NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 90/2011
ze dne 3. února 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1) a zejména na čl. 161 odst. 3, článek 170 a čl. 192 odst. 2, ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 633/2004 ze dne 30. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Je třeba stanovit zvláštní prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví drůbežího masa, která by měla zejména vymezit způsoby podávání žádostí a údaje, které musí být uvedeny v žádostech a licencích, kromě ustanovení, která obsahují pravidla obsažená v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (4).
(3)
S ohledem na zajištění účinné správy režimu vývozních licencí je třeba stanovit výši jistoty pro vývozní licence v rámci daného režimu. S ohledem na nebezpečí spekulací spojenému s tímto režimem v odvětví drůbežího masa by vývozní licence neměly být převoditelné a měly by být přesně stanoveny podmínky přístupu hospodářských subjektů k uvedenému režimu.
(4)
Článek 169 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a týkajících se objemu vývozu je zajištěno prostřednictvím vývozních licencí. Je proto nezbytné stanovit podrobný plán pro podávání žádostí a vydávání licencí.
(5)
Kromě toho je vhodné, aby rozhodnutí týkající se žádostí o vydání vývozní licence nebyla oznamována dříve, než uplyne určitá doba nutná pro posouzení žádostí. Tato doba musí Komisi umožnit, aby vyhodnotila požadovaná množství, jakož i související výdaje, a aby případně přijala zvláštní opatření použitelná zejména na žádosti, které dosud nejsou vyřízeny. V zájmu hospodářských subjektů je třeba umožnit, aby po stanovení koeficientu pro přijetí mohla být žádost o licenci vzata zpět.
(6)
Komise by měla mít k dispozici přesné údaje o podaných žádostech o licence a o využití vydaných licencí, aby režim licencí mohla řídit. V zájmu účinné správy by členské státy měly používat informační systémy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 ze dne 31. srpna 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro předávání informací a dokumentů členskými státy Komisi v rámci provádění společné organizace trhů, režimu přímých plateb, propagace zemědělských produktů a režimů platných pro nejvzdálenější regiony a menší ostrovy v Egejském moři (5).
(7)
V případě žádostí týkajících se množství do 25 tun včetně by vývozní licence měly být vydávány okamžitě, pokud o to hospodářský subjekt požádá. Tyto licence by však měly být omezeny na krátkodobé obchodní transakce, aby se zabránilo obcházení mechanismu stanoveného v tomto nařízení.
(8)
S cílem zajistit přesné sledování vyvážených množství je nezbytné stanovit výjimku z pravidel o přípustných odchylkách uvedených v nařízení (ES) č. 376/2008.
(9)
Čl. 167 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že u jednodenních kuřat může být vývozní náhrada poskytována na základě vývozní licence vydané ex post. Proto je třeba stanovit prováděcí pravidla k takovému režimu, který by zároveň zajistil účinnou kontrolu dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání. U licencí, o jejichž vydání bylo požádáno až po vývozu, však není nutné vyžadovat složení jistoty.
(10)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Při vývozu produktů z odvětví drůbežího masa, u nichž se žádá o vývozní náhradu, s výjimkou kuřat kódů KN 0105 11, 0105 12 a 0105 19, je nutné předložit vývozní licenci se stanovením náhrady předem podle článků 2 až 8.
Článek 2
1. Vývozní licence jsou platné 90 dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 15 uveden popis produktu a v kolonce 16 dvanáctimístný kód produktu podle nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady.
3. Kategorie produktů uvedené v čl. 13 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 376/2008, jakož i výše jistoty u vývozních licencí jsou uvedeny v příloze I.
4. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 20 uveden minimálně jeden z údajů uvedených v příloze II.
5. Odchylně od odstavce 1 jsou licence pro kategorii 6a podle přílohy I platné po dobu 15 dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008.
6. V případě licencí na produkty kategorie 6a podle přílohy I je závazný vývoz do země určení uvedené v kolonce 7 nebo do jiné země podle přílohy VIII.
Pro tyto účely je v žádostech o licence a v licencích uveden alespoň jeden z údajů uvedených v příloze III.
7. V případě licencí na produkty kategorie 6b podle přílohy I je závazný vývoz do země určení uvedené v kolonce 7 nebo do jiné země neuvedené v příloze VIII.
Pro tyto účely je v žádostech o licence a v licencích uveden alespoň jeden z údajů uvedených v příloze IV.
Článek 3
1. Žádosti o vývozní licence se podávají u příslušných orgánů každý týden od pondělí do pátku.
2. Žadatelem o vývozní licenci je fyzická nebo právnická osoba, která může při podání žádosti příslušným orgánům členských států uspokojivě doložit, že vykonává obchodní činnost v odvětví drůbežího masa již minimálně dvanáct měsíců. Žádosti však nemohou podávat maloobchodní prodejny nebo restaurace, které prodávají své produkty konečnému spotřebiteli.
3. Vývozní licence se vydávají ve středu následující po termínu uvedeném v odstavci 1, za předpokladu, že Komise mezitím nepřijala žádná zvláštní opatření uvedená v odstavci 4.
4. Jestliže by vydání vývozních licencí vedlo nebo mohlo vést k překročení dostupných rozpočtových částek nebo k vyčerpání maximálních množství, která mohou být vyvezena s náhradou během daného období s ohledem na limity stanovené v článku 169 nařízení (ES) č. 1234/2007, nebo by vydání vývozních licencí neumožňovalo zajistit kontinuitu vývozů během zbývající části dotyčného období, Komise může:
a)
stanovit jednotné procento přijetí požadovaných množství;
b)
zamítnout žádosti, pro něž vývozní licence dosud nebyly vydány;
c)
pozastavit podávání žádostí o vývozní licence, a to maximálně na dobu pěti pracovních dní s výhradou možnosti rozhodnout o pozastavení na delší období podle postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Žádosti o vývozní licence, které jsou podány během období pozastavení přijímání žádostí, nelze přijmout.
Opatření uvedená v prvním pododstavci lze přijímat nebo měnit podle kategorie produktů a podle místa určení.
5. Opatření uvedená v odstavci 4 lze přijmout v případě, kdy se žádosti o vývozní licence týkají množství, která překračují nebo by mohla překročit množství běžně vyvážené do konkrétního místa určení, a kdy vydání požadovaných licencí s sebou přináší riziko spekulací, narušení hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty nebo narušení dotyčných obchodních výměn nebo vnitřního trhu.
6. Pokud dojde k zamítnutí nebo snížení požadovaného množství, jistota je neprodleně uvolněna, a to ve výši, která odpovídá zamítnutému množství.
7. Odchylně od odstavce 3, pokud je jednotná procentuální sazba pro přijetí stanovena na méně než 80 %, vydává se licence nejpozději jedenáctý pracovní den po zveřejnění dané procentuální výše v Úředním věstníku Evropské unie. Do deseti pracovních dní po zveřejnění může hospodářský subjekt:
-
buď vzít svou žádost zpět, v takovém případě je jistota neprodleně uvolněna,
-
nebo požádat o okamžité vydání licence, a v takovém případě ji příslušný orgán vydá neprodleně, nejdříve však v běžném dni pro vydávání licencí příslušného týdne.
8. Odchylně od odstavce 3 může Komise stanovit pro vydávání vývozních licencí jiný den než středu, není-li možné tento den dodržet.
Článek 4
1. Na žádost hospodářského subjektu nepodléhají žádosti o licence týkající se množství do 25 tun produktů zvláštním opatřením uvedeným v čl. 3 odst. 4 a požadované licence jsou vydány okamžitě.
V takových případech je bez ohledu na čl. 2 odst. 1 a 5 doba platnosti licencí omezena na pět pracovních dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 a v žádostech a licencích je v kolonce 20 uveden jeden z údajů uvedených v příloze V.
2. Komise může v případě nutnosti pozastavit použití tohoto článku.
Článek 5
Vývozní licence nejsou převoditelné.
Článek 6
1. Množství vyvezené v rámci přípustné odchylky stanovené v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008 nezakládá nárok na vyplacení náhrady.
2. V kolonce 22 licence se uvede alespoň jeden z údajů uvedených v příloze VI.
Článek 7
1. Členské státy sdělují Komisi každý pátek tyto informace:
a)
počet žádostí o vývozní licence podle článku 1, které byly podány v době od pondělí do pátku téhož týdne, v němž uvedou, zda se na tyto žádosti vztahuje článek 4 či nikoliv;
b)
množství, pro které byly vývozní licence vydány předchozí středu, vyjma licencí vydaných okamžitě podle článku 4;
c)
množství, pro které byly žádosti o vývozní licence v průběhu předchozího týdne vzaty zpět podle čl. 3 odst. 7.
2. Oznámení o žádostech podle odst. 1 písm. a) musí obsahovat:
a)
hmotnostní množství produktu pro každou kategorii uvedenou v čl. 2 odst. 3;
b)
rozdělení množství produktu podle místa určení u každé kategorie v případě, že se sazba náhrady liší podle místa určení;
c)
použitelnou sazbu náhrady;
d)
celkovou výši náhrady stanovenou předem v eurech podle jednotlivých kategorií produktů.
3. Členské státy oznámí Komisi jednou za měsíc po skončení platnosti vývozních licencí, kolik vývozních licencí nebylo využito.
Článek 8
1. Při vyřizování celních formalit při vývozu kuřat kódů KN 0105 11, 0105 12 a 0105 19 učiní hospodářské subjekty prohlášení, že zamýšlejí požádat o vývozní náhradu.
2. Hospodářské subjekty podají u příslušných orgánů nejpozději dva pracovní dny po vývozu žádost o vývozní licenci ex post pro vyvezená kuřata. V žádosti o licenci a v licenci je v kolonce 20 uveden výraz ex post, dále celní úřad, kde byly celní formality vyřízeny, jakož i den vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6).
Odchylně od čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepožaduje složení jistoty.
3. Členské státy oznámí Komisi každý pátek údaje za probíhající týden o počtu požadovaných vývozních licencí ex post, včetně oznámení „žádné“. Oznámení případně musí obsahovat údaje podle čl. 7 odst. 2.
4. Vývozní licence ex post se vydávají následující středu, pokud Komise po uskutečnění daného vývozu nepřijme žádná zvláštní opatření uvedená v čl. 3 odst. 4. V opačném případě se uvedená opatření vztahují na dovozy již uskutečněné.
Tato licence zakládá nárok na vyplacení náhrady počínaje dnem vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009.
5. Článek 23 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepoužije na licence ex post podle odstavců 1 až 4 tohoto článku.
Dotyčná osoba tyto licence předloží přímo orgánu pověřenému vyplácením vývozní náhrady. Tento orgán licenci zapíše do seznamu a orazítkuje.
Článek 9
Oznámení uvedená v tomto nařízení, včetně oznámení „žádné“ se provádějí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 10
Nařízení (ES) č. 633/2004 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze X.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. února 2011.
REGULAMENTUL (UE) NR. 90/2011 AL COMISIEI
din 3 februarie 2011
de stabilire a normelor de aplicare a regimului licențelor de export în sectorul cărnii de pasăre
(text codificat)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (1), în special articolul 161 alineatul (3), articolul 170 și articolul 192 alineatul (2), coroborat cu articolul 4,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 633/2004 al Comisiei din 30 martie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a regimului licențelor de export în sectorul cărnii de pasăre (2) a fost modificat de mai multe ori și în mod substanțial (3). Este necesar, pentru motive de claritate și de raționalizare, să se codifice regulamentul menționat.
(2)
Trebuie să se stabilească normele de aplicare specifice licențelor de export pentru sectorul cărnii de pasăre și să se definească, în special, modalitățile de prezentare a cererilor și elementele prevăzute pentru cereri și licențe, completându-se Regulamentul (CE) nr. 376/2008 al Comisiei din 23 aprilie 2008 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de licențe de import și export și de certificate de fixare în avans pentru produsele agricole (4).
(3)
Pentru a asigura o gestionare eficientă a sistemului licențelor de export, trebuie stabilită valoarea garanției pentru licențele de export în cadrul acestui regim. Având în vedere riscul de speculă, inerent sistemului în sectorul cărnii de pasăre, trebuie prevăzut ca licențele de export să nu fie transmisibile și ca accesul comercianților la acest regim să se facă prin respectarea unor condiții precise.
(4)
Articolul 169 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede ca respectarea obligațiilor ce decurg din acordurile încheiate în cadrul negocierilor comerciale din cadrul Rundei Uruguay privind volumul exportului să se asigure prin intermediul licențelor de export. În consecință, trebuie să se stabilească o schemă precisă pentru depunerea cererilor și eliberarea licențelor.
(5)
De asemenea, trebuie prevăzut ca deciziile privind cererile de licențe de export să fie notificate numai după o perioadă de reflecție. Această perioadă trebuie să permită Comisiei să aprecieze cantitățile cerute, precum și cheltuielile aferente și să prevadă, după caz, măsuri speciale care se aplică în special cererilor în așteptare. În interesul comercianților, este necesar să se prevadă posibilitatea retragerii cererii de licență după stabilirea coeficientului de acceptare.
(6)
Pentru a putea gestiona acest sistem, Comisia trebuie să dispună de informații exacte privind cererile de licențe depuse și utilizarea licențelor eliberate. În scopul eficienței administrative, statele membre ar trebui să utilizeze sistemele de informare în conformitate cu Regulamentul (CE) al Comisiei nr. 792/2009 din 31 august 2009 de stabilire a normelor detaliate pentru comunicarea Comisiei de către statele membre a informațiilor și documentelor cu privire la implementarea organizării comune a piețelor, la sistemul de plăți directe, la promovarea produselor agricole și la regimul aplicabil regiunilor ultraperiferice și insulelor mici din Marea Egee (5).
(7)
Pentru cererile privind cantități mai mici sau egale cu 25 de tone, ar trebui să se permită, la cererea comerciantului, eliberarea imediată a licențelor de export. Cu toate acestea, este necesar ca aceste licențe să fie limitate la operațiunile comerciale pe termen scurt, pentru a se evita sustragerea de la mecanismul prevăzut de prezentul regulament.
(8)
Pentru a asigura o gestiune foarte exactă a cantităților destinate exportului, este necesară o derogare de la regulile privind toleranța prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 376/2008.
(9)
Articolul 167 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că, pentru puii de o zi, restituirea la export poate fi acordată pe baza unei licențe de export a posteriori. În consecință, este necesar să se stabilească normele de aplicare a unui astfel de regim, care ar trebui să asigure și controlul eficient al respectării obligațiilor care decurg din acordurile încheiate în cadrul negocierilor multilaterale comerciale din Runda Uruguay. Cu toate acestea, nu este necesar să se ceară o garanție pentru licențele solicitate după export.
(10)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Orice export de produse din sectorul cărnii de pasăre, pentru care se solicită o restituire la export, cu excepția puilor de o zi de la codurile NC 0105 11, 0105 12 și 0105 19, este condiționat de prezentarea unei licențe de export, cu fixarea în avans a restituirii, în conformitate cu articolele 2-8.
Articolul 2
(1) Licențele de export sunt valabile nouăzeci de zile de la data eliberării lor efective, în sensul articolului 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008.
(2) Cererile de licență și licențele includ, la rubrica 15, descrierea produsului și, la secțiunea 16, codul de douăsprezece cifre al produsului din nomenclatura produselor agricole pentru restituirile la export.
(3) Categoriile de produse prevăzute la articolul 13 alineatul (1) paragraful al doilea din Regulamentul (CE) nr. 376/2008, precum și valorile garanției privind licențele de export sunt indicate la anexa I.
(4) Cererile de licență și licențele prezintă, la rubrica 20, cel puțin una dintre mențiunile care figurează în anexa II.
(5) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), certificatele pentru categoria 6 a, prevăzută la anexa I, sunt valabile timp de cincisprezece zile de la data eliberării lor efective în sensul articolului 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008.
(6) În cazul licențelor pentru produsele din categoria 6 a, prevăzută la anexa I, este obligatoriu să se exporte spre țara de destinație indicată la secțiunea 7 sau spre o altă țară prevăzută la anexa VIII.
În acest scop, cererile de licențe, precum și licențele, prezintă cel puțin una dintre mențiunile care figurează în anexa III.
(7) În cazul licențelor pentru produsele din categoria 6 b, prevăzută la anexa I, este obligatoriu să se exporte spre țara de destinație indicată la secțiunea 7 sau spre o altă țară care nu este menționată la anexa VIII.
În acest scop, cererile de licențe, precum și licențele, prezintă cel puțin una dintre mențiunile care figurează în anexa IV.
Articolul 3
(1) Cererile de licență de export pot fi depuse la autoritățile competente în fiecare săptămână, de luni până vineri.
(2) Solicitantul unei licențe de export este o persoană fizică sau juridică, care, la momentul depunerii cererii, poate dovedi, la cererea autorităților competente din statele membre, că exercită o activitate de comerț în sectorul cărnii de pasăre de cel puțin douăsprezece luni. Cu toate acestea, comercianții cu amănuntul sau restaurantele care își vând produsele consumatorului final nu pot depune cereri.
(3) Licențele de export se eliberează în miercurea care urmează perioadei prevăzute la alineatul (1), dacă, între timp, Comisia nu a luat niciuna dintre măsurile speciale prevăzute la alineatul (4).
(4) În cazul în care eliberarea licențelor de export generează sau riscă să genereze depășirea sumelor bugetare disponibile sau la epuizarea cantităților maxime pentru care se pot acorda restituiri la export pe parcursul perioadei respective, luând în considerare limitele prevăzute la articolul 169 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau în cazul în care problema licențelor de export nu permite continuarea exporturilor pe restul perioadei în cauză, Comisia poate:
(a)
să stabilească un procent unic de acceptare pentru cantitățile solicitate;
(b)
să respingă cererile pentru care nu au fost încă acordate licențele de export;
(c)
să suspende depunerea cererilor pentru licențe de export pentru o perioadă de maxim cinci zile lucrătoare, cu posibilitatea prelungirii suspendării pe o perioadă stabilită în conformitate cu procedura menționată la articolul 195 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
Cererile de eliberare a licențelor de export depuse pe parcursul perioadei de suspendare nu sunt valabile.
Măsurile prevăzute la primul paragraf se pot aplica sau modifica pentru fiecare categorie de produse și pentru fiecare destinație.
(5) Măsurile prevăzute la alineatul (4) pot fi adoptate în cazul în care cererile de eliberare a licențelor de export se referă la cantități care depășesc sau riscă să depășească cantitățile livrate în condiții normale către o singură destinație și atunci când eliberarea licențelor solicitate prezintă un risc de speculație, denaturare a concurenței între operatori sau de perturbare a schimburilor comerciale respective sau a pieței interne.
(6) În cazul în care cantitățile solicitate sunt respinse sau reduse, garanția se eliberează imediat pentru orice cantitate pentru care nu s-a onorat cererea.
(7) Prin derogare de la alineatul (3), în cazul în care se stabilește un procentaj unic de acceptare mai mic de 80 %, licența se eliberează cel târziu în a unsprezecea zi lucrătoare de la publicarea acestui procentaj în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. În cele zece zile lucrătoare după publicare, comerciantul poate:
-
fie să își retragă cererea, în acest caz garanția fiind eliberată imediat;
-
fie să solicite eliberarea urgentă a licenței, în acest caz autoritatea competentă eliberându-l fără întârziere, dar cel mai devreme în ziua de eliberare obișnuită din săptămâna respectivă.
(8) Prin derogare de la articolul 3, Comisia poate stabili o altă zi decât miercuri pentru eliberarea licențelor de export, în cazul în care nu se poate respecta această zi.
Articolul 4
(1) La cererea comerciantului, cererile de licențe necesare privind cantități mai mici de 25 de tone de produse nu fac obiectul eventualelor măsuri speciale prevăzute de articolul 3 alineatul (4), iar licențele solicitate se eliberează imediat.
În acest caz, prin derogare de la articolul 2 alineatele (1) și (5), perioada de valabilitate a certificatelor este limitată la cinci zile lucrătoare de la data eliberării lor efective în sensul articolului 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008, iar secțiunea 20 din cererile de certificat și certificatele conțin una dintre mențiunile din anexa V.
(2) Dacă este necesar, Comisia poate suspenda aplicarea prezentului articol.
Articolul 5
Licențele de export nu sunt transmisibile.
Articolul 6
(1) Cantitatea exportată în limitele toleranței prevăzute la articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 nu dă dreptul la plata restituirii.
(2) La rubrica 22 a licenței, se înscrie cel puțin una dintre mențiunile care figurează în anexa VI.
Articolul 7
(1) Statele membre comunică Comisiei, în fiecare vineri, următoarele informații:
(a)
cererile de licențe de export prevăzute la articolul 1 depuse de luni până vineri în săptămâna în curs, indicând dacă intră sau nu sub incidența articolului 4;
(b)
cantitățile pentru care s-au eliberat licențe de export miercurea precedentă, cu excepția licențelor eliberate imediat, care intră sub incidența articolului 4;
(c)
cantitățile pentru care s-au retras cererile de licențe de export, în cazul prevăzut la articolul 3 alineatul (7), în cursul săptămânii precedente.
(2) Comunicarea cererilor prevăzute la alineatul (1) litera (a) precizează:
(a)
cantitatea în greutate produs pentru fiecare categorie prevăzută la articolul 2 alineatul (3);
(b)
distribuirea în funcție de destinație a cantității pentru fiecare categorie în cazul în care valoarea restituirii variază în funcție de destinație;
(c)
valoarea restituirii aplicabile;
(d)
valoarea totală a restituirii în euro fixată în avans pe categorii.
(3) Statele membre comunică lunar Comisiei, după expirarea perioadei de valabilitate a licențelor, cantitatea licențelor de export neutilizată.
Articolul 8
(1) Pentru puii de la codurile NC 0105 11, 0105 12 și 0105 19, comercianții declară în momentul îndeplinirii formalităților vamale de export că intenționează să ceară restituirea la export.
(2) Comercianții depun la autoritățile competente, în termen de cel mult două zile lucrătoare după export, cererea de licență de export a posteriori pentru puii care au fost exportați. Cererea de licență și licența conțin, la rubrica 20, mențiunea „a posteriori” și biroul vamal unde au fost îndeplinite formalitățile, precum și ziua exportului în sensul articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009 al Comisiei (6).
Prin derogare de la articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008, nu se solicită nicio garanție.
(3) Comisiei îi sunt comunicate in fiecare săptămână până vineri de către statele membre numărul de licențe de export a posteriori solicitate în timpul săptămânii în curs, inclusiv comunicările „vide”. Comunicările precizează, după caz, detaliile prevăzute la articolul 7 alineatul (2).
(4) Licențele de export a posteriori se eliberează miercurea următoare, în măsura în care, de la exportul respectiv, Comisia nu a luat niciuna dintre măsurile speciale prevăzute la articolul 3 alineatul (4). În caz contrar, exporturile deja efectuate fac obiectul măsurilor menționate.
Acestă licență dă dreptul la plata restituirii aplicabile în ziua exportului în înțelesul articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 612/2009.
(5) Articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 nu se aplică licențelor a posteriori prevăzute la alineatele (1)-(4) ale prezentului articol.
Aceste licențe sunt prezentate direct de părțile interesate agenției care răspunde de plata restituirii la export. Acestă agenție solicită și vizează licența.
Articolul 9
Comunicările prevăzute în prezentul regulament, inclusiv comunicările „vide”, se efectuează în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 792/2009 al Comisiei.
Articolul 10
Regulamentul (CE) nr. 633/2004 se abrogă.
Trimiterile la regulamentul abrogat se înțeleg ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa X.
Articolul 11
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 3 februarie 2011.