NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
REGULAMENTUL (UE) NR. 699/2012 AL COMISIEI
din 30 iulie 2012
de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Rusia și Turcia
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 7,
după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Deschiderea procedurii
(1)
La 1 noiembrie 2011, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”), deschiderea unei proceduri antidumping cu privire la importurile de anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Rusia și Turcia (denumite în continuare „țările în cauză”).
(2)
Procedura respectivă a fost deschisă ca urmare a unei plângeri înaintate la data de 20 septembrie 2011 de Comitetul de apărare al industriei accesoriilor din oțel pentru sudarea îmbinărilor a Uniunii Europene (denumit în continuare „reclamantul”) în numele producătorilor reprezentând o mare parte, în cazul de față peste 40 %, din producția totală a Uniunii de anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau existența dumpingului în ceea ce privește produsul vizat și a prejudiciilor materiale aferente, care au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.
2. Părțile vizate de procedură
(3)
Comisia a informat oficial reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți și reprezentanții țărilor în cauză, precum și importatorii și utilizatorii cunoscuți cu privire la deschiderea procedurii. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute, în scris, punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(4)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.
(a) Alcătuirea eșantionului de producători din Uniune
(5)
Ținând seama de numărul aparent mare de producători din Uniune, în avizul de deschidere s-a avut în vedere recurgerea la eșantionare pentru determinarea prejudiciului, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.
(6)
În avizul de deschidere, Comisia a anunțat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Acest eșantion este constituit din trei societăți, selectate dintre cei 22 de producători din Uniune despre care se știa că produc produsul similar înaintea deschiderii anchetei.
(7)
Eșantionul a fost selectat pe baza volumelor vânzărilor și producției care pot fi examinate în mod rezonabil în perioada de timp disponibilă pentru anchetă. Producătorii din Uniune incluși în eșantion sunt stabiliți în patru state membre, reprezentând 48 % din totalul vânzărilor Uniunii efectuate de către toți producătorii din Uniune și, respectiv, 64 % din totalul producătorilor care s-au manifestat. Nicio parte interesată nu a obiectat cu privire la eșantionul propus.
(b) Alcătuirea eșantionului de importatori neafiliați
(8)
Având în vedere eventualitatea existenței unui număr ridicat de importatori neafiliați, în avizul de deschidere s-a avut în vedere recurgerea la eșantionare, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a da Comisiei posibilitatea de a decide dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, de a selecta un eșantion, tuturor importatorilor li s-a solicitat să se prezinte Comisiei și să furnizeze, astfel cum se specifică în avizul de inițiere, informații de bază referitoare la activitățile lor care privesc produsul vizat, desfășurate în perioada 1 octombrie 2010-30 septembrie 2011.
(9)
Dintre cei 38 de importatori neafiliați contactați de Comisie, numai cinci societăți au răspuns la chestionarul de eșantionare în termenul stabilit. O societate s-a dovedit a fi un utilizator, și nu un importator. Prin urmare, s-a considerat că nu era necesară eșantionarea și au fost trimise chestionare tuturor celor patru importatori care s-au manifestat. În cele din urmă, doar doi importatori au răspuns la chestionar și au cooperat pe deplin la anchetă.
(c) Alcătuirea eșantionului de producători-exportatori
(10)
Ținând seama de numărul aparent mare de producători-exportatori, în avizul de deschidere s-a avut în vedere recurgerea la eșantionare în vederea determinării dumpingului, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să stabilească dacă este necesar să se apeleze la eșantionare și, după caz, să selecteze un eșantion, toți producătorii-exportatori au fost invitați să se prezinte Comisiei și să furnizeze acesteia, astfel cum este indicat în avizul de deschidere, informații de bază referitoare la activitățile lor care privesc produsul vizat, desfășurate în perioada 1 octombrie 2010-30 septembrie 2011. Autoritățile țărilor în cauză au fost, de asemenea, consultate.
(11)
În ceea ce privește Rusia, niciun producător-exportator nu a cooperat la anchetă. În ceea ce privește producătorii-exportatori din Turcia, trei societăți s-au prezentat, prin urmare Comisia a decis că nu era necesară eșantionarea cu privire la Turcia. Cele trei societăți din Turcia care au cooperat reprezintă majoritatea exporturilor turce către Uniune în cursul perioadei de anchetă.
(d) Răspunsuri la chestionare și verificări
(12)
Pentru a efectua analiza sa, Comisia a trimis chestionare celor trei producători exportatori turci cooperanți, precum și producătorilor din Uniune incluși în eșantion și importatorilor neafiliați și utilizatorilor care au cooperat.
(13)
Răspunsurile la chestionar au fost primite de la toți cei trei producători-exportatori turci care au cooperat, din partea tuturor producătorilor din Uniune incluși în eșantion, din partea a doi importatori neafiliați din Uniune și din partea a patru utilizatori.
(14)
Comisia a cercetat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru determinarea provizorie a dumpingului, a prejudiciului care rezultă din acesta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți.
Producători-exportatori din Turcia
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turcia;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turcia;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd Sti, Tuzla, Istanbul, Turcia.
Producători din Uniune
-
ERNE Fittings, Schlinz, Austria;
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Italia.
3. Perioada de anchetă
(15)
Ancheta privind dumpingul și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2011 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada începând din 2008 și până la sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
4. Măsurile în vigoare în ceea ce privește alte țări terțe
(16)
Există măsuri antidumping în vigoare în ceea ce privește anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Malaysia, Republica Populară Chineză, Republica Coreea și Thailanda și, ca urmare a unor practici de eludare, există și măsuri antidumping referitoare la anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză și expediate din Indonezia, Sri Lanka, Filipine și Taiwan (cu anumite excepții) (3). Țările prevăzute în teza anterioară vor fi menționate în continuare drept „țările care fac obiectul măsurilor antidumping”.
B. PRODUSUL VIZAT ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul vizat
(17)
Produsul vizat este reprezentat de accesorii de țevărie (altele decât accesoriile turnate, flanșele și bridele și accesoriile filetate), din fier sau oțel (cu excepția oțelului inoxidabil), având diametrul exterior de maximum 609,6 mm, de tipul celor utilizate pentru sudarea cap la cap sau în alte scopuri, încadrate în prezent la codurile NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 și ex 7307 99 80 (denumite în continuare „produsul vizat”).
(18)
Procesul de producție utilizează țevi din oțel fără sudură sau sudate pentru producerea de coturi, reductoare și teuri, în timp ce pentru fabricarea de clapete de obturare se utilizează ca materii prime, în mod normal, plăcile de oțel. Coturile și reductoarele sunt fabricate prin tăiere și formare, îndoire sau reducere. Teurile sunt fabricate prin utilizarea hidropresiunii, iar clapetele de obturare sunt realizate prin formarea foilor sau plăcilor. În mod normal, acestea sunt urmate de șanfrenare și curățare cu jet de alice, înainte de ambalare. În anumite cazuri, se efectuează, de asemenea, galvanizarea produsului. Toate tipurile de produse au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări.
(19)
Accesoriile de țevărie sunt utilizate în industria petrochimică, în sectorul construcțiilor, în industria producătoare de energie, industria construcțiilor navale și în instalațiile industriale. Acestea sunt folosite pentru a conecta între ele tuburi sau țevi, pentru toate aplicațiile menționate anterior.
2. Produsul similar
(20)
În ceea ce privește produsul vizat și anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel vândute pe piața internă în țările în cauză, precum și anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel vândute în Uniune de către industria din Uniune, s-a constatat că au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări. Prin urmare, aceste produse sunt considerate, în mod provizoriu, ca fiind similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. DUMPINGUL
1. Rusia
(21)
Astfel cum se menționează la considerentul 11 de mai sus, niciun producător-exportator din Rusia nu a cooperat la prezenta anchetă. Prin urmare, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, calcularea dumpingului pentru Rusia a fost efectuată pe baza datelor disponibile, astfel cum se explică mai jos.
1.1. Valoarea normală
(22)
În absența cooperării din partea producătorilor-exportatori din Rusia, valoarea normală pentru Rusia a fost calculată pe baza datelor disponibile.
(23)
Ar trebui amintit faptul că plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau existența dumpingului în ceea ce privește importurile în Rusia de produs vizat. Calculul care a dus la elementele de probă respective s-a bazat pe o valoare normală construită pentru Rusia, în absența unor informații mai detaliate. Cu toate acestea, pentru a stabili o valoare normală mai precisă, Comisia a hotărât în mod provizoriu ca valoarea normală pentru Rusia să fie construită pe baza informațiilor obținute în cursul anchetei din partea producătorilor-exportatori turci care folosesc țevi și tuburi de oțel fără sudură din Rusia ca materie primă pentru producerea produsului vizat. Într-adevăr, costul materiei prime reprezintă cea mai mare parte din totalul costurilor de fabricație a produsului vizat; prin urmare, această metodă a fost considerată cea mai potrivită pentru a stabili valoarea normală pentru Rusia pe baza faptelor disponibile.
(24)
Valoarea normală pentru Rusia a fost, prin urmare, calculată prin determinarea valorii normale medii ponderate pentru producătorii-exportatori turci care au cooperat la anchetă și care cumpără o parte din materia lor primă din Rusia.
(25)
Este important de reținut faptul că valoarea normală obținută astfel a fost stabilită pentru tipul de produs (coturi) care reprezintă cel mai ridicat volum de importuri, și nu pentru toate tipurile de produs vizat, cu scopul de a permite o comparație reprezentativă cu prețul de export (a se vedea în considerentele de mai jos).
1.2. Prețul de export
(26)
În absența unor informații mai detaliate privind prețurile, prețul de export pentru importurile de produs vizat originare din Rusia a fost stabilit pe baza datelor Eurostat privind importurile. Dată fiind marea varietate a gamei de produse declarate în conformitate cu anumite coduri NC, prețul de export a fost stabilit prin limitarea utilizării datelor Eurostat la tipul de produs (coturi) care reprezintă cel mai ridicat volum de importuri, care este considerat reprezentativ pentru toate tipurile de produs vizat. Prețul de export s-a bazat, prin urmare, pe codul NC 7307 93 11.
(27)
A trebuit ca cifrele Eurostat privind importurile menționate anterior să fie ajustate având în vedere faptul că anumite operațiuni de import din Rusia către Bulgaria, Estonia și Lituania conțineau declarații false, cel mai probabil datorită clasificărilor eronate ale produselor. Aceste tranzacții au fost identificate prin utilizarea statisticilor privind importurile, puse la dispoziție în baza de date în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din regulamentul de bază, și au fost eliminate din calcularea prețului de export pentru a se evita folosirea în calcularea dumpingului a unui preț de export denaturat.
1.3. Comparație
(28)
Marja de dumping a fost stabilită prin compararea prețului de export franco fabrică bazat pe datele Eurostat cu valoarea normală pentru Rusia, astfel cum s-a menționat anterior.
(29)
În vederea stabilirii prețului de export franco fabrică, prețul de export CIF bazat pe datele Eurostat (și corectate pentru a elimina distorsiunile după cum s-a precizat mai sus) a fost ajustat în funcție de cheltuielile de transport. În acest sens, au fost utilizate cheltuielile de transport calculate în plângere, deoarece s-a considerat că acestea reprezentau o estimare rezonabilă.
1.4. Marja de dumping
(30)
Marja de dumping la nivel național a fost exprimată ca un procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire.
(31)
Pe baza celor de mai sus, marja de dumping provizorie la nivel național, exprimată ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, este următoarea:
Societate
Marja de dumping provizorie
Toate societățile
23,8 %
2. Turcia
2.1. Valoarea normală
(32)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a stabilit în primul rând, pentru fiecare dintre cei trei producători-exportatori cooperanți, dacă vânzările totale interne de produs similar ale acestora sunt reprezentative, mai precis dacă volumul total al vânzărilor respective reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export de produs vizat către Uniune. Ancheta a stabilit faptul că vânzările interne de produs similar au fost reprezentative pentru toți producătorii-exportatori cooperanți.
(33)
Ulterior, Comisia a identificat acele tipuri de produs vândute pe piața internă de către societățile cu vânzări interne reprezentative per ansamblu, care erau identice sau foarte asemănătoare cu tipurile vândute la export către Uniune.
(34)
Pentru fiecare tip de produs similar vândut pe piața lor internă de producătorii-exportatori și care este considerat a fi comparabil cu tipul de produs vizat vândut la export către Uniune, s-a stabilit dacă vânzările interne erau suficient de reprezentative, în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne de un anumit tip de produs au fost considerate suficient de reprezentative atunci când volumul acelui tip de produs vândut pe piața internă clienților independenți în decursul PA a reprezentat în jur de 5 % din volumul total al tipului de produs comparabil vândut la export către Uniune. Ancheta a stabilit că, în cazul fiecăreia dintre cele trei societăți, pentru majoritatea tipurilor de produs, vânzările interne erau reprezentative.
(35)
Ulterior, Comisia a examinat dacă fiecare tip de produs vizat, comercializat pe piața internă în cantități reprezentative, ar putea fi considerat ca fiind vândut în cadrul operațiunilor comerciale normale în temeiul articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Aceasta s-a realizat stabilind, pentru fiecare tip de produs, proporția vânzărilor profitabile către clienți neafiliați de pe piața internă, pe durata perioadei de anchetă.
(36)
În cazul în care volumul vânzărilor pentru un tip de produs, comercializat la un preț net de vânzare egal sau mai mare decât costul de producție calculat, a reprezentat mai mult de 80 % din volumul total al vânzărilor pentru acel tip și în cazul în care media ponderată a prețului de vânzare a fost egală cu sau mai mare decât costul unitar, valoarea normală, pentru fiecare tip de produs, s-a calculat ca media ponderată a tuturor prețurilor de vânzare interne pentru tipul vizat.
(37)
În cazul în care volumul vânzărilor profitabile ale unui tip de produs a reprezentat maximum 80 % din volumul total al vânzărilor acelui tip de produs sau atunci când prețul mediu ponderat al tipului respectiv de produs a fost mai mic decât costul unitar, valoarea normală s-a stabilit pe baza prețului intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările interne profitabile ale tipului de produs respectiv.
(38)
Ancheta a stabilit faptul că vânzările profitabile ale unor anumite tipuri de produse comparabile reprezentau peste 80 % din vânzările interne totale și, prin urmare, pentru aceste vânzări au fost utilizate toate vânzările interne la calcularea prețului mediu pentru valoarea normală. Pentru alte tipuri de produs despre care s-a considerat, de asemenea, că sunt vândute în cadrul operațiunilor comerciale normale, s-au folosit numai vânzările profitabile.
(39)
În cazul în care toate tipurile de produs se vindeau în pierdere, s-a considerat că acestea nu se vindeau în cadrul unor operațiuni comerciale normale. Pentru tipurile de produs care nu făceau obiectul operațiunilor comerciale normale, precum și pentru cele care nu erau vândute în cantități reprezentative pe piața internă, valoarea normală a trebuit să fie calculată. Toate cele trei societăți care au făcut obiectul anchetei vindeau astfel de tipuri de produs la export către Uniune, dar în cantități limitate.
(40)
Pentru a determina valoarea normală în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale suportate și profitul mediu ponderat realizat de producătorii-exportatori cooperanți în cauză din vânzările interne de produs similar, în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în decursul perioadei de anchetă, au fost adăugate la costurile lor medii de fabricație în decursul perioadei de anchetă. Pentru tipurile de produs vândute în cantități nereprezentative pe piața internă, profitul mediu ponderat și cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale suportate în cadrul unor operațiuni comerciale normale pentru aceste vânzări nereprezentative au fost utilizate pentru a calcula valoarea normală.
2.2. Prețul de export
(41)
În toate cazurile, produsul vizat a fost exportat către clienți independenți din Uniune și, prin urmare, prețul de export s-a stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor de export plătite sau plătibile efectiv.
(42)
Una dintre cele trei societăți care au cooperat din Turcia a efectuat un număr foarte mic de vânzări la export către Uniune în cursul perioadei de anchetă. Societatea în cauză a susținut că ar dori să exporte mai mult către Uniune, însă nu a putut să ofere prețuri suficient de mici importatorilor și a solicitat ca acest aspect să fie luat în considerare în analiza noastră.
(43)
Cu toate acestea, în ceea ce privește calcularea dumpingului în cazul acestei societăți, aceasta a trebuit să se bazeze pe numărul lor limitat de vânzări. Într-adevăr, chiar dacă vânzările societății către Uniune erau limitate, acestea nu pot fi ignorate și pot reprezenta singura bază pentru calcularea unei marje de dumping individuale pentru respectiva societate. În orice caz, incapacitatea societății de a vinde mai mult din cauza prețurilor care au fost considerate ridicate nu poate fi considerată un factor care să influențeze calcularea dumpingului cu privire la această societate.
2.3. Comparație
(44)
Valoarea normală și prețurile de export au fost comparate în condiții franco fabrică. În scopul asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-au făcut ajustări corespunzătoare ale diferențelor care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Ajustări corespunzătoare au fost acordate în toate cazurile în care s-a constatat că sunt rezonabile, precise și susținute de elemente de probă verificate. În special, a fost acordată o ajustare pentru costurile de navlu și de asigurare, inclusiv navlul în țara exportatoare, reducerile de prețuri, comisioanele, costurile de credit și taxele bancare.
2.4. Marje de dumping
(45)
Marjele de dumping provizorii au fost exprimate ca procentaj din prețul de import CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire.
(a) Marjele de dumping ale societăților care fac obiectul anchetei
(46)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, marja de dumping individuală pentru unul dintre cei trei producători-exportatori care au cooperat a fost stabilită pe baza unei comparații a valorii normale medii ponderate cu prețul de export mediu ponderat al produsului vizat către Uniune.
(47)
Cu toate acestea, în ceea ce privește ceilalți doi producători din Turcia care au cooperat la anchetă, calcularea dumpingului în cazul lor a arătat că societățile lor practicau un dumping selectiv pentru o anumită perioadă de timp și pentru anumiți clienți și anumite regiuni. Într-adevăr, s-a observat un model clar al prețurilor de export practicate de societățile respective care evidenția diferențe importante ale prețurilor în funcție de cumpărător, regiune, precum și în funcție de perioadă. În plus, calculul dumpingului pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export nu a reflectat în întregime nivelul de dumping practicat de cei doi producători în cauză.
(48)
Prin urmare, pentru a reflecta valoarea totală a dumpingului practicat de către cele două societăți în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală stabilită pe baza unei medii ponderate a fost comparată în cazul acestora cu prețurile tuturor tranzacțiilor individuale la export către Uniune.
(b) Marjele de dumping ale societăților care nu au cooperat
(49)
În ceea ce privește toți producătorii-exportatori turci care nu au cooperat la anchetă, a fost stabilită o marjă de dumping reziduală. Având în vedere faptul că nivelul de cooperare a fost considerat a fi relativ redus (volumul exporturilor realizate de cele trei societăți turce cooperante a reprezentat mai puțin de 80 % din totalul exporturile turce către Uniune în cursul perioadei de anchetă), marja reziduală de dumping a fost stabilită pe baza unei metode rezonabile care să permită obținerea unei marje mai mari decât cea mai ridicată dintre marjele individuale ale celor trei societăți care au cooperat. Această marjă a fost stabilită pe baza vânzărilor tipurilor reprezentative de produse efectuate de producătorul care a cooperat din Turcia cu cea mai ridicată marjă de dumping dintre marjele celor trei societăți cooperante.
(50)
Pe baza metodologiei menționate mai sus, marjele de dumping exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt următoarele:
Societate
Marja de dumping provizorie
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Toate celelalte societăți
16,7 %
D. PREJUDICIUL
1. Producția din Uniune și industria din Uniune
(51)
În cursul PA, produsul similar a fost fabricat de către 22 producători în Uniune. În sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază, toți cei 22 de producători existenți în Uniune constituie industria din Uniune și vor fi denumiți în continuare „industria din Uniune”.
(52)
Astfel cum s-a indicat la considerentul 7 de mai sus, cei trei producători din Uniune incluși în eșantion reprezintă aproximativ 50 % din totalul vânzărilor Uniunii de produs similar.
2. Consumul în Uniune
(53)
Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit pe baza volumului vânzărilor realizate de industria Uniunii pe piața Uniunii, pe baza informațiilor obținute din răspunsurile la chestionar furnizate de societățile incluse în eșantion, a estimărilor prezentate în plângere pentru ceilalți producători din Uniune și a datelor Eurostat privind volumul importurilor.
(54)
Consumul la nivelul Uniunii a scăzut în mod considerabil, cu 40 %, în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Acesta a scăzut cu 44 % în 2009, a rămas la același nivel în 2010, iar în cursul PA a crescut ușor, cu 4 puncte procentuale.
Tabelul 1
Consumul la nivelul Uniunii
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
98 197
55 172
54 878
58 706
Indice (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Importurile originare din țările în cauză
3.1. Evaluarea cumulativă a efectelor importurilor în cauză
(55)
Comisia a analizat dacă importurile de produs vizat originar din Rusia și din Turcia ar trebui să fie evaluate cumulativ, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(56)
Pentru ambele țări în cauză, ancheta a arătat că marjele de dumping s-au situat deasupra pragului de minimis definit la articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază și că volumul importurilor care fac obiectul unui dumping din aceste două țări nu a fost neglijabil în sensul articolului 5 alineatul (7) din regulamentul de bază.
(57)
În ceea ce privește condițiile de concurență între importurile din Rusia și Turcia și produsul similar, ancheta a indicat că producătorii din aceste țări utilizează aceleași canale de vânzare și vând unor categorii similare de clienți. Mai mult, ancheta a evidențiat, de asemenea, faptul că importurile din ambele țări au cunoscut o tendință crescătoare în ceea ce privește cotele de piață în perioada examinată.
(58)
Doi exportatori turci cooperanți au susținut că acumularea importurilor din Rusia și Turcia nu este adecvată în acest caz, deoarece importurile din aceste țări indică tendințe diferite în ceea ce privește volumul și prețurile.
(59)
Se remarcă, în această privință, faptul că ancheta a stabilit că, deși importurile din Turcia sunt relativ stabile în ceea ce privește volumul, importurile din Rusia se intensifică. Cu toate acestea, având în vedere scăderea cererii în perioada examinată, cotele de piață ale importurilor din cele două țări sunt în creștere. În același timp, prețurile practicate de acestea nu par să fie sensibil diferite, cel puțin în perioada cuprinsă între 2009 și perioada de anchetă (prețul mediu ridicat al importurilor din Rusia în 2008 se datorează, foarte probabil, unei raportări incorecte), prețurile medii din Rusia fiind puțin mai scăzute, însă foarte aproape de media prețurilor din Turcia.
(60)
Având în vedere cele de mai sus, se consideră în mod provizoriu că toate criteriile enumerate la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază sunt îndeplinite și că importurile din Rusia și Turcia ar trebui să facă obiectul unei evaluări cumulative.
3.2. Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping
(61)
Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping de produs vizat din țările în cauză pe piața Uniunii a crescut cu 46 % în timpul perioadei examinate. Mai precis, importurile au scăzut cu 31 % în 2009, înainte de a crește în mod impresionant în 2010 cu 89 puncte procentuale, în cursul PA urmând o ușoară descreștere cu aproximativ 12 puncte procentuale. Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping în cursul perioadei de anchetă a fost de 2 935 tone.
Tabelul 2
Importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
2 009
1 392
3 174
2 935
Indice (2008 = 100)
100
69
158
146
Cota de piață
2 %
3 %
6 %
5 %
Sursă: Eurostat
3.3. Cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping
(62)
Cota de piață corespunzătoare a importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză a crescut peste valoarea sa dublă în decursul perioadei examinate, crescând de la 2 % la 5 %.
3.4. Prețuri
(a) Evoluția prețurilor
(63)
Tabelul de mai jos indică prețul mediu al importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză, la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, astfel cum a fost raportat de Eurostat. Pe parcursul perioadei examinate, prețul mediu al importurilor din țările în cauză a rămas, în general, stabil la 1 961 EUR pe tonă, cu o excepție în 2010, când a scăzut cu aproximativ 150 EUR.
Tabelul 3
Prețurile medii ale importurilor care fac obiectul unui dumping
2008
2009
2010
PA
Prețuri medii de vânzare per tonă
1 961
1 936
1 788
1 961
Indice (2008 = 100)
100
99
91
100
Sursă: Eurostat
(b) Subcotarea prețurilor
(64)
O comparație a prețurilor în funcție de tipul de produs a fost efectuată între prețurile de vânzare practicate de producătorii-exportatori turci și prețurile de vânzare în Uniune practicate de producătorii din Uniune incluși în eșantion. Dat fiind faptul că exportatorii ruși nu au cooperat la anchetă, calculul subcotării a fost realizat pe baza prețurilor CIF medii raportate către Eurostat și a prețurilor de vânzare medii practicate în Uniune de producătorii din Uniune. Au fost aplicate ajustări, după caz, cu privire la cele două țări în cauză, pentru a se ține seama de nivelul de comercializare și de costurile postimport, inclusiv de taxa vamală în cazul Rusiei.
(65)
Comparația a arătat că, în timpul PA, produsul vizat care face obiectul unui dumping, originar din țările în cauză și vândut în Uniune, a subcotat prețurile industriei din Uniune cu până la aproximativ 30 %.
4. Situația industriei din Uniune
(66)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor care au făcut obiectul unui dumping asupra industriei din Uniune a inclus evaluarea tuturor factorilor și indicilor economici care au influențat situația industriei din Uniune în cursul perioadei examinate.
(67)
Astfel cum s-a explicat mai sus, Comisia a recurs la eșantionarea producătorilor din Uniune. În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri:
-
au fost analizați factori macroeconomici (producție, capacitate, volum de vânzări, cotă de piață, creștere, număr de angajați, productivitate, prețuri și amploarea marjelor de dumping, precum și redresarea în urma efectelor dumpingului anterior) de la nivelul întregii producții din Uniune, pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și a unei estimări bazate pe datele care figurează în plângerea celorlalți producători din Uniune;
-
analiza elementelor microeconomice (stocurile, salariile, profitabilitatea, randamentul investițiilor, fluxul de numerar, capacitatea de mobilizare a capitalurilor și investițiile) a fost realizată pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion, pe baza informațiilor furnizate de către aceștia.
4.1. Elemente macroeconomice
(a) Producția
(68)
Producția Uniunii a scăzut cu 44 % în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Mai precis, aceasta a scăzut cu 47 % în 2009 și cu încă 2 puncte procentuale în 2010, după care a crescut ușor cu 5 puncte procentuale în cursul PA, când a ajuns la 53 653 tone.
Tabelul 4
Producția
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
95 079
49 917
48 017
53 653
Indice (2008 = 100)
100
53
51
56
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(b) Capacitatea de producție și utilizarea capacității
(69)
Capacitatea de producție a producătorilor din Uniune a rămas stabilă pe toată perioada examinată, aceasta fiind de 179 912 tone.
Tabelul 5
Capacitatea de producție și utilizarea capacității
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
179 912
179 912
179 912
179 912
Indice (2008 = 100)
100
100
100
100
Rata de utilizare
53 %
28 %
27 %
30 %
Indice (2008 = 100)
100
53
51
56
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(70)
Utilizarea capacității era de 53 % în 2008, a scăzut la 28 % în 2009, apoi la 27 % în 2010 și a crescut ușor în cursul perioadei de anchetă, până la 30 %. Evoluția ratei de utilizare a capacității reflectă în mod clar tendința producției, întrucât capacitatea a rămas stabilă.
(c) Volumul vânzărilor
(71)
Volumul vânzărilor producătorilor din Uniune către clienți neafiliați de pe piața Uniunii a scăzut cu 38 % în perioada examinată. Vânzările au scăzut cu 45 % în 2009, după care au rămas la acest nivel în 2010 și au crescut ușor în perioada de anchetă cu 7 puncte procentuale. Pe parcursul perioadei de anchetă, vânzările Uniunii au fost de 42 379 tone.
Tabelul 6
Vânzările Uniunii
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
68 870
37 649
37 890
42 379
Indice (2008 = 100)
100
55
55
62
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(d) Cota de piață
(72)
Cota de piață a producătorilor Uniunii a fost relativ stabilă în perioada examinată și chiar a crescut în perioada de anchetă, până la 72 %. Creșterea cotei de piață reflectă faptul că, în perioada respectivă, volumul vânzărilor producătorilor din Uniune a scăzut mai puțin decât a scăzut consumul.
Tabelul 7
Cota de piață a producătorilor din Uniune
2008
2009
2010
PA
Cota de piață
70 %
68 %
69 %
72 %
Indice (2008 = 100)
100
97
98
103
Sursă: răspunsurile la chestionar, datele din plângere și Eurostat
(e) Creșterea
(73)
Având în vedere faptul că consumul a scăzut cu 40 % între anul 2008 și PA, se concluzionează că producătorii din Uniune nu au putut beneficia de creșterea pieței.
(f) Ocuparea forței de muncă
(74)
Nivelul de ocupare a forței de muncă pentru producătorii din Uniune evidențiază o scădere cu 18 % în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Mai precis, numărul de salariați a scăzut, în mod semnificativ, de la 982 în 2008 până la 824 în 2009, sau cu 16 %, și a rămas aproape de acest nivel în anul 2010, înainte de a scădea în continuare până la 801 în cursul PA.
Tabelul 8
Ocuparea forței de muncă
2008
2009
2010
PA
Unități (persoane)
982
824
833
801
Indice (2008 = 100)
100
84
85
82
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(g) Productivitatea
(75)
Productivitatea forței de muncă a producătorilor din Uniune, măsurată ca producție (tone) pe salariat pe an, a scăzut cu 31 % în perioada examinată. Această scădere reflectă faptul că producția a scăzut într-un ritm mai rapid decât nivelul de ocupare a forței de muncă.
Tabelul 9
Productivitatea
2008
2009
2010
PA
Unități (tone pe angajat)
194
121
115
134
Indice (2008 = 100)
100
63
60
69
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(h) Prețurile de vânzare
(76)
Prețurile de vânzare medii anuale practicate de producătorii din Uniune pe piața Uniunii față de clienții neafiliați au scăzut cu peste 10 % în perioada examinată. Mai detaliat, prețurile medii au crescut, mai întâi, în 2009 cu aproximativ 12 %, pentru ca în 2010 acestea să scadă brusc cu 23 de puncte procentuale, menținându-se la acest nivel în cursul PA. În cursul PA, prețul mediu practicat de producătorii din Uniune era de 3 096 EUR pe tonă.
Tabelul 10
Prețurile medii practicate de producătorii din Uniune
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR/tonă)
3 489
3 911
3 116
3 096
Indice (2008 = 100)
100
112
89
89
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(77)
Astfel cum s-a indicat mai sus, prețurile de vânzare practicate de industria din Uniune au fost subcotate de importurile care fac obiectul unui dumping originare din Rusia și din Turcia.
(i) Amploarea marjei de dumping și redresarea în urma practicilor anterioare de dumping
(78)
Având în vedere volumul, cota de piață și prețurile importurilor din Rusia și din Turcia, impactul marjelor de dumping efective asupra industriei din Uniune nu poate fi considerate neglijabil. Este important să se amintească faptul că, așa cum s-a indicat în considerentul 16 de mai sus, măsurile antidumping sunt în vigoare față de opt țări. Având în vedere faptul că, în perioada examinată în prezenta anchetă, industria din Uniune a pierdut din vânzări și a înregistrat pierderi, nu poate fi stabilită o redresare reală în urma practicilor de dumping anterioare și se consideră că producția Uniunii rămâne vulnerabilă în fața efectului prejudiciabil cauzat de orice importuri care fac obiectul unui dumping pe piața Uniunii.
4.2. Factori microeconomici
(a) Stocurile
(79)
Nivelul stocurilor finale ale producătorilor din Uniune care au fost incluși în eșantion a scăzut cu 18 % în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Mai detaliat, stocurile au crescut moderat în 2009 cu 2 % și au scăzut apoi cu 13 puncte procentuale în 2010 și cu încă 7 puncte procentuale în cursul PA. În cursul PA, stocul de sfârșit de exercițiu financiar pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion era de 5 338 tone.
Tabelul 11
Stocul de sfârșit de exercițiu financiar
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
6 526
6 661
5 822
5 338
Indice (2008 = 100)
100
102
89
82
Sursă: răspunsurile la chestionar
(b) Salariile
(80)
Cheltuielile anuale cu forța de muncă au scăzut cu 10 % între anul 2008 și PA. Mai precis, cheltuielile cu forța de muncă au scăzut în mod semnificativ în anul 2009, cu aproape 20 % (datorită reducerii nivelului de ocupare a forței de muncă), iar apoi au crescut în anul 2010 cu 4 puncte procentuale și cu încă 5 puncte procentuale în cursul PA.
Tabelul 12
Cheltuielile anuale cu forța de muncă
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Indice (2008 = 100)
100
81
85
90
Sursă: răspunsurile la chestionar
(c) Rentabilitatea și randamentul investițiilor
(81)
În perioada examinată, rentabilitatea vânzărilor produsului similar efectuate de producătorii incluși în eșantion către clienți neafiliați de pe piața Uniunii, exprimată ca procentaj din vânzările nete, a scăzut de la profituri considerabile la pierderi semnificative. Mai exact, profiturile au scăzut de la 9,6 % în 2008 până la - 1,2 % în 2009 și s-au deteriorat și mai mult în 2010, când au scăzut până la - 7,8 %. Situația s-a îmbunătățit ușor în perioada de anchetă, când pierderile au fost de - 7,0 %.
Tabelul 13
Rentabilitatea și randamentul investițiilor
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Rentabilitatea vânzărilor Uniunii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Indice (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Randamentul investițiilor
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Indice (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Sursă: răspunsurile la chestionar
(82)
Randamentul investițiilor (denumit în continuare „RI”), exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat, în linii mari, evoluția rentabilității.
(d) Fluxul de numerar și capacitatea de a mobiliza capital
(83)
Fluxul de numerar net provenit din activitățile de exploatare a fost pozitiv în 2008, mai precis 9,3 milioane EUR. Acesta s-a îmbunătățit ușor în 2009, crescând până la 9,8 milioane EUR, dar s-a deteriorat în 2010, scăzând la doar 1,5 milioane EUR înainte de atinge valoarea negativă de - 4,6 milioane EUR în perioada de anchetă.
(84)
Nu au existat indicii potrivit cărora industria din Uniune ar fi întâmpinat dificultăți în privința mobilizării de capital, în special datorită faptului că unii dintre producători fac parte din grupuri mai mari.
Tabelul 14
Fluxul de numerar
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Indice (2008 = 100)
100
106
16
-50
Sursă: răspunsurile la chestionar
(e) Investițiile
(85)
Investițiile anuale ale societăților incluse în eșantion în producerea produsului similar au scăzut în mod constant în timpul perioadei examinate. Cea mai pronunțată scădere, de 32 %, s-a produs în 2009, aceasta fiind urmată în 2010 de o scădere de 25 puncte procentuale și încă 8 puncte procentuale pe parcursul PA. Per total, investițiile anuale au scăzut de la 8,3 milioane EUR în 2008 la 2,9 milioane EUR în cursul PA.
Tabelul 15
Investiții nete
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Indice (2008 = 100)
100
68
43
35
Sursă: răspunsurile la chestionar
5. Concluzie privind prejudiciul
(86)
Analiza datelor macroeconomice indică faptul că producătorii din Uniune și-au diminuat considerabil producția și vânzările în cursul perioadei examinate. Aceasta a coincis cu o scădere a cererii pe piața Uniunii, prin urmare cu o ușoară scădere a cotei de piață a industriei Uniunii. Nivelul de utilizare a capacității a scăzut de la un nivel deja scăzut de 53 % în 2008 până la 30 % în cursul PA. Ocuparea forței de muncă a scăzut, de asemenea, cu 18 %.
(87)
În același timp, indicatorii microeconomici relevanți indică o deteriorare clară a situației economice a producătorilor din Uniune eșantionați. Evoluția prețurilor, rentabilitatea și randamentul investițiilor prezintă o imagine foarte negativă, scăzând de la nivelurile profitabile din 2008 până la pierderi importante în cursul PA. Fluxul de numerar a scăzut considerabil, de asemenea.
(88)
În lumina celor de mai sus, s-a concluzionat în mod provizoriu că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important, în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Introducere
(89)
În conformitate cu articolul 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază, Comisia a analizat dacă importurile care fac obiectul unui dumping au cauzat industriei din Uniune un prejudiciu care poate fi considerat important. S-au mai examinat și alți factori cunoscuți, în afara importurilor care fac obiectul unui dumping, care ar fi putut de asemenea să prejudicieze industria din Uniune, pentru a se garanta că eventualul prejudiciu cauzat de acești alți factori nu a fost atribuit importurilor care fac obiectul unui dumping.
2. Efectul importurilor care fac obiectul dumpingului
(90)
Între 2008 și PA, volumul importurilor de produs vizat care fac obiectul unui dumping a crescut cu 46 % pe o piață care s-a redus cu 40 %, ceea ce a dus la o creștere a cotei lor de piață de la 2 % la 5 %.
(91)
Creșterea importurilor de produs vizat care fac obiectul unui dumping din țările în cauză pe parcursul perioadei examinate a coincis cu o tendință de descreștere a tuturor indicatorilor de prejudiciu ai industriei din Uniune, cu excepția cotei de piață. Industria din Uniune a pierdut 38 % din vânzările sale în Uniune, iar prețurile de vânzare au scăzut cu 11 % din cauza presiunii exercitate de importurile la preț scăzut care au făcut obiectul unui dumping pe piața Uniunii.
(92)
Subcotarea semnificativă a prețurilor a împiedicat industria din Uniune să transfere creșterea costurilor de producție, fapt care a dus la o scădere a nivelurilor de rentabilitate care au fost negative pe parcursul PA.
(93)
Pe baza celor menționate anterior, s-a concluzionat în mod provizoriu că importurile la prețuri reduse, care au făcut obiectul unui dumping, provenite din Rusia și Turcia cauzează un prejudiciu material industriei din Uniune.
3. Efectul altor factori
3.1. Importurile din alte țări terțe
(94)
În timpul perioadei examinate, importurile din alte țări terțe, inclusiv din țările care fac obiectul măsurilor antidumping, au fost semnificative. Cota de piață totală a importurilor din alte țări decât Rusia și Turcia a scăzut între anul 2008 și PA de la 28 % la 23 %.
(95)
Tabelul următor arată evoluția volumelor de import, a prețurilor și a cotelor de piață din țările care fac obiectul măsurilor antidumping și din alte țări terțe, pe baza datelor Eurostat.
Tabelul 16
Importurile din alte țări
Țară
2008
2009
2010
PA
Țările care fac obiectul măsurilor antidumping
Volume (tone)
20 614
13 286
9 721
9 784
Cota de piață (%)
21
24
18
17
Preț mediu (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Alte țări terțe
Volume (tone)
6 705
2 844
4 093
3 608
Cota de piață (%)
7
5
7
6
Preț mediu (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Total pentru toate țările terțe, cu excepția Rusiei și a Turciei
Volume (tone)
27 319
16 131
13 814
13 392
Cota de piață (%)
28
29
25
23
Preț mediu (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Astfel cum reiese din tabelul de mai sus, importurile din cele opt țări care fac obiectul măsurilor antidumping au continuat să pătrundă pe piața Uniunii, deși cota lor de piață a scăzut de la 21 % în 2008 până la 17 % în cursul PA. Prețurile medii ale importurilor respective sunt, în general, mai scăzute decât cele ale importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză. Desigur, tabelul de mai sus, care se bazează pe date Eurostat, afișează prețurile CIF medii înainte de aplicarea taxelor. Cu toate acestea, chiar și în cazul în care se ia în considerare taxa antidumping, prețurile importurilor respective rămân scăzute și comparabile cu prețurile importurilor din Rusia și din Turcia și se situează cu mult sub media prețurilor practicate de către producătorii din Uniune.
(97)
Cu toate acestea, se admite faptul că produsul care face obiectul anchetei are multe tipuri diferite, iar o comparație a prețurilor medii totale s-ar putea să nu fie un indicator semnificativ. În același timp, se consideră că măsurile antidumping care sunt în prezent în vigoare elimină efectul prejudiciabil al importurilor respective.
(98)
În consecință, având în vedere scăderea cotei de piață a importurilor din țări care fac obiectul măsurilor, se concluzionează provizoriu că eventualul efect negativ al prețurilor scăzute ale acestor importuri nu este de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(99)
Cota de piață a importurilor din alte țări terțe a scăzut ușor pe parcursul perioadei examinate, de la 7 % în 2008 până la 6 % în cursul PA. Prețurile medii ale importurilor respective sunt, în general, mai ridicate decât cele ale importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză, dar sunt ușor mai scăzute decât prețurile medii practicate de producătorii din Uniune.
(100)
Chiar dacă este posibil ca o comparație a prețurilor medii generale să nu poată fi considerată un indicator semnificativ, având în vedere varietatea de tipuri de produse, ținând cont de tendința descendentă a acestor importuri, se concluzionează provizoriu că eventualul efect negativ al importurilor din alte țări terțe nu este de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
3.2. Impactul diminuării pieței și al crizei economice
(101)
Criza financiară și economică din 2008/2009 este, după toate probabilitățile, motivul scăderii consumului de țevărie. Consumul a scăzut cu peste 40 % între 2008 și 2009 și a rămas la acest nivel scăzut pe tot restul perioadei examinate (deși a crescut ușor în perioada de anchetă). Dat fiind faptul că costurile fixe reprezintă până la 40 % din costurile de fabricație suportate de producătorii din Uniune, scăderea cererii, a vânzărilor și a producției a dus la creșterea considerabilă a costurilor de producție unitare. Aceasta are, în mod evident, un impact important asupra rentabilității industriei din Uniune.
(102)
Cu toate că se recunoaște faptul că e posibil ca scăderea producției să fi avut un impact asupra situației industriei din Uniune, în special în 2009 (când scăderea s-a produs, de fapt), se poate preconiza în mod rezonabil că industria din Uniune ar trebui să fie în mod normal în măsură să își crească prețurile, cel puțin pe termen mediu și lung, și să transfere creșterea costurilor în anii următori. Cu toate acestea, astfel cum demonstrează scăderea prețurilor la nivelul Uniunii, lucrurile nu s-au petrecut astfel și se consideră că motivul a fost subcotarea gravă exercitată de către importurile care fac obiectul unui dumping.
(103)
Date fiind circumstanțele de mai sus, se concluzionează provizoriu că eventualul efect negativ al reducerii cererii nu este de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile care fac obiectul unui dumping provenite din Rusia și Turcia.
4. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(104)
În concluzie, importurile care fac obiectul unui dumping provenite din Rusia și Turcia au cauzat prejudiciul material suferit de industria din Uniune.
(105)
Au fost analizați și alți factori care ar fi putut cauza un prejudiciu industriei din Uniune. În această privință, s-a constatat că importurile din alte țări terțe, inclusiv din țări care fac obiectul măsurilor antidumping, și impactul reducerii cererii, deși este posibil să fi contribuit la prejudiciu, nu rup legătura de cauzalitate.
(106)
Pe baza analizei de mai sus, care a făcut în mod corect distincția și a separat efectele tuturor factorilor despre care se știe că au avut un efect asupra situației industriei din Uniune de efectul prejudiciabil al importurilor care fac obiectul unui dumping, se concluzionează în mod provizoriu că importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză au cauzat un prejudiciu material industriei din Uniune în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.
F. INTERESUL UNIUNII
(107)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă, în ciuda concluziilor provizorii privind dumpingul prejudiciabil, existau motive imperioase pentru a se ajunge la concluzia că nu era în interesul Uniunii să se adopte măsuri în acest caz special. Analiza interesului Uniunii s-a bazat pe aprecierea tuturor intereselor implicate, inclusiv cele ale industriei din Uniune, ale importatorilor și ale utilizatorilor produsului vizat.
1. Interesul industriei din Uniune
(108)
Se preconizează că, în cazul în care se instituie măsuri, scăderea prețurilor și pierderile se vor reduce, iar prețurile de vânzare practicate de industria din Uniune vor începe să se restabilească, având drept rezultat ameliorarea semnificativă a situației financiare a industriei din Uniune.
(109)
Pe de altă parte, dacă nu se instituie măsuri antidumping, este foarte probabil ca situația industriei din Uniune să continue să se degradeze. În acest caz, industria din Uniune ar continua, eventual, să piardă din cota de piață, neputând să se alinieze prețurilor pieței fixate de importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză. Consecințele probabile ar implica reducerea în mod inutil a costurilor și închiderea instalațiilor de producție din Uniune, având ca rezultat pierderi semnificative de locuri de muncă.
(110)
Luând în considerare factorii de mai sus, se concluzionează provizoriu că instituirea de măsuri antidumping ar fi în interesul industriei din Uniune.
2. Interesul importatorilor neafiliați din Uniune
(111)
Astfel cum s-a menționat anterior, doar doi importatori neafiliați au colaborat în totalitate la prezenta anchetă, transmițând răspunsuri la chestionar. Numai o mică parte a cifrei de afaceri a acestor doi importatori s-a datorat revânzărilor produsului vizat. Prin urmare, se preconizează că impactul măsurilor ar fi minim.
3. Interesul utilizatorilor
(112)
Patru utilizatori au cooperat la prezenta procedură răspunzând la chestionar. Niciunul dintre aceștia nu importă produsul vizat din țările în cauză și toți au indicat faptul că eventualul impact al măsurilor nu ar fi semnificativ.
(113)
Ținând seama de faptul că niciun utilizator care importă din țările în cauză nu s-a manifestat și în lipsa unor informații care să indice contrariul, se poate concluziona în mod provizoriu că impactul măsurilor asupra rentabilității industriei utilizatorilor și a situației economice va fi destul de limitat.
4. Concluzie privind interesul Uniunii
(114)
În concluzie, se așteaptă ca instituirea de măsuri cu privire la importurile de produs vizat care fac obiectul unui dumping din Rusia și Turcia să ofere industriei din Uniune șansa de a-și îmbunătăți situația prin creșterea volumelor de vânzări, a prețurilor de vânzare și a profitului. Cu toate că anumite efecte negative pot să apară sub forma creșterii costurilor suportate de anumiți importatori, se preconizează că aceste efecte vor fi limitate.
(115)
Doi exportatori turci cooperanți au susținut că instituirea de măsuri împotriva unei țări exportatoare mici precum Turcia ar lăsa, practic, întreaga piață a Uniunii în mâinile câtorva producători, cu un impact negativ asupra mediului concurențial.
(116)
Se remarcă, în această privință, faptul că, de regulă, o taxă antidumping nu este menită să fie prohibitivă și să izoleze fluxurile comerciale din țările care fac obiectul anchetei. Instituirea de măsuri are scopul de a asigura condiții echitabile pentru diferiți participanți de pe piață. În același timp, trebuie subliniat faptul că pe piața Uniunii se află peste 20 de producători europeni, iar importurile din alte țări terțe sunt semnificative. În consecință, orice rezerve cu privire la mediul concurențial de pe piața Uniunii nu par a fi justificate.
(117)
Având în vedere cele menționate anterior, se concluzionează cu titlu provizoriu că nu există motive imperioase împotriva instituirii de măsuri provizorii asupra importurilor de produs vizat originar din Rusia și Turcia.
G. MĂSURI ANTIDUMPING PROVIZORII
(118)
Având în vedere concluziile la care s-a ajuns cu privire la dumping, prejudiciu, cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui să fie instituite măsuri provizorii privind importurile de produs vizat originar din Rusia și Turcia, pentru a preveni cauzarea unor alte prejudicii industriei din Uniune de către importurile care fac obiectul unui dumping.
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(119)
Nivelul măsurilor provizorii instituite cu privire la importurile originare din țările în cauză ar trebui să fie suficient de ridicat pentru a elimina dumpingul, fără a depăși prejudiciul cauzat industriei din Uniune de importurile care fac obiectul unui dumping. Pentru a calcula valoarea taxei necesare pentru eliminarea efectelor practicilor de dumping prejudiciabile, se consideră că măsurile ar trebui să permită industriei din Uniune să își acopere costurile și să obțină, înainte de impozitare, profitul pe care l-ar obține în condiții normale de concurență, și anume în absența importurilor care fac obiectul unui dumping.
(120)
Dat fiind faptul că marjele de subcotare determinate sunt în toate cazurile mai mari decât marjele de dumping respective și că industria din Uniune a suferit pierderi în cursul perioadei de anchetă, orice nivel calculat de eliminare a prejudiciului ar fi întotdeauna, în mod intrinsec, mai mare. Prin urmare, s-a considerat că nu este necesară calcularea detaliată a nivelurilor prejudiciului.
2. Măsuri provizorii
(121)
Luând în considerare cele menționate mai sus, se consideră că, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, ar trebui să se instituie o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de produs vizat originare din Rusia și Turcia, la cel mai scăzut nivel al marjei de dumping și al nivelului de eliminare a prejudiciului constatate, în conformitate cu regula celei mai reduse taxe, care reprezintă, în toate cazurile, marja de dumping.
(122)
Pentru Rusia, în absența cooperării producătorilor-exportatori din Rusia, marja de dumping la nivel național a fost calculată astfel cum se explică la considerentele 21-31 de mai sus.
(123)
Pentru Turcia, ținând seama de faptul că nivelul de cooperare a fost considerat ca fiind relativ scăzut, marja reziduală de dumping a fost stabilită pe baza unei metode rezonabile care să conducă la o marjă care este mai ridicată decât cea mai ridicată dintre marjele individuale ale celor trei societăți care au cooperat, astfel cum s-a explicat în considerentul 49 de mai sus.
(124)
Pe baza celor de mai sus, nivelurile propuse ale taxei sunt:
Țară
Societate
Taxă antidumping provizorie
Rusia
Toate societățile
23,8 %
Turcia
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Toate celelalte societăți
16,7 %
(125)
Nivelurile taxelor antidumping pentru fiecare societate, menționate în prezentul regulament, s-au stabilit pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, ele reflectă situația constatată în cursul anchetei în legătură cu societățile respective. Aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa națională aplicabilă „tuturor celorlalte societăți”) se aplică astfel exclusiv importurilor de produse originare din țările în cauză și fabricate de societățile și, prin urmare, de entitățile juridice specifice menționate. Produsele importate fabricate de orice altă societate care nu este menționată în mod specific, cu nume și adresă, în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și sunt supuse nivelului taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(126)
Orice cerere de aplicare a acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau a înființării unor noi entități de producție sau de vânzare) ar trebui să fie adresată imediat Comisiei (4) și să conțină toate informațiile relevante privind, în special, eventualele modificări ale activităților societății în ceea ce privește producția și vânzările interne și la export care rezultă, de exemplu, în urma acestei schimbări a denumirii sau în urma modificării respective a entităților de producție și de vânzare. Regulamentul va fi modificat, după caz, prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.
(127)
Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei antidumping, nivelul taxei pentru toate celelalte societăți ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori care nu cooperează, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în decursul PA.
H. DISPOZIȚIE FINALĂ
(128)
În interesul unei bune administrări, ar trebui să se stabilească o perioadă în decursul căreia părțile interesate care s-au făcut cunoscute în termenul specificat în avizul de deschidere să își poată prezenta în scris punctele de vedere și să poată solicita o audiere. În afară de aceasta, trebuie să se precizeze că respectivele concluzii privind instituirea de taxe adoptate în sensul prezentului regulament sunt provizorii și pot fi reexaminate pentru instituirea oricăror măsuri definitive,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping provizorie la importurile de accesorii de țevărie (altele decât accesoriile turnate, flanșele și accesoriile filetate), din fier sau oțel (cu excepția oțelului inoxidabil), având diametrul exterior de maximum 609,6 mm, de tipul celor utilizate pentru sudarea cap la cap sau în alte scopuri, încadrate în prezent la codurile NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 și ex 7307 99 80 (codurile TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 și 7307998098) și originare din Rusia și Turcia.
(2) Nivelul taxei antidumping provizorii aplicabil prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, al produselor descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile menționate în continuare se stabilește după cum urmează:
Țară
Societate
Taxă antidumping provizorie
Cod adițional TARIC
Rusia
Toate societățile
23,8 %
-
Turcia
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Toate celelalte societăți
16,7 %
B999
(3) Punerea în liberă circulație în Uniune a produsului menționat la alineatul (1) este condiționată de depunerea unei garanții echivalente cu valoarea taxei provizorii.
(4) Cu excepția cazului în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Fără a aduce atingere articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, părțile interesate pot solicita să fie informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora a fost adoptat prezentul regulament, își pot prezenta în scris punctele de vedere și pot înainta o cerere pentru a fi audiate de către Comisie, în termen de o lună de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
În conformitate cu articolul 21 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, părțile în cauză pot prezenta observații privind aplicarea prezentului regulament în termen de o lună de la data intrării în vigoare a acestuia.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 1 din prezentul regulament se aplică pe o perioadă de șase luni.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 30 iulie 2012.