členské státy, jejichž měnou je euro, nebo
b)
pamětní mince je vydána u příležitosti dočasného uvolnění či provizorního obsazení funkce hlavy státu.
2. Celkové množství pamětních mincí uvedených do peněžního oběhu v rámci jednotlivých emisí nesmí překročit vyšší z těchto dvou limitů:
a)
0,1 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu všemi členskými státy, jejichž měnou je euro, do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince; limit může být zvýšen na 2 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí v peněžním oběhu ve všech členských státech, jejichž měnou je euro, pokud se připomíná všeobecně známá a vysoce symbolická příležitost; v takovém případě vydávající členský stát během následujících čtyř let nepoužije zvýšeného stropu pro další vydání pamětní mince a důvody použití zvýšeného stropu vysvětlí, nebo
b)
5,0 % kumulovaného celkového čistého počtu dvoueurových mincí uvedených do peněžního oběhu dotčeným členským státem do začátku roku předcházejícího roku vydání pamětní mince.
3. Rozhodnutí, zda vydat pamětní mince se společným vzorem, jež společně vydají všechny členské státy, jejichž měnou je euro, přijme Rada. Hlasovací práva členských států, jejichž měnou je euro, ohledně účasti na euru, se pro účely přijetí tohoto rozhodnutí pozastavují.
Článek 5
Vydávání sběratelských mincí
1. Sběratelské mince mají postavení zákonného platidla pouze ve vydávajícím členském státě.
Vydávající členský stát musí být na minci uveden jasným a snadno rozpoznatelným způsobem.
2. Aby bylo možno sběratelské mince snadno rozlišit od oběžných mincí, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
jejich nominální hodnota musí být odlišná od nominálních hodnot oběžných mincí;
b)
nesmí být na nich vyobrazení podobná společným stranám oběžných mincí ani žádné národní straně oběžných mincí; pokud na nich jsou vyobrazení podobná některé národní straně oběžných mincí, musí být jejich celkový vzhled stále snadno odlišitelný;
c)
jejich barva, průměr a hmotnost se musí významně lišit od oběžných mincí alespoň ve dvou z těchto tří vlastností; rozdíl se považuje za významný, leží-li hodnoty včetně tolerancí mimo toleranční rozpětí stanovená pro oběžné mince, a
d)
nesmí mít profilovanou hranu s jemnými vroubky ani tvar „španělského květu“.
3. Sběratelské mince lze uvádět na trh v hodnotě stejné nebo vyšší než nominální hodnota.
4. Emise sběratelských mincí se zohlední na souhrnném základě v objemu emise mincí, který schvaluje Evropská centrální banka.
5. Členské státy přijmou všechna příslušná opatření s cílem odradit od používání sběratelských mincí jako platebního prostředku.
Článek 6
Konzultace před zničením oběžných mincí
Před zničením oběžných mincí, u nichž se nejedná o euromince nevhodné pro oběh ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (7), vedou členské státy vzájemné konzultace prostřednictvím příslušného podvýboru Hospodářského a finančního výboru a informují ředitele mincoven členských států, jejichž měnou je euro.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 651/2012 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 4 iulie 2012
privind emiterea de monede euro
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 133,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
Concluziile Consiliului din 23 noiembrie 1998 și din 5 noiembrie 2002 privind monedele euro destinate colecționării, Recomandarea 2009/23/CE a Comisiei din 19 decembrie 2008 privind orientările comune pentru fețele naționale ale monedelor euro și emiterea de monede euro destinate circulației (3), aprobată prin concluziile Consiliului din 10 februarie 2009, și Recomandarea 2010/191/UE a Comisiei din 22 martie 2010 privind domeniul de aplicare și efectele statutului de mijloc legal de plată al bancnotelor și monedelor euro (4) recomandă practici privind emiterea de monede euro destinate circulației, inclusiv de monede euro comemorative, consultarea anterioară distrugerii monedelor euro proprii circulației și utilizarea monedelor euro de colecție.
(2)
Lipsa dispozițiilor obligatorii privind emiterea de monede euro poate avea ca efect existența unor practici diferite de la un stat membru la altul și nu creează un cadru suficient de integrat pentru moneda unică. Prin urmare, în interesul transparenței și al securității juridice, este necesar să se introducă norme obligatorii privind emiterea de monede euro.
(3)
În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro (5), monedele denominate în euro și cenți, care respectă valorile nominale și specificațiile tehnice stabilite de Consiliu, au statut de mijloc legal de plată în toate statele membre participante a căror monedă este euro. Valorile nominale și specificațiile tehnice ale acestora sunt stabilite în Regulamentul (CE) nr. 975/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind valorile nominale și specificațiile tehnice ale monedelor euro ce urmează să intre în circulație (6).
(4)
Statele membre a căror monedă este euro ar trebui să poată emite și monede comemorative de 2 euro, în limitele stabilite pe an și per stat membru emitent pentru numărul de emisiuni de astfel de monede. Este necesară stabilirea anumitor limite de volum pentru monedele comemorative euro, pentru a se asigura faptul că astfel de monede reprezintă un procent minor din numărul total de monede de 2 euro aflate în circulație. Aceste limite de volum ar trebui totuși să permită emiterea unui volum suficient de monede, astfel încât să se asigure circulația efectivă a monedelor comemorative euro.
(5)
De asemenea, statele membre a căror monedă este euro ar trebui să poată emite monede de colecție euro, care nu sunt destinate circulației și care ar trebui să poată fi distinse cu ușurință de monedele de circulație. Monedele de colecție euro ar trebui să aibă statut de mijloc legal de plată numai în statul membru emitent și nu ar trebui emise în vederea intrării lor în circulație.
(6)
Este oportun ca emisiunile de monede de colecție euro să fie luate în considerare în cadrul volumului de monede care trebuie aprobat de Banca Centrală Europeană, dar mai degrabă în mod agregat decât pentru fiecare emisiune individuală.
(7)
Folosirea diferitelor valori nominale ale monedelor euro și ale bancnotelor euro, astfel cum este practicată în prezent, ar trebui examinată periodic și cu atenție de instituțiile competente pe baza criteriilor de cost și de acceptabilitate de către public. În special, Comisia ar trebui să realizeze o evaluare a impactului privind continuarea emiterii de monede de 1 și de 2 cenți.
(8)
Pentru a evita ca monede euro proprii circulației să fie distruse într-un stat membru în condițiile în care acestea ar putea fi necesare în alt stat membru, statele membre ar trebui să se consulte între ele înainte de distrugerea acestor monede,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„monede de circulație” înseamnă monede euro destinate circulației, ale căror valori nominale și specificații tehnice sunt stabilite în Regulamentul (CE) nr. 975/98;
2.
„monede comemorative” înseamnă monede de circulație care sunt destinate comemorării unui eveniment specific, după cum se specifică la articolul 1h din Regulamentul (CE) nr. 975/98;
3.
„monede de colecție” înseamnă monede euro destinate colecționării, care nu sunt emise în vederea intrării lor în circulație.
Articolul 2
Tipuri de monede euro
(1) Statele membre pot emite două tipuri de monede euro: monede de circulație și monede de colecție.
(2) Comisia realizează o evaluare a impactului privind continuarea emiterii de monede de 1 și de 2 cenți. Respectiva evaluare a impactului include o analiză cost-beneficiu care ia în considerare costurile reale de producție a acestor monede în raport cu valoarea și beneficiile acestora.
Articolul 3
Emiterea monedelor de circulație
(1) Monedele de circulație se emit și se pun în circulație la valoarea nominală.
(2) O proporție minoră, care nu depășește 5 % din totalul valorii nete cumulate și al volumului de monede de circulație emise de un stat membru, ținând seama doar de anii cu emisiune netă pozitivă, poate fi introdusă pe piață la o valoare mai mare decât valoarea nominală, dacă acest lucru este justificat de calitatea specială a monedei, de un ambalaj special sau de orice serviciu suplimentar furnizat.
Articolul 4
Emiterea monedelor comemorative
(1) Fiecare stat membru a cărui monedă este euro poate emite într-un an numai două monede comemorative, cu excepția cazurilor în care:
(a)
monedele comemorative sunt emise colectiv de către toate statele membre a căror monedă este euro; sau
(b)
o monedă comemorativă este emisă cu ocazia neocupării temporare sau a ocupării provizorii a funcției de șef de stat.
(2) Numărul total de monede comemorative puse în circulație pentru fiecare dintre emisiunile individuale nu trebuie să depășească următoarele două plafoane:
(a)
0,1 % din numărul total net cumulat de monede de 2 euro puse în circulație de către toate statele membre a căror monedă este euro până la începutul anului care precedă anul de emitere a monedei comemorative; acest plafon poate fi majorat la 2,0 % din numărul total net cumulat de monede de 2 euro din toate statele membre a căror monedă este euro dacă se comemorează un eveniment de largă recunoaștere și cu înaltă valoare simbolică, caz în care statul membru emitent se abține, în următorii patru ani, de la lansarea, utilizând plafonul majorat, a unei alte emisiuni de monede comemorative și precizează motivele pentru care a ales plafonul majorat; sau
(b)
5,0 % din numărul total net cumulat de monede de 2 euro puse în circulație de către statul membru respectiv până la începutul anului care precede anul de emitere a monedei comemorative.
(3) Decizia de emitere colectivă a unor monede comemorative cu un model comun de către toate statele membre a căror monedă este euro se adoptă de către Consiliu. Drepturile de vot ale statelor membre a căror monedă nu este euro se suspendă pentru adoptarea respectivei decizii.
Articolul 5
Emiterea monedelor de colecție
(1) Monedele de colecție au statut de mijloc legal de plată numai în statul membru emitent.
Identitatea statului membru emitent poate fi recunoscută clar și cu ușurință pe monedă.
(2) Pentru a se distinge cu ușurință de monedele de circulație, monedele de colecție îndeplinesc toate criteriile următoare:
(a)
valoarea lor nominală trebuie să fie diferită de valorile nominale ale monedelor de circulație;
(b)
imaginile lor nu pot să fie similare cu fețele comune ale monedelor de circulație și, dacă imaginile sunt similare cu oricare dintre fețele naționale ale monedelor de circulație, înfățișarea lor de ansamblu trebuie să poată fi cu ușurință diferențiată;
(c)
culoarea, diametrul și greutatea lor sau cel puțin două dintre aceste trei caracteristici trebuie să difere semnificativ de cele ale monedelor de circulație; se consideră că diferența este semnificativă dacă valorile, inclusiv toleranțele, se situează în afara marjelor de toleranță stabilite pentru monedele de circulație; și
(d)
nu pot să aibă o muchie cu crestături fine sau o formă de „floare spaniolă”.
(3) Monedele de colecție pot fi introduse pe piață la valoarea nominală sau la o valoare superioară acesteia.
(4) Emisiunile de monede de colecție se iau în considerare în mod agregat în cadrul volumului emisiunilor de monede care este aprobat de Banca Centrală Europeană.
(5) Statele membre iau toate măsurile adecvate pentru a descuraja utilizarea monedelor de colecție ca mijloc de plată.
Articolul 6
Consultarea anterioară distrugerii monedelor de circulație
Înainte de distrugerea monedelor de circulație, care nu sunt monede euro improprii circulației în sensul articolului 2 litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1210/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 privind autentificarea monedelor euro și procesarea monedelor euro improprii circulației (7), statele membre se consultă între ele în cadrul subcomitetului competent al Comitetului Economic și Financiar și informează directorii de monetării din statele membre a căror monedă este euro.
Articolul 7
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Strasbourg, 4 iulie 2012.