ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. ledna 2012
o státní podpoře SA.30584 (C 38/10, ex NN 69/10), kterou poskytlo Maďarsko společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt.
(oznámeno pod číslem K(2011) 9316)
(Pouze maďarské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/150/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, kterým se Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (1) ve věci podpory C 38/10 (ex NN 69/10) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SOUVISLOSTI A POSTUP
(1)
Po několika neúspěšných pokusech o privatizaci uzavřel maďarský stát v roce 2007 se společností AirBridge Zrt. (dále jen „AirBridge“) kupní smlouvu týkající se 99,95 % akcií národního leteckého dopravce Malév Hungarian Airlines Zrt. (dále jen „Malév“). Společnost AirBridge výměnou za akcie zaplatila částku ve výši 200 milionů HUF (740 000 EUR (3)). Privatizační smlouva byla v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU oznámena Komisi, poté však byla zrušena (4).
(2)
V důsledku finančních potíží nového vlastníka získala 49,5 % podíl ve společnosti AirBridge ruská banka Vněšekonombank (dále jen „VEB“) a stala se nepřímým akcionářem společnosti Malév.
(3)
V březnu 2010 se Komise z tiskových zpráv dověděla o záměru maďarského státu společnost Malév opět znárodnit. E-mailem ze dne 2. března 2010 maďarské orgány tyto tiskové zprávy potvrdily.
(4)
Dne 10. března 2010 obdržela Komise e-mailem stížnost od společnosti Wizz Air, nízkonákladové (nízkorozpočtové) letecké společnosti se základnou v Maďarsku, která je v Maďarsku hlavním konkurentem společnosti Malév. Tato stížnost se týkala údajné protiprávní státní podpory pro společnost Malév, která není slučitelná s vnitřním trhem a která byla poskytnuta prostřednictvím řady různých opatření. Dopisem ze dne 29. března 2010 předala Komise maďarským orgánům verzi stížnosti bez důvěrných údajů spolu se žádostí o doplňkové informace. Maďarsko se k podstatě této stížnosti vyjádřilo a odpovědi na otázky v ní uvedené poskytlo dne 30. dubna 2010.
(5)
Na schůzce dne 5. května 2010 maďarské orgány uvedly, že mají v úmyslu leteckou společnost restrukturalizovat. Taktéž však uvedly, že dosud neví, jak dalekosáhlá tato restrukturalizace bude.
(6)
Komise obdržela druhou stížnost ze dne 5. října 2010 (kterou podal soutěžitel, jenž nesouhlasil se zveřejněním své totožnosti) a dopisem ze dne 21. října 2010 ji předala maďarským orgánům. Maďarské orgány podaly připomínky k podstatě této stížnosti dne 19. listopadu 2010.
(7)
Další informace si Komise od maďarských orgánů vyžádala dne 14. července 2010 a 8. října 2010 a odpovědi obdržela dne 11. srpna 2010, 16. srpna 2010, 5. října 2010, 3. listopadu 2010 a 23. listopadu 2010.
(8)
V tomto kontextu zahájila Komise dne 21. prosince 2010 formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) ve věci jednotlivých údajných opatření státní podpory, která byla provedena ve prospěch společnosti Malév.
(9)
Dne 24. února 2011 podalo Maďarsko připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(10)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo dne 26. května 2011 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Byly obdrženy připomínky dvou zúčastněných stran: společnosti Wizz Air dne 26. června 2011 a dalšího soutěžitele (který požádal, aby jeho totožnost nebyla zveřejněna) dne 28. června 2011.
(11)
Tyto připomínky předala Komise Maďarsku dne 6. července 2011. Maďarsko se k připomínkám třetích stran vyjádřilo dne 5. září 2011.
(12)
Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu uskutečnily dvě schůzky útvarů Komise a maďarských orgánů, a to dne 10. června 2011 a 19. října 2011.
(13)
Komise si od maďarských orgánů vyžádala další informace dne 26. září 2011 a Maďarsko na tuto žádost odpovědělo dopisem ze dne 25. října 2011.
II. SPOLEČNOST MALÉV A DOTČENÁ OPATŘENÍ
II.1. Společnost
(14)
Společnost Malév má základnu na mezinárodním letišti Ference Lista v Budapešti a v současnosti provozuje 22 letadel (6) do míst určení v Evropě a na Blízkém východě. V roce 2009 přepravila 3,2 milionu cestujících (7).
II.2. Období před privatizací v roce 2007
(15)
Maďarské orgány se několikrát pokusily společnost Malév zprivatizovat. V roce 1992 byl 35 % podíl ve společnosti Malév prodán italskému, státem ovládanému konsorciu společností Alitalia a Simest. V roce 1997 prodalo konsorcium Alitalia-Simest svůj podíl konsorciu dvou maďarských bank v soukromém vlastnictví (OTP a MKB). V roce 1999 odkoupil většinu akcií v soukromém vlastnictví opět stát, čímž ve společnosti získal 97 % podíl.
(16)
Společnost Malév byla spolu s mnoha dalšími leteckými společnostmi významně zasažena poklesem na trhu letecké dopravy, který následoval po událostech ze září 2001, a začala být ztrátová (viz tabulka č. 1).
(17)
V této situaci se stát rozhodl společnost Malév znovu zprivatizovat.
II.3. Privatizace v roce 2007 a společnost Malév podléhající soukromé kontrole
II.3.1 Prodej společnosti AirBridge
(18)
Společnost bylo nutno rekapitalizovat a schopnost státu jakožto vlastníka financovat takovéto investice byla omezená. Stát si vyžádal nabídky týkající se společnosti Malév a počátkem roku 2007 bylo rozhodnuto, že nejlepší nabídku předložila jednotka pro zvláštní účel s názvem AirBridge. Společnost AirBridge nabídla přitažlivý a z obchodního hlediska údajně životaschopný obchodní plán a plán restrukturalizace.
(19)
Dne 23. února 2007 byla uzavřena kupní smlouva zajišťující prodej 99,95 % akcií Malév společnosti AirBridge. Ve společnosti AirBridge vlastnil 49 % podíl Boris Abramovič (8), ruský podnikatel, který měl většinový podíl v řadě ruských leteckých společností (KrasAir a aliance ruských leteckých společností AirUnion), a 51 % podíl byl ve vlastnictví maďarských fyzických osob. Očekávalo se proto, že společnost AirBridge v souladu s obchodním plánem a plánem restrukturalizace zajistí společnosti Malév průmyslové know-how a vedoucí postavení.
(20)
Nejdůležitější části smlouvy byly tyto:
(a)
Společnost AirBridge koupila 99,95 % akcií společnosti Malév za částku ve výši 200 milionů HUF (740 000 EUR). Nejpozději do 31. prosince 2008 musela společnost AirBridge poskytnout financování (9) ve výši 50 milionů EUR.
(b)
Půjčka z roku 2003, kterou společnosti Malév poskytla Maďarská rozvojová banka (Magyar Fejlesztési Bank, dále jen „MFB“), jež je zcela ve vlastnictví státu, ve výši 76 milionů EUR byla z rozvahy společnosti Malév vyňata a převedena na jednotku pro zvláštní účel, kterou rovněž zcela vlastnil stát, společnost spravující aktiva společnosti Malév (Malév Vagyonkezelő Kft., dále jen „MAVA“).
Tato půjčka MFB z roku 2003 byla poskytnuta v EUR a v plné výši se na ni vztahovala státní záruka s úrokovou sazbou ve výši 3měsíční sazby IBOR + 0,5 %. Původní splatnost půjčky byla v roce 2013 a jistina měla být splacena v jedné splátce na konci doby splatnosti. S převedením jistiny a úroků na společnost MAVA se prodloužila rovněž doba splatnosti půjčky, a to do roku 2017.
Podle maďarských orgánů byla na společnost MAVA spolu s půjčkou převedena aktiva v hodnotě 76 milionů EUR. Tato aktiva zahrnovala ochrannou známku Malév, potrubí pro přepravu leteckého petroleje a jedno letadlo B767. Pokud by byla společnost Malév zisková, musela by společnosti MAVA odvést rovněž 25 % zisku po zdanění. Společnost AirBridge poskytla společnosti MAVA taktéž bankovní záruku banky VEB za účelem krytí splátky půjčky až do výše 32 milionů EUR.
(c)
Společnost Malév měla společnosti MAVA platit rovněž částku ve výši 200 000 EUR ročně jako licenční poplatek za používání názvu a loga „Malév“. Společnost AirBridge byla povinna nadále používat obchodní značku a zajistit fungování podniku jako letecké společnosti do 31. prosince 2017, tj. do nového data splatnosti půjčky.
(d)
Společnost Malév si od společnosti MAVA zpětně pronajme letadlo B767, které bylo převedeno na společnost MAVA (viz písmeno b)), a to v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2017 (10).
(21)
Bylo jmenováno nové vedení a zavedena řada opatření k úsporám nákladů a vytvoření příjmů. K těmto opatřením patřilo zrušení dálkových letů a snížení počtu zaměstnanců. Podle Maďarska však tato opatření neměla na ziskovost společnosti žádný celkový dopad, jelikož se časově shodovala se silným růstem cen pohonných hmot.
(22)
Finanční situace společnosti Malév se dále zhoršovala a po 4 měsících společnosti chyběla likvidita potřebná k uhrazení licenčních poplatků za používání obchodní značky Malév.
(23)
Podle Maďarska nebyly platby za letadlo B767 pronajaté od společnosti MAVA „zastaveny“, jakmile se společnost Malév rozhodla ukončit dálkové lety, jelikož společnost Malév tyto dluhy „uznává“ a jedná se pouze o prodlevu při placení, přičemž jsou hrazeny úroky z prodlení.
(24)
Ve druhém pololetí 2008 začala mít na společnost Malév i na její ruské partnery dopad světová finanční krize. Řada leteckých společností B. Abramoviče vyhlásila úpadek. Společnost AirBridge již nebyla s to společnost Malév financovat a nesplácela půjčku bance VEB. Jelikož banka VEB měla zástavní právo na 49 % akcií společnosti AirBridge, VEB tyto akcie převzala. Banka VEB uvedla, že je ochotna společnost Malév nadále financovat, avšak jako banka, nikoli jako vlastník.
II.3.2 Prodej podniku společnosti Malév působícího v oblasti pozemního odbavení
(25)
Jak bylo uvedeno výše, počátkem roku 2009 se finanční situace společnosti Malév dále zhoršila. Její akcionáři se proto obrátili na veřejnou holdingovou společnost (Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt., dále jen „MNV“) s návrhem na prodej dceřiného podniku společnosti Malév, který působí v oblasti pozemního odbavení (dále jen „Malév GH“), fondu MNV.
(26)
Podle Maďarska byl podnik Malév GH v té době zdravým podnikem a stejně je tomu i nadále.
(27)
V lednu 2009 byla podepsána (a v únoru pozměněna) předběžná kupní smlouva, která stanovila zálohové platby ve výši 4,3 miliardy HUF (16 milionů EUR). Fond MNV provedl zálohové platby pro společnost Malév v lednu a únoru 2009. Tyto zálohové platby měly být do 2 pracovních dnů vráceny, pokud by se fond MNV po provedení hloubkové prověrky rozhodl, že k podepsání konečné kupní smlouvy nepřistoupí. Tato povinnost týkající se případného vrácení byla zaručena dohodami o zajištění. V červenci 2009 se fond MNV nakonec rozhodl transakci zrušit a mělo dojít k vrácení kupní ceny.
(28)
Zálohová platba nebyla fondu MNV nikdy vrácena. Stejně tak nebyly fondu MNV nikdy uhrazeny splatné úroky ze zálohových plateb (11).
II.3.3. Odklad daně
(29)
Mezi lednem 2007 a březnem 2010 povolila Maďarská daňová a finanční správa (Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, dále jen „APEH“) společnosti Malév odklad plateb nebo restrukturalizaci u různých druhů daňových závazků a závazků týkajících se příspěvků na sociální zabezpečení. Od července 2008 úřad APEH splatnou dlužnou částku nevymáhal a následně dokonce povolil restrukturalizaci dalších částek. V březnu 2010 činila celková částka, kterou společnost Malév dlužila na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení (jistina a úroky z prodlení), celkem 13,7 miliardy HUF (51 milionů EUR). Co se týče celé skupiny Malév, tento údaj činí 16,8 miliardy HUF (62 milionů EUR). Dne 11. března 2010 bylo zbývající saldo běžného účtu společnosti Malév u úřadu APEH vyrovnáno, a to s využitím části hotovosti, která byla získána navýšením kapitálu v únoru 2010, jež je zmíněno níže.
II.4. Opětovné znárodnění v roce 2010 a společnost Malév podléhající veřejné kontrole
II.4.1 Důvody vedoucí k opětovnému znárodnění společnosti Malév
(30)
V roce 2010 nebylo možné nalézt soukromé investory, kteří by společnost Malév převzali od AirBridge/VEB jakožto hlavního akcionáře. Banka VEB neměla zejména v úmyslu leteckou společnost financovat jako strategický investor. Finanční výsledky letecké společnosti byly nadále slabé, jak ukazuje tabulka č. 1.
Tabulka č. 1
Ukazatele výkonnosti společnosti Malév v období 2003-2010 (v miliardách HUF)
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
EBITDA
zisk/(ztráta)
(4,4)
(1,8)
(4,9)
(8,8)
(10,6)
(8,3)
(15,5)
(19,1)
EBIT
zisk/(ztráta)
(9,4)
(6,8)
(9,4)
(12,5)
(14,7)
(10,8)
(17,9)
(20,6)
Čistý výsledek
zisk/(ztráta)
(13,5)
(4,9)
(1,3)
(10,9)
0,7
(14,5)
(24,8)
(24,6)
Zdroj:
Informace poskytnuté maďarskými orgány a účetní závěrka společnosti Malév za rok 2010
(31)
Místo likvidace se maďarské orgány rozhodly jednat s bankou VEB a společností AirBridge s cílem pokusit se obchodní situaci společnosti Malév ve střednědobém až dlouhodobém horizontu zlepšit.
II.4.2. Navýšení kapitálu v únoru 2010: kapitalizace pohledávky a nový kapitál
(32)
Dne 26. února 2010 se VEB, AirBridge, MNV, Malév a maďarská vláda dohodly na navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF (94 milionů EUR), jež se uskutečnilo zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR) a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH (viz oddíl II.3.2) s připočtením úroků, a to v celkové výši 4,7 miliardy HUF (17 milionů EUR). Společnost AirBridge rovněž přeměnila částku ve výši 1,5 miliardy HUF (5,4 milionu EUR) na vlastní kapitál. V důsledku toho pohledávky za společností Malév zanikly a bývalí věřitelé se stali vlastníky části společnosti.
(33)
Před navýšením kapitálu se stávající základní kapitál společnosti Malév snížil téměř na nulu kvůli absorpci části nahromaděných ztrát a zohlednění skutečnosti, že stávající akcie společnosti Malév ztratily cenu. Základní kapitál společnosti Malév byl poté navýšen vydáním nových akcií v nominální hodnotě 0,01 HUF za kus. Vývoj situace ohledně vlastního kapitálu společnosti Malév je uveden na obrázku 1.
(34)
Částka ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR), kterou v hotovosti poskytl fond MNV, umožnila společnosti Malév uhradit veškeré nezaplacené daňové závazky (viz bod 29) a dočasně stabilizovat svoji činnost.
(35)
Po navýšení kapitálu se stát stal vlastníkem 94,6 % akcií společnosti Malév a podíl AirBridge/VEB se snížil na minimum.
Obr. 1
Vývoj situace ohledně vlastního kapitálu společnosti Malév
II.4.3. Květen-srpen 2010: akcionářské půjčky a přeměna na vlastní kapitál
(36)
Mezi květnem a srpnem 2010 poskytl maďarský stát prostřednictvím fondu MNV společnosti Malév řadu „akcionářských půjček“ v celkové výši 9,2 miliardy HUF (34 milionů EUR).
(37)
První z těchto půjček, která byla poskytnuta v květnu 2010, činila 2,16 miliardy HUF (7,9 milionu EUR). Byla popsána jako tříletá akcionářská půjčka s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %. Půjčka měla být splacena najednou na konci doby splatnosti a zajištění bylo poskytnuto ve formě zástavního práva na akcie podniku Malév GH.
(38)
Druhá z těchto půjček, která byla poskytnuta v červnu 2010, činila 1,34 miliardy HUF (4,9 milionu EUR), opět se jednalo o tříletou akcionářskou půjčku s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %, jež měla být opět splacena najednou na konci doby splatnosti a u níž bylo zajištění poskytnuto ve formě zástavního práva na akcie podniku Malév GH.
(39)
V srpnu 2010 byla poskytnuta třetí akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF (20,8 milionu EUR). Jednalo se opět o tříletou akcionářskou půjčku s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %, která byla splatná najednou na konci doby splatnosti. V tomto případě představovalo zajištění zástavní právo na letadlo (letadlo typu CRJ, HA-LNA).
(40)
Dne 24. září byly tyto tři půjčky, které činily celkem 9,2 miliardy HUF (33,6 milionu EUR), spolu s dlužnými úroky (celkem 9,4 miliardy HUF, tj. 34,3 milionu EUR) přeměněny z dluhu na vlastní kapitál ve společnosti Malév a související záruky byly uvolněny.
II.4.4 Září 2010: další navýšení kapitálu a akcionářská půjčka
(41)
Dne 24. září 2010 navýšil kapitál společnosti Malév rovněž fond MNV, a to vložením další částky v hotovosti ve výši 5,3 miliardy HUF (19,3 milionu EUR). Podíl MNV (tj. státu) ve společnosti Malév se tak zvýšil na 96,5 %.
(42)
Téhož dne poskytl stát společnosti Malév další akcionářskou půjčku ve výši 5,7 miliardy HUF (20,8 milionu EUR) na dobu 3 let a s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %. První platba úroků byla splatná 6 měsíců ode dne poskytnutí půjčky, zatímco ke splacení jistiny mělo dojít jednorázově na konci doby splatnosti. Záruky za tuto půjčku tvoří zapsané zástavní právo na letadlo typu CRJ, HA-LNA s hodnotou ve výši přibližně 1,8 miliardy HUF a zástavní právo na příjmy IATA agentury z mezinárodní a vnitrostátní letecké dopravy.
III. SHRNUTÍ OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM ŠETŘENÍ
(43)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zkoumala, zda níže uvedená opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
-
Opatření č. 1: Převzetí půjčky, kterou v roce 2003 společnosti Malév poskytla MFB, rozvojová banka zcela ve vlastnictví státu, ve výši 76 milionů EUR společností MALÉV MAVA ve vlastnictví státu spolu s některými aktivy společnosti Malév. Splatnost půjčky byla prodloužena nejpozději do roku 2017.
-
Opatření č. 2: Poskytnutí peněžních prostředků ve výši 4,3 miliardy HUF na dobu jednoho roku v souvislosti s plánovanou (následně však neuskutečněnou) koupí dceřiného podniku společnosti Malév působícího v oblasti pozemního odbavení, který byl podle maďarských orgánů finančně zdravý, fondem MNV. Navzdory tomu, že se obchod nakonec neuskutečnil, nebyla tato zálohová platba kupní ceny vrácena.
-
Opatření č. 3: Odložení několika plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení mezi lednem 2007 a březnem 2010. V březnu 2010 dosahovaly částky, které společnost Malév dlužila na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení, 13,7 miliardy HUF.
-
Opatření č. 4: Navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF fondem MNV v únoru 2010, toto navýšení se uskutečnilo zčásti vkladem nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR) a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH (viz opatření č. 2) s připočtením úroků, a to v celkové výši 4,7 miliardy HUF. (Rovněž společnost AirBridge přeměnila pohledávku ve výši 1,5 miliardy HUF na vlastní kapitál.)
-
Opatření č. 5: Tři akcionářské půjčky v celkové výši 9,2 miliardy HUF, které mezi květnem a srpnem 2010 poskytl společnosti Malév fond MNV. Všechny tři půjčky poskytnuté v HUF měly úrokovou sazbu ve výši 9,97 % a jistina měla být splacena jednorázově na konci doby splatnosti (u všech tranší 3 roky). První dvě tranše v celkové výši 3,5 miliardy HUF (13 milionů EUR) byly zajištěny dceřiným podnikem Malév GH a třetí tranše ve výši 5,7 miliardy HUF (21 milionů EUR) byla zajištěna letadlem (letadlo typu CRJ, HA-LNA).
-
Opatření č. 6: Přeměna těchto akcionářských půjček (spolu s úroky z těchto půjček) z pohledávky na vlastní kapitál ve výši 9,4 miliardy HUF v září 2010.
-
Opatření č. 7: Další navýšení kapitálu v hotovosti ve výši 5,3 miliardy HUF v září 2010. Podíl státu se zvýšil na 96,5 %.
-
Opatření č. 8: Další akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF v září 2010 s úrokovou sazbou 9,97 % a jednorázovým splacením jistiny na konci doby splatnosti. Půjčka byla zajištěna výše uvedeným letadlem typu CRJ, HA-LNA a zástavním právem na příjmy IATA agentury z mezinárodní a vnitrostátní letecké dopravy.
(44)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise rovněž pochybovala, zda jsou tato opatření v případě, že představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, slučitelná s vnitřním trhem na základě výjimek stanovených v SFEU, a zejména Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (12) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“).
IV. PŘIPOMÍNKY MAĎARSKA
(45)
Ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení Maďarsko zopakovalo výše popsané skutečnosti a blíže objasnilo důvody, které vedly k obtížím leteckých společností. Maďarsko rovněž potvrdilo, že společnost Malév lze přinejmenším od druhého pololetí roku 2006 pokládat za podnik v „trvalých“ obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(46)
Před zahájením formálního vyšetřovacího řízení maďarské orgány (ve zkratce) tvrdily, že všechna opatření jsou v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství a zásadou věřitele v tržním hospodářství.
(47)
S ohledem na opatření spojená s prodejem Malév společnosti AirBridge maďarské orgány uvedly, že tato opatření jsou vzhledem k zajištění poskytnutému za převzetí půjčky společností MAVA v souladu s tržními podmínkami. Pokud jde o nezdařený prodej podniku Malév GH, maďarské orgány tvrdily, že společnosti Malév nebyla poskytnuta žádná výhoda, jelikož opožděné vrácení kupní ceny bylo náležitě zajištěno a byly vypočteny úroky z kupní ceny. Co se týče odkladu daně, maďarské orgány uvedly, že s ohledem na tyto částky bylo poskytnuto zajištění, že byly uplatněny všechny použitelné úroky a sankce a že takovéto odklady představují obvyklá opatření. Pokud jde o opětovné znárodnění společnosti Malév, maďarské orgány uvedly, že mohly své pohledávky za společností Malév vymáhat, což by mělo za následek její úpadek a likvidaci. Maďarské orgány zastávaly názor, že pokud by tak učinily, získaly by zpět pouze malou část svých pohledávek (kromě části kryté zárukou banky VEB, jak bylo uvedeno v bodě 20). Mimoto by se potýkaly se značnými negativními dopady na národní hospodářství (13).
(48)
Ve vztahu k akcionářským půjčkám a jejich následné přeměně na vlastní kapitál ve společnosti Malév zastával stát názor, že tato opatření neposkytla společnosti Malév žádnou výhodu, jelikož tyto půjčky byly vždy v plné výši zajištěny aktivy, byly uplatněny úrokové sazby odpovídající tržním podmínkám a při přeměně na vlastní kapitál byly plně zohledněny veškeré splatné úroky.
(49)
Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení nepředložily maďarské orgány žádné nové prvky. Připomínky Maďarska k rozhodnutí o zahájení řízení neobsahují žádné nové údaje na podporu toho, že opatření nepředstavovala státní podporu, ani informace odůvodňující slučitelnost provedených opatření s vnitřním trhem, zejména s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(50)
Připomínky podali dva soutěžitelé (viz bod 10) a oba šetření Komise podpořili:
(51)
Soutěžitel, který požádal o nezveřejnění totožnosti, uvedl, že se o nabytí kontrolního podílu ve společnosti Malév zajímali někteří soukromí investoři, což prokazuje, že Maďarsko mělo jako alternativu opětovného znárodnění společnosti Malév v roce 2010 i jiné reálné možnosti.
(52)
Společnost Wizz Air odhadla celkovou tržní hodnotu aktiv, která byla převedena na společnost MAVA, spolu s půjčkou MFB (opatření č. 1), včetně ochranné známky Malév, potrubí pro přepravu leteckého petroleje a jednoho letadla B767, na nejvýše 27 milionů EUR, což je podstatně méně než výše půjčky. Společnost Wizz Air proto dospěla k závěru, že se tato transakce neuskutečnila za běžných tržních podmínek a že společnosti Malév poskytla značnou výhodu.
(53)
Pokud jde o odklad daně (opatření č. 3), společnost Wizz Air uvedla, že podle maďarského práva by soukromý podnik v podobné finanční situaci, v jaké se nacházela společnost Malév, nemohl automaticky ani na základě výjimky získat podobný odklad daně jako v daném případě.
VI. POZNÁMKY MAĎARSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(54)
Poté, co Komise prodloužila lhůtu pro odpověď, reagovalo Maďarsko na tyto připomínky dne 5. září 2011. Maďarsko trvalo na svém postoji, že minulá opatření jsou odůvodněná na základě zásady investora v tržním hospodářství (viz bod 59), a nepředstavují proto státní podporu. Existence cílů veřejného zájmu nemá podle Maďarska vliv na skutečnost, že tato opatření nepředstavují podporu.
(55)
Maďarsko uvedlo, že neexistovaly žádné jiné reálné možnosti a že pouze opětovné znárodnění umožnilo maďarským orgánům získat zcela zpět provozní kontrolu nad společností Malév, což národnímu leteckému dopravci umožnilo provést restrukturalizaci, o kterou usiloval od roku 2007 s cílem zajistit obchodní úspěch společnosti. Pokud jde o opatření č. 1, Maďarsko zastávalo názor, že hodnota dotyčných aktiv odpovídala hodnotě půjčky. Co se týče opatření č. 3, Maďarsko uvedlo, že maďarské daňové orgány zacházely se společností Malév jako s každým jiným daňovým poplatníkem v podobné situaci.
VII. EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
VII.1. Obecně
(56)
Aby bylo možno zjistit, zda opatření, která jsou předmětem šetření, představují státní podporu, musí Komise posoudit, zda splňují kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU. V tomto ustanovení se uvádí: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.“
(57)
Na základě tohoto ustanovení Komise posoudí, zda sporná opatření ve prospěch společnosti Malév představují státní podporu.
(58)
Co se týče kumulativních kritérií státní podpory, v tomto případě je ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže nesporné a toto nezpochybnily ani maďarské orgány. Společnost Malév soutěží s ostatními leteckými společnostmi v Evropské unii, zejména od vstupu třetí etapy liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993 (14). Dotyčná opatření společnosti Malév umožnila nadále fungovat, přičemž se nemusela jako ostatní soutěžitelé potýkat s důsledky, jež obvykle vyplývají ze slabých finančních výsledků.
(59)
Pokud jde o státní prostředky a přičitatelnost opatření státu, ani tyto skutečnosti Maďarsko nezpochybnilo. Úřad APEH je maďarským daňovým orgánem; jeho jednání tedy lze jednoznačně přičíst státu. Fond MNV je veřejná holdingová společnost. Povinnosti MNV jsou stanoveny v nejdůležitějších rámcových pravidlech obsažených v zákoně o státním majetku. Fond MNV vykonává rozhodnutí vlády a příslušných ministrů. Co se týče společnosti MAVA, ta je rovněž zcela ve vlastnictví státu (prostřednictvím fondu MNV) a (jak objasnily maďarské orgány) představuje „orgán maďarského státu“.
(60)
Pokud jde o selektivitu, ta nebyla kromě opatření č. 3 (odklad daně) Maďarskem zpochybněna. Opatření byla provedena ve prospěch jediné společnosti, Malév.
(61)
Níže bude posouzeno, zda opatření, která jsou předmětem šetření, poskytla společnosti Malév hospodářskou výhodu.
(62)
Komise podotýká, že podle zavedených zásad práva Společenství může případ, kdy je „podniku“ poskytnut dodatečný kapitál za lepších podmínek, než jsou běžné podmínky na trhu, spadat do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož vede k „zvýhodnění“ určitého podniku ve smyslu tohoto článku. K určení, zda byla poskytnuta takováto výhoda, používá Komise „zásadu investora v tržním hospodářství“. Podle této zásady není státní podpora poskytnuta v případě, kdy by za podobných okolností „soukromý investor působící v běžných podmínkách tržního hospodářství, jehož velikost je srovnatelná s velikosti organizací spravujících veřejný sektor, mohl učinit předmětný kapitálový vklad“. Komise proto musí posoudit, „zda by soukromý investor předmětnou transakci provedl za stejných podmínek“ (15). Hypotetický soukromý investor jedná jako obezřetný poskytovatel kapitálu (16), který chce maximalizovat svoje zisky, ovšem bez toho, aby podstupoval příliš velká rizika v poměru k výnosu (17).
(63)
Podle judikatury Evropského soudního dvora nemusí být chování soukromého investora, s nímž je nutno porovnat zásah veřejného investora sledujícího cíle hospodářské politiky, nezbytně chováním běžného investora, který vkládá kapitál za účelem dosažení výnosnosti ve víceméně krátkém období, musí však být přinejmenším chováním soukromého holdingu nebo soukromého seskupení podniků sledujícího strukturální, globální nebo sektorovou politiku a musí být určováno perspektivami výnosnosti v delším období (18).
(64)
Mimoto „…srovnání mezi jednáním veřejného investora a jednáním soukromého investora musí být provedeno ve vztahu k tomu, jak by se v rámci předmětné transakce zachoval soukromý investor s ohledem na dostupné informace a na vývoj předvídatelný v daném okamžiku“ (19).
(65)
Analýza a hodnocení Komise musí zahrnovat „všechny relevantní aspekty sporné transakce a její kontext“. K tomu patří finanční situace podniku, který je příjemcem, a dotčený trh. Na základě výše uvedených úvah je hlavní otázkou, kterou chce Komise ověřit, skutečnost, zda podnik získal „hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek nezískal“ (20).
(66)
Komise taktéž podotýká, že podle ustálené judikatury se zásada investora v tržním hospodářství vztahuje rovněž na půjčky. Použije-li se tato zásada v případě poskytnutí půjčky, vyvstává otázka, zda by soukromý investor poskytl příjemci půjčku za podmínek, za nichž byla skutečně udělena (21).
VII.2. Posouzení opatření jako celku
(67)
Jak již bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, pro posouzení dotyčného případu je důležitý rozsudek ve věci BP Chemicals (22). Komise se domnívá, že opatření nejsou nezávislá a že spolu vzájemně souvisí, a to vzhledem k časové posloupnosti, finanční situaci Malév a jejich účelu, jelikož všechna tato opatření měla leteckou společnost udržet na trhu a vyřešit její potřeby v oblasti likvidity a nedostatek kapitálu způsobený ztrátami. Maďarsko ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení rovněž tvrdí, že jednotlivé kroky „procesu“ jsou „neoddělitelné“ a že všechna opatření měla sledovat jediný cíl, a to zajistit fungování letecké společnosti nalezením strategického investora.
(68)
Z podání Maďarska vyšlo najevo, že opatření, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév, jsou odůvodněna aspekty veřejné politiky, a nejsou založena na úvahách týkajících se budoucí ziskovosti společnosti. Maďarsko několikrát zdůraznilo neúspěšnou privatizaci a význam společnosti Malév pro národní hospodářství. Bylo potvrzeno, že při provádění opatření vzal stát v úvahu „význam letecké společnosti pro vnitrostátní infrastrukturu, trh práce a zájmy dodavatelů“. Maďarské orgány rovněž zdůraznily, že žádný soukromý investor není ochoten leteckou společnost převzít v její současné podobě. Komise musí proto předpokládat, že by žádný soukromý investor v podobné situaci nejednal jako maďarská vláda při přijímání opatření. Komise rovněž připomíná, že v rozsudku ve věci Boch Soudní dvůr uvedl, že „kritériem je zejména to, zda by za podobných podmínek soukromý investor vycházel z předpokládaných možností rentability, přičemž by odhlédl od veškerých úvah sociálního charakteru nebo regionální politiky či politiky určitého odvětví a poskytl by tento vklad“ (23).
(69)
Vzhledem k dlouhodobě špatným finančním výsledkům společnosti Malév (viz tabulka č. 1 a body 103-104) a tvrzení maďarských orgánů, že letecká společnost byla přinejmenším od roku 2006 trvale v obtížích, by bylo možno návratnost přijatelnou pro soukromého investora očekávat pouze v případě, že by společnost prošla radikální restrukturalizací. Maďarsko ani společnost Malév však neprokázaly, že by základem kteréhokoli ze zkoumaných opatření byl takovýto plán restrukturalizace.
(70)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že opatření č. 1 až 8 jako celek nesplňují zásadu investora v tržním hospodářství. Toto hodnocení dále potvrzuje individuální analýza každého opatření.
VII.3. Individuální posouzení opatření č. 1 až 8
VII.3.1 Opatření č. 1
(71)
Podle Maďarska má společnost MAVA jedinou funkci, tj. držet některá aktiva, která dříve vlastnila společnost Malév, a působit jako „kanál pro určité platby mezi společností Malév a MFB“. Společnost MAVA je zřízena pouze za tímto účelem.
(72)
Co se týče dluhu ve výši 76 milionů EUR, který byl převeden na společnost MAVA, tento dluh vyplývá z úvěrové smlouvy, jež byla mezi společností Malév a MFB uzavřena v roce 2003. Půjčka měla být splacena v jedné splátce na konci doby splatnosti a vztahovala se na ni státní záruka. Tato půjčka z roku 2003 byla uvedena na seznamu existujících opatření podpory ve smlouvě o přistoupení (24). V dohodě z roku 2007 však byla splatnost půjčky prodloužena do roku 2017. Od roku 2007 proto již opatření nelze považovat za existující opatření podpory. Prodloužení doby platnosti opatření podpory představuje podle čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení komise (ES) č. 794/2004 nový režim podpory (25).
(73)
Šetřením bylo prokázáno, že tato transakce (tj. prodloužení splatnosti dlužné částky, založení společnosti MAVA, převod dlužné částky na společnost MAVA, převod aktiv na společnost MAVA a dohody o zpětném pronájmu) měla za cíl pouze restrukturalizaci dluhu společnosti Malév. Maďarsko samo přiznalo, že společnost MAVA neměla být nikdy zisková. V důsledku této transakce byl dluh (spolu s aktivy) vyňat z rozvahy společnosti Malév.
(74)
Tvrzení Maďarska, že finanční závazky přijaté společnostmi Malév a AirBridge postačovaly k uhrazení nákladů společnosti MAVA, není přijatelné k prokázání toho, že transakce je v souladu s tržními podmínkami, jelikož by žádný soukromý účastník trhu neměl pobídku jednat stejně. Co se týče poskytnutých zajištění, tato zajištění měla společnosti MAVA umožnit splacení dluhu na konci doby splatnosti půjčky, tj. v roce 2017 (26). Žádný soukromý investor by nepřijal takovéto riziko, tj. převzetí aktiv, jejichž budoucí hodnota je nejistá, oproti určité platební povinnosti.
(75)
Ačkoliv maďarské orgány poskytly poměrně srozumitelná ocenění (27) letadla B767 (28) a potrubí pro přepravu leteckého petroleje (29), poskytnuté ocenění (metoda diskontovaných peněžních toků) týkající se značky Malév (56 milionů EUR) se jeví jako nepřímé a vysoce závislé na výkonnosti letecké společnosti, takže jeho výsledek nelze považovat za objektivní hodnotu značky Malév, zejména s přihlédnutím ke stavu a výkonnosti letecké společnosti. Vzhledem ke skutečnosti, že si stát byl vědom pravděpodobnosti toho, že společnost Malév nebude schopna plnit své povinnosti týkající se hrazení licenčních poplatků, měla by metoda diskontovaných peněžních toků vést k hodnotě blížící se nule. Na základě této zvláštní struktury smlouvy proto nelze hodnotu značky pokládat za dostatečné zajištění.
(76)
Smluvní strany si musely být vědomy toho, že společnost Malév jakožto podnik, který byl již od roku 2007 v obtížích, není reálně schopna uspokojivě plnit svou povinnost týkající se hrazení licenčních poplatků. Následkem této transakce nebylo možno „náklady“ společnosti MAVA (tj. hrazení úroků bance MFB) pokrýt platbami společnosti Malév v souvislosti s licenčními poplatky za ochrannou známku. Společnost MAVA nepodnikla žádné kroky k vymáhání neuhrazených plateb.
(77)
Co se týče záruky banky VEB ve výši 32 milionů EUR, tato záruka měla krýt nejen jistinu, nýbrž rovněž pravidelné platby úroků, které společnost MAVA prováděla ve prospěch MFB.
(78)
V tomto kontextu a vzhledem ke skutečnosti, že na společnost MAVA nebyla převedena odpovídající protihodnota, je nutno vynětí dlužné částky z rozvahy společnosti považovat za výhodu ve prospěch společnosti Malév.
VII.3.2. Opatření č. 2
(79)
Pokud jde o zálohovou platbu fondu MNV za (posléze neuskutečněný) prodej podniku Malév GH, podle znaleckého ocenění, které předložilo Maďarsko, čistá majetková hodnota podniku Malév GH v roce 2009 činila 1,6 miliardy HUF a jeho odhadovaná tržní hodnota 3,5 miliardy HUF. V lednu 2009 zaplatil fond MNV společnosti Malév jako zálohovou platbu částku ve výši 1,6 miliardy HUF. Tato platba byla zajištěna zástavou na letadlo typu CRJ, HA-LNA (odhadovaná tržní hodnota 1,8 miliardy HUF). V únoru 2009 byla předběžná kupní smlouva pozměněna a fond MNV vyplatil další částku ve výši 2,7 miliardy HUF (celkem 4,3 miliardy HUF) a u téhož letadla bylo zapsáno zástavní právo jako druhé v pořadí.
(80)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány připustily, že zálohová platba byla ve skutečnosti provedena s cílem zajistit likviditu společnosti Malév během fáze jednání o opětovném znárodnění.
(81)
Podle předběžné kupní smlouvy měla být tato částka neprodleně vrácena (do 2 pracovních dnů), pokud by se transakce neuskutečnila. Fond MNV však nepodnikl žádné kroky k vymáhání této dlužné částky poté, co v červenci 2009 od obchodu ustoupil. Při přeměně dluhu na vlastní kapitál v roce 2010 byly následně započteny pouze úroky (nikdy však nebyly uhrazeny). Společnost Malév měla proto tyto peněžní prostředky k dispozici bezplatně.
(82)
Komise se domnívá, že opatření poskytlo společnosti Malév výhodu, jestliže vrácení zálohové platby nebylo vymáháno poté, co tato platba v červenci 2009 nabyla splatnosti. Výhoda byla poskytnuta dokonce ještě dříve, a to v okamžiku, kdy byla předběžná kupní smlouva v únoru 2009 pozměněna a zálohová platba se zvýšila (nad odhadnutou tržní cenu společnosti), aniž by bylo poskytnuto dostatečné zajištění.
VII.3.3 Opatření č. 3
(83)
Co se týče opakovaných odkladů uhrazení daňových závazků a závazků v souvislosti s příspěvky na sociální zabezpečení ze strany daňového orgánu, Komise podotýká, že podle podání Maďarska je zřejmé, že v průběhu roku 2006-2007 požádala společnost Malév celkem dvanáctkrát o odklad uhrazení daňových závazků (v souvislosti s různými platbami). Daňový orgán odklad pokaždé povolil. Podle příslušných maďarských právních předpisů závisí povolení takovéhoto odkladu na volném uvážení a může být odmítnuto. Opatření je proto nutno považovat za selektivní (30).
(84)
Až do července 2008 společnost Malév účtovala a hradila zákonné úroky podle splátkového kalendáře. Ve svých rozhodnutích daňový orgán odklad zdůvodňoval složitou situací společnosti Malév a plánovanou restrukturalizací.
(85)
Od července 2008 však společnost Malév přestala daně a příspěvky na sociální zabezpečení a příslušné úroky (kromě jedné částečné platby v prosinci 2008) platit a daňový orgán nepřijal žádná opatření k vymáhání tohoto dluhu. Mimoto byl pro další platby stanoven nový splátkový kalendář poté, co společnost Malév nedodržela dohody o restrukturalizaci dluhu. Od dubna 2009 již nebyly daňové závazky a závazky týkající se příspěvků na sociální zabezpečení splatné od tohoto okamžiku (tj. nikoli již dříve neuhrazené platby) restrukturalizovány, aniž by úřad APEH přijal konkrétní opatření k vymáhání dlužných částek.
(86)
Komise zastává názor, že by žádný soukromý věřitel nejednal jako maďarský stát. Ve skutečnosti nebyla od července 2008 přijata žádná konkrétní opatření k vymáhání dluhu. Finanční situace společnosti byla navzdory určitému úsilí o restrukturalizaci i nadále velmi slabá (viz tabulka č. 1) a vyhlídka, že společnost bude opět zisková, byla jen velmi malá, či vůbec neexistovala. V podobné situaci by se soukromý věřitel snažil vymáhat plnění smlouvy. Poté, co společnost Malév nedodržela dohody o restrukturalizaci dluhu, by soukromý investor s další restrukturalizací nesouhlasil.
(87)
Nejpozději od července 2008 proto nevymáhání daňových závazků a závazků v souvislosti s příspěvky na sociální zabezpečení ze strany daňového orgánu a další restrukturalizace poskytly společnosti Malév výhodu.
VII.3.4 Opatření č. 4
(88)
Co se týče navýšení kapitálu v únoru 2010, jehož prostřednictvím stát opět znárodnil leteckou společnost, v níž od doby její privatizace neměl žádný podíl, nejnápadnější skutečností je to, že zatímco v roce 2007 byl 99,5 % podíl ve společnosti Malév prodán za cenu odpovídající přibližně 740 000 EUR, v roce 2010 stát za opětovné získání 94,6 % podílu ve společnosti (prostřednictvím navýšení kapitálu: to se uskutečnilo zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF a zčásti kapitalizací pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH ve výši 4,7 miliardy HUF) fakticky zaplatil částku odpovídající 94 milionům EUR, tj. 127násobek původní kupní ceny. Toto chování státu není v souladu s tržními podmínkami, zejména s ohledem na skutečnost, že letecká společnost mezitím kumulovala ztráty, nadále vykazovala zápornou hodnotu majetku a neměla věrohodný plán restrukturalizace. Maďarské orgány ve skutečnosti samy přiznávají, že společnost byla v „trvalých obtížích“ a počátkem roku 2010 nebyl žádný soukromý investor ochoten společnost Malév koupit.
(89)
Zatímco navýšení kapitálu činilo 25,4 miliardy HUF (tj. částka, kterou maďarský stát zaplatil za opětovné získání 94,6 % podílu v letecké společnosti), v době přeměny vykazovala společnost Malév zápornou hodnotu majetku ve výši 41 miliard HUF (152 milionů EUR), nahromaděné ztráty ve výši 51 miliard HUF (189 milionů EUR) a celkový dluh ve výši 75 miliard HUF (278 milionů EUR) (31). Podle účetní závěrky za rok 2010 byly počátkem roku 2010 „finanční problémy společnosti vážné, dluh dosáhl dramatické výše, zdroje financování prakticky neexistovaly. […] Kvůli neexistenci strategického vlastníka nebylo dostupné obchodní financování.“ Letecká společnost byla ve skutečnosti ztrátová nejméně od roku 2003 bez reálné naděje na obnovení životaschopnosti, a ani soukromému vlastníkovi se nepodařilo situaci společnosti změnit. V tomto kontextu bylo zřejmé, že navýšení kapitálu nebude k obnovení životaschopnosti společnosti postačovat a že po opětovném znárodnění bude společnost Malév k pouhému setrvání na trhu potřebovat další kapitál a likviditu. Komise vyvozuje závěr, že za této situace poskytlo opětovné znárodnění společnosti Malév v únoru 2010 prostřednictvím navýšení kapitálu této společnosti výhodu.
(90)
Co se týče tvrzení Maďarska, že si stát znárodněním společnosti v porovnání s vymáháním svých pohledávek za společností Malév polepšil, Komise podotýká toto. Jak Maďarsko uznává, v případě úpadku by získalo zpět velmi malou část svých pohledávek vyjma pohledávky, na niž se vztahovala záruka banky VEB. (V době transakce byla hodnota majetku společnosti Malév ve skutečnosti záporná). Maďarský stát se naopak rozhodl udržet leteckou společnost na trhu přeměnou jejího dluhu a vložením nových peněžních prostředků ve výši 20,7 miliardy HUF (přibližně 77 milionů EUR). Žádný soukromý investor by v podobné situaci tuto další finanční zátěž nepřijal, zejména bez reálných vyhlídek na obnovení životaschopnosti společnosti.
(91)
Komise taktéž podotýká, že ve stejné době, kdy maďarský stát navýšil kapitál společnosti Malév, rovněž společnost AirBridge (nepřímo VEB) přeměnila svůj dluh ve výši 1,4 miliardy HUF na vlastní kapitál. Tato částka však představovala pouze 5 % nového kapitálu a stát mimoto přispěl kromě přeměněného dluhu rovněž značným objemem nového kapitálu. Vložení nových finančních prostředků ve skutečnosti představovalo 77 % navýšení kapitálu. Vzhledem k špatné finanční situaci společnosti Malév byla vyhlídka společnosti AirBridge na zpětné získání této částky velmi malá, či dokonce vůbec neexistovala. Jednání soukromého subjektu se v tomto případě proto podstatně liší od chování maďarského státu a nelze je použít k vyvození závěru, že se stát choval jako soukromý investor.
Tabulka č. 2
Navýšení kapitálu v roce 2010
Účastník navýšení kapitálu
Příspěvek v miliardách HUF
Druh příspěvku
Podíl příspěvku
MNV
20,7
Nový kapitál
77 %
MNV
4,7
Kapitalizace pohledávky
18 %
AirBridge/VEB
1,4
Kapitalizace pohledávky
5 %
CELKEM
26,8
100 %
(92)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že za této situace poskytlo opětovné znárodnění společnosti Malév v únoru 2010 prostřednictvím navýšení kapitálu této společnosti výhodu.
VII.3.5 Opatření č. 5 až 8
(93)
Pokud jde o opatření po opětovném znárodnění, je zjevné, že akcionářské půjčky a navýšení kapitálu měly financovat stávající činnost společnosti Malév a zamezit její bezprostřední platební neschopnosti. Stát proto tato opatření provedl s týmž cílem: zachovat činnost společnosti Malév. Vzhledem ke své časové posloupnosti tato opatření mimoto spolu úzce souvisí, jelikož se uskutečnila ve velmi krátkých časových intervalech (tj. od května do září 2010). Komise je proto názoru, že podle rozsudku ve věci BP Chemicals nelze tyto akcionářské půjčky posuzovat podle zásady investora v tržním hospodářství, a zejména s použitím sdělení o referenčních sazbách (32), jelikož všechna tato opatření přímo souvisí s opatřením č. 4 a to, zda představují státní podporu, nelze tudíž posuzovat odděleně.
(94)
Z podání maďarských orgánů je zřejmé, že žádný soukromý investor nebyl ochoten společnost Malév financovat, jejími jedinými zdroji financování byly úvěry dodavatelů a likvidita, kterou jí poskytl stát. V době poskytnutí půjček nemohl stát vážně počítat s tím, že společnost Malév bude plnit své závazky týkající se hrazení úroků a že půjčku splatí. Mimoto je rovněž sporné, zda by soukromý věřitel převzal riziko spojené s poskytnutím půjčky, která měla být splacena jednorázově na konci doby splatnosti, společnosti v podobné situaci jako Malév (tj. v trvalých obtížích). Vzhledem k úvěrové historii společnosti vůči státu (např. nevrácení zálohové platby za podnik Malév GH, opakované odklady daní a jejich neplacení) nemohl stát ani žádný jiný investor reálně očekávat, že společnost Malév bude plnit své závazky.
(95)
Na druhou stranu by ani podle sdělení o referenčních sazbách stanovené úroky a dohodnutá zajištění nepostačovaly k vyloučení existence státní podpory. Stanovená úroková sazba činila 9,97 %, zatímco referenční sazba HUF v době udělení činila 5,97 %. Vzhledem k minulé výkonnosti společnosti Malév a její finanční situaci (společnost se neustále nacházela na pokraji úpadku) rozpětí ve výši pouze 400 základních bodů nad základní sazbou HUF nepostačuje. Pokud jde o zajištění půjček, tržní hodnota podniku Malév GH (3,5 miliardy HUF) v případě neplacení ze strany společnosti Malév je sporná, jelikož společnost Malév byla hlavním partnerem činnosti v oblasti pozemního odbavení: v roce 2009 vytvořila společnost Malév 63 % příjmů. Přinejmenším v krátkodobém horizontu proto jeho hospodářská výkonnost závisela na existenci společnosti Malév a jeho tržní hodnota by se podstatně snížila, pokud by společnost Malév vyhlásila úpadek.
(96)
Jelikož neexistoval věrohodný plán restrukturalizace, bylo od počátku zřejmé, že půjčky ani navýšení kapitálu nepovedou ke změně situace společnosti s nulovou tržní hodnotou, která byla i nadále v kritickém stavu. Tato opatření se proto prakticky rovnala přímému grantu, jelikož stát neměl žádnou vyhlídku, že získá „investované“ finanční prostředky zpět.
(97)
Komise se proto domnívá, že opatření č. 5 až 8 poskytla společnosti Malév výhodu.
VII.4. Závěr ohledně existence státní podpory
(98)
Podle výše uvedeného posouzení poskytují všechna dotyčná opatření (opatření č. 1 až 8) společnosti Malév výhodu. Tato výhoda byla udělena ze státních prostředků.
(99)
Společnost Malév je mimoto leteckou společností a jako taková se považuje za podnik. Soutěží s ostatními leteckými společnostmi, které podobnou výhodu nemají. Opatření proto narušují hospodářskou soutěž. Společnost mimoto působí v odvětví (letectví), v němž rozhodně existuje obchod mezi členskými státy; je proto splněno rovněž kritérium týkající se ovlivnění obchodu v rámci Unie.
(100)
Opatření jsou specifická a selektivní, jelikož zvýhodňují pouze jeden podnik (tj. společnost Malév).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 1 až 8 splňují kritéria obsažená v čl. 107 odst. 1 SFEU. Za této situace musí být tato opatření považována za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
VII.5. Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
(102)
Ustanovení čl. 107 odst. 2 a 3 stanoví výjimky z obecného pravidla, že státní podpory nejsou slučitelné s vnitřním trhem, jak je uvedeno v čl. 107 odst. 1.
(103)
Komise zastává názor, že společnost Malév měla trvalé obtíže přinejmenším od roku 2006. Nejméně od roku 2003 byla ztrátová (viz tabulka č. 1) a již v roce 2006 byla hodnota jejího majetku záporná (obr. 1). Maďarské orgány mimoto potvrdily trvalé obtíže letecké společnosti a skutečnost, že od druhého pololetí roku 2006 splňovala podmínky pro kolektivní úpadkové řízení, je tudíž splněn bod 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Jediným základem pro slučitelnost jsou proto pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(104)
Co se týče způsobilosti a podmínky „jednou, a dost“, Komise podotýká, že opatření, která jsou předmětem šetření, netvoří „nepřetržitou restrukturalizaci“. Letecká společnost změnila v příslušném období (tj. 2007-2010) dvakrát vlastníka, jelikož byla zprivatizována a poté opět znárodněna. Společnost byla průběžně „restrukturalizována“, avšak bez vnitřně provázaného plánu. Po privatizaci byly zahájeny určité iniciativy k snížení nákladů (propuštění zaměstnanců a zrušení tras), jednotkové náklady se však nesnížily dostatečně. Podle maďarských orgánů byla v roce 2009 vypracována nová „strategická orientace“, která byla v rámci opětovného znárodnění poradenskou společností Roland Berger revidována. Dotyčná opatření proto představují různá restrukturalizační opatření, která v zásadě porušují zásadu „jednou, a dost“.
(105)
Komise podotýká, že i kdyby byla společnost Malév způsobilá pro podporu podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (tj. byla by splněna podmínka „jednou, a dost“, což není), nebyly by splněny požadavky týkající se slučitelné podpory na záchranu a restrukturalizaci, a to z níže objasněných důvodů.
(106)
Co se týče podpory na záchranu, nejsou splněna písm. a)-e) v bodě 25 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Dotyčná opatření zejména nejsou omezena na nezbytné minimum, není prokázáno, že jsou opodstatněna závažnými sociálními problémy a že nemají příliš nepříznivý dopad na ostatní členské státy. Kromě opatření č. 5 a 8 jich mimoto většina nebyla provedena ve formě půjček nebo záruk.
(107)
Co se týče podpory na restrukturalizaci, není splněna žádná z podmínek slučitelnosti podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(108)
Pokud jde konkrétně o body 34 a 35 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, „obnovení dlouhodobé životaschopnosti“, maďarské orgány neprokázaly vyhlídky letecké společnosti na obnovení životaschopnosti ani nepředložily plán restrukturalizace, který by vyhovoval požadavkům stanoveným v bodech 36 a 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(109)
S ohledem na požadavek týkající se „zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže“ (body 38 až 42 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci) Komise podotýká, že nebyla provedena žádná kompenzační opatření.
(110)
Pokud jde o podmínku týkající se „podpory omezené na minimum“ (body 43 až 45 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci), neexistuje žádný vlastní příspěvek.
(111)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nejsou opatření č. 1 až 8, která byla od roku 2007 provedena ve prospěch společnosti Malév, slučitelná s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Jelikož opatření byla provedena ve prospěch podniku v obtížích, není použitelný žádný jiný základ pro slučitelnost. Opatření proto nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
VIII. NAVRÁCENÍ PODPORY
VIII.1. Obecně
(112)
Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora může Komise rozhodnout, že dotyčný členský stát musí podporu zrušit nebo změnit (33), je-li zjištěno, že tato podpora není slučitelná s vnitřním trhem. Podle ustálené judikatury Soudního dvora má povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise považuje za neslučitelnou s vnitřním trhem, za cíl obnovit situaci, která existovala před poskytnutím podpory (34). Soudní dvůr v tomto ohledu stanovil, že tohoto cíle je dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní podporu, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (35).
(113)
Na základě uvedené judikatury článek 14 nařízení rady (ES) č. 659/1999 (36) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(114)
Vzhledem ke skutečnosti, že dotyčná opatření představují protiprávní podporu, která není slučitelná s vnitřním trhem, je nutno podporu získat zpět, aby se obnovila situace, která na trhu existovala před poskytnutím podpory. Podporu je proto nutno navrátit od okamžiku, kdy příjemce získal výhodu, tj. od okamžiku, kdy byla příjemci podpora poskytnuta, a do dne jejího skutečného navrácení je nutno započítat příslušné úroky.
VIII.2. Prvek podpory v jednotlivých opatřeních
VIII.2.1 Opatření č. 1
(115)
Komise uznává, že „Malév“ má jako značka maďarského národního leteckého dopravce, který působí desítky let, na trhu letecké dopravy určitou hodnotu. Komise na druhou stranu zastává názor, že na základě zvláštní struktury smlouvy nelze hodnotu značky, jak ji uplatňovaly maďarské orgány, uznat. Objektivní hodnota by měla být založena na nezávislém ocenění s přihlédnutím rovněž k celkové finanční situaci společnosti Malév.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností je proto prvek podpory v opatření č. 1 vypočítán na 56 milionů EUR, tj. 76 milionů EUR po odečtení hodnoty potrubí pro přepravu leteckého petroleje (ve výši 20 milionů EUR) a objektivní hodnoty značky Malév (37). Přesnou výši prvku podpory musí vypočítat Maďarsko. Pokud Maďarsko nepředloží přesvědčivé důkazy ohledně objektivní hodnoty značky v době uzavření transakce týkající se převodu značky na společnost MAVA, bude se za prvek podpory považovat celá částka ve výši 56 milionů EUR.
VIII.2.2 Opatření č. 2
(117)
Jak bylo objasněno výše, Komise je toho názoru, že opatření poskytlo společnosti Malév výhodu, jestliže vrácení zálohové platby nebylo vymáháno poté, co tato platba nabyla splatnosti. Výhoda byla poskytnuta dokonce ještě dříve, přinejmenším v okamžiku, kdy byla předběžná kupní smlouva v únoru 2009 pozměněna a zálohová platba se zvýšila (nad odhadovanou tržní cenu společnosti).
(118)
Komise vyvozuje závěr, že soukromý hospodářský subjekt by tyto peněžní prostředky neposkytl. Žádný soukromý tržní subjekt by nesouhlasil s poskytnutím těchto finančních prostředků společnosti Malév, zejména bezplatně, a s nepodniknutím žádných kroků k jejich zpětnému získání. Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány samy uznávají, že zálohová platba měla zajistit přežití společnosti Malév (viz bod 80). Prvek podpory proto představuje celá výše peněžních prostředků po dobu, kdy je měl příjemce k dispozici: mezi únorem 2009 a červencem 2009 to činí 0,8 miliardy HUF (rozdíl mezi tržní hodnotou podniku Malév GH a „přeplatkem“) a mezi červencem 2009 a únorem 2010 pak 4,3 miliardy HUF (celá výše zálohové platby). Při navrácení podpory je třeba vzít v úvahu skutečnost, že dotyčná částka byla v únoru 2010 přeměněna na vlastní kapitál (viz opatření č. 4).
VIII.2.3. Opatření č. 3
(119)
Co se týče odkladu a nevymáhání daní a příspěvků na sociální zabezpečení, Komise se domnívá, že státní podporu představovala celá nezaplacená částka, kterou společnost Malév úřadu APEH dlužila od července 2008 do března 2010. Státní podporu představuje rovněž celá restrukturalizovaná částka po tomto datu (červenec 2008). Ve skutečnosti nic nenasvědčuje tomu, že by soukromý věřitel tyto odklady a restrukturalizace povolil. Při navrácení podpory je nutno vzít v úvahu skutečnost, že v březnu 2010 byly splatné částky uhrazeny.
VIII.2.4 Opatření č. 4
(120)
Pokud jde o navýšení kapitálu, Komise má za to, že vzhledem k finanční situaci společnosti Malév, zjevné potřebě další podpory po navýšení kapitálu a neexistenci reálné vyhlídky na zpětné získání „investovaných“ finančních prostředků by žádný soukromý investor tyto finanční prostředky společnosti Malév neposkytl. Prvek podpory představuje vložený kapitál ve výši 25,4 miliardy HUF a kapitalizace pohledávky ve výši 4,7 miliardy HUF v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH.
VIII.2.5 Opatření č. 5
(121)
Co se týče půjček v celkové výši 9,2 miliardy HUF, Komise se domnívá, že vzhledem k údajům o minulých dluzích a situaci letecké společnosti v době poskytnutí těchto půjček neměl stát jakýkoli důvod očekávat jejich splacení, a v době poskytnutí půjčky bylo dokonce nejisté, zda bude společnost Malév schopna platit úroky. Naběhlé úroky nebyly ve skutečnosti uhrazeny, nýbrž byly následně přeměněny na vlastní kapitál.
(122)
Komise proto usuzuje, že půjčku lze přirovnat přímému grantu, a prvek podpory tudíž představuje celá půjčka ve výši 9,2 miliardy HUF po dobu, kdy ji měl příjemce k dispozici, tj. od okamžiku převedení tranší (květen, červen a červenec 2010) do přeměny půjček na vlastní kapitál (září 2010). Do prvku podpory je nutno započítat dlužné a nezaplacené úroky. Při navrácení podpory je třeba vzít v úvahu skutečnost, že dotyčná částka byla v září 2010 přeměněna na vlastní kapitál (viz opatření č. 6).
VIII.2.6 Opatření č. 6
(123)
Z důvodů uvedených v bodě 120 se Komise domnívá, že celou částku dluhu přeměněného na vlastní kapitál lze považovat za přímý grant, a tudíž celá částka ve výši 9,4 miliardy HUF představuje od září 2010 prvek podpory.
VIII.2.7 Opatření č. 7
(124)
Z důvodů objasněných v bodě 120 má Komise za to, že prvek podpory představuje kapitál ve výši 5,3 miliardy HUF, který byl do společnosti vložen od září 2010.
VIII.2.8. Opatření č. 8
(125)
Z důvodů objasněných v bodě 120 se Komise domnívá, že celou částku půjčky lze přirovnat k přímému grantu, a tudíž celá částka ve výši 5,7 miliardy HUF představuje od září 2010 prvek podpory.
IX. ZÁVĚR
(126)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 1 až 8, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(127)
Komise mimoto dospěla k závěru, že opatření č. 1 až 8 nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(128)
Tuto neslučitelnou podporu je nutno získat od společnosti Malév zpět, jak je uvedeno v oddíle VIII.2, aby se obnovila situace, která na trhu existovala před poskytnutím podpory. Přesnou celkovou částku, která má být navrácena, s připočtením úroků z podpory musí vypočítat maďarské orgány,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Níže uvedená opatření, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt., představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU:
a)
opatření č. 1: převzetí půjčky z roku 2003, kterou společnosti Malév poskytla MFB, rozvojová banka zcela ve vlastnictví státu, společností MAVA ve vlastnictví státu dne 31. prosince 2007;
b)
opatření č. 2: poskytnutí peněžních prostředků ve výši 4,3 miliardy HUF na dobu jednoho roku v souvislosti s plánovanou (následně však neuskutečněnou) koupí dceřiného podniku společnosti Malév, který působí v oblasti pozemního odbavení, fondem MNV;
c)
opatření č. 3: veškeré nezaplacené částky dlužné na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení od července 2008 do března 2010 a odložení několika plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení od července 2008;
d)
opatření č. 4: navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF fondem MNV v únoru 2010 (uskutečněné zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH ve výši 4,7 miliardy HUF);
e)
opatření č. 5: tři akcionářské půjčky v celkové výši 9,2 miliardy EUR, poskytnuté společnosti Malév fondem MNV mezi květnem a srpnem 2010 s připočtením splatných, avšak neuhrazených úroků;
f)
opatření č. 6: přeměna akcionářských půjček (společně s úroky z těchto půjček) uvedených v čl. 1 písm. e) ve výši 9,4 miliardy HUF z pohledávky na vlastní kapitál v září 2010;
g)
opatření č. 7: další navýšení kapitálu ve výši 5,3 miliardy HUF v září 2010;
h)
opatření č. 8: další akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF poskytnutá v září 2010 s připočtením splatných, avšak neuhrazených úroků.
Článek 2
Opatření státní podpory uvedená v článku 1, která Maďarsko provedlo protiprávně ve prospěch společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt. v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU, nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Maďarsko získá od příjemce zpět podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočtou jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Maďarsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Maďarsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Maďarsko Komisi průběžně informuje o pokroku při provádění vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, dokud nebude podpora uvedená v čl. 2 odst. 3 spolu s úroky navrácena. Na žádost Komise předloží Maďarsko okamžitě informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, které již příjemce vrátil.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.
V Bruselu dne 9. ledna 2012.
DECIZIA COMISIEI
din 9 ianuarie 2012
privind ajutorul de stat SA.30584 (C 38/10, ex NN 69/10) acordat de Ungaria în favoarea Malév Magyar Légiközlekedési Zrt.
[notificat cu numărul C(2011) 9316]
(numai versiunea în limba maghiară este autentică)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/150/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
având în vedere decizia prin care Comisia a hotărât să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din TFUE (1), cu privire la ajutorul C 38/10 (ex NN 69/10) (2),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate anterior și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
I. CONTEXT ȘI PROCEDURĂ
(1)
În 2007, după mai multe încercări nereușite de privatizare, statul ungar a încheiat cu întreprinderea AirBridge Zrt. (denumită în continuare „AirBridge”) un contract de vânzare-cumpărare având ca obiect 99,95 % din acțiunile companiei sale aeriene naționale, Malév Magyar Légiközlekedési Zrt. (denumită în continuare „Malév”). AirBridge a plătit 200 de milioane HUF (740 000 EUR (3)) în schimbul acțiunilor. Contractul de privatizare a fost notificat Comisiei în conformitate cu articolul 108 alineatul (2) din TFUE, dar, ulterior, a fost retras (4).
(2)
Ca urmare a dificultăților financiare ale noului proprietar, banca rusă Vnyesekonombank (denumită în continuare „VEB”) a dobândit o participație de 49,5 % în cadrul AirBridge și a devenit acționar indirect al Malév.
(3)
În martie 2010, Comisia a luat cunoștință, prin intermediul unor comunicate de presă, de intenția statului ungar de a renaționaliza Malév. Prin mesajul electronic din 2 martie 2010, autoritățile ungare au confirmat aceste comunicate de presă.
(4)
La 10 martie 2010, Comisia a primit prin poșta electronică o plângere din partea Wizz Air, o companie aeriană cu tarife reduse (low-cost) cu sediul în Ungaria și principalul concurent al Malév în această țară. În plângere se afirma că ajutorul de stat în favoarea Malév era ilegal și incompatibil cu piața internă, din cauza mai multor măsuri diferite. Prin scrisoarea din 29 martie 2009, Comisia a transmis autorităților ungare o versiune neconfidențială a plângerii, precum și o cerere de informații suplimentare. La 30 aprilie 2010, Ungaria a transmis observații cu privire la fondul plângerii respective, furnizând răspunsuri referitoare la aspectele evidențiate de aceasta.
(5)
În cadrul unei reuniuni din 5 mai 2010, autoritățile ungare au arătat că intenționau să restructureze compania aeriană. Acestea au declarat, de asemenea, că încă nu știau cât de amplă urma să fie restructurarea respectivă.
(6)
Comisia a primit (din partea unui concurent care nu a fost de acord să i se dezvăluie identitatea) o a doua plângere, cu data de 5 octombrie 2010, pe care a transmis-o autorităților ungare prin scrisoarea din 21 octombrie 2010. Autoritățile ungare au transmis observații cu privire la fondul acestei plângeri la 19 noiembrie 2010.
(7)
Comisia a solicitat informații suplimentare din partea autorităților ungare la 14 iulie 2010 și 8 octombrie 2010, iar răspunsurile au fost primite la 11 august 2010, 16 august 2010, 5 octombrie 2010, 3 noiembrie 2010 și 23 noiembrie 2010.
(8)
În acest context, la 21 decembrie 2010, Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) din TFUE (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”) privind diverse presupuse măsuri de ajutor de stat puse în aplicare în favoarea Malév.
(9)
La 24 februarie 2011, Ungaria și-a prezentat observațiile cu privire la decizia Comisiei de inițiere a procedurii.
(10)
Decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 26 mai 2011 (5). Au fost primite observații de la două părți interesate: Wizz Air, la 26 iunie 2011, și un concurent (care a solicitat să nu i se dezvăluie identitatea), la 28 iunie 2011.
(11)
La 6 iulie 2011, Comisia a transmis aceste observații autorităților ungare. La 5 septembrie 2011, Ungaria a prezentat comentarii cu privire la observațiile părților terțe.
(12)
În urma deciziei de inițiere a procedurii, au avut loc, la Bruxelles, două reuniuni între serviciile Comisiei și autoritățile ungare: la 10 iunie 2011 și la 19 octombrie 2011.
(13)
Comisia a solicitat informații suplimentare din partea autorităților ungare la 26 septembrie 2011, răspunsul Ungariei fiind transmis prin scrisoarea din 25 octombrie 2011.
II. MALÉV ȘI MĂSURILE VIZATE
II.1. Compania
(14)
Malév are sediul în aeroportul internațional „Liszt Ferenc” din Budapesta și operează în prezent o flotă de 22 de aeronave (6), către destinații din Europa și Orientul Mijlociu. În 2009, aceasta a transportat 3,2 milioane de pasageri (7).
II.2. Perioada anterioară privatizării din 2007
(15)
Autoritățile ungare au încercat să privatizeze Malév de mai multe ori. În 1992, o participație de 35 % în cadrul Malév a fost vândută unui consorțiu controlat de statul italian, format din Alitalia și Simest. În 1997, Alitalia-Simest și-a vândut participația unui consorțiu format din două bănci maghiare private (OTP și MKB). În 1999, majoritatea participațiilor deținute de acționarii privați au fost răscumpărate de stat, care a ajuns să dețină 97 % din acțiuni.
(16)
Malév, ca și multe alte companii aeriene, a fost puternic afectată de încetinirea activității pe piața aviației cauzate de evenimentele din septembrie 2001 și a început să înregistreze pierderi (a se vedea tabelul 1 de mai jos).
(17)
În acest context statul a decis din nou să privatizeze Malév.
II.3. Privatizarea din 2007 și controlul privat asupra Malév
II.3.1. Vânzarea către AirBridge
(18)
Societatea avea nevoie de recapitalizare, iar statul, în calitate de proprietar, dispunea de o capacitate limitată pentru a finanța o astfel de investiție. Malév a făcut obiectul unei cereri de oferte și, la începutul anului 2007, s-a decis că cea mai atrăgătoare ofertă era cea propusă de o societate vehicul investițional, intitulată AirBridge. AirBridge a propus un plan de afaceri și de restructurare atractiv și apreciat ca fiind viabil din punct de vedere comercial.
(19)
La 23 februarie 2007, s-a încheiat un contract de vânzare-cumpărare care prevedea vânzarea a 99,95 % din acțiunile Malév către AirBridge. AirBridge era deținută în proporție de 49 % de Boris Abramovici (8), un om de afaceri rus, care era acționar majoritar în cadrul mai multor companii aeriene din Rusia (KrasAir și AirUnion, alianța companiilor aeriene din Rusia), și în proporție de 51 % de persoane fizice de cetățenie maghiară. Prin urmare, se preconiza că, odată cu planurile de afaceri și de restructurare, AirBridge va aduce Malév know-how industrial și va asigura gestionarea acesteia.
(20)
Cele mai importante părți ale acestui acord erau următoarele:
(a)
AirBridge a cumpărat 99,95 % din acțiunile Malév cu 200 de milioane HUF (740 000 EUR). Până cel târziu la data de 31 decembrie 2008, AirBridge era obligată să furnizeze o finanțare (9) în valoare de 50 de milioane EUR;
(b)
un împrumut acordat în 2003 în favoarea Malév de către Banca Ungară de Dezvoltare (Magyar Fejlesztési Bank, denumită în continuare „MFB”), deținută de stat în proporție de 100 %, în valoare de 76 de milioane EUR, a fost retras din bilanțul contabil al Malév și a fost transferat către o societate vehicul investițional, deținută de stat în proporție de 100 %, intitulată Malév Vagyonkezelő Kft. (denumită în continuare „MAVA”), care gestiona activele Malév.
Acest împrumut acordat de MFB în 2003 era exprimat în EUR, era garantat de stat în proporție de 100 % și avea o rată a dobânzii IBOR corespunzătoare scadenței de 3 luni de + 0,5 %. Termenul inițial de scadență a împrumutului era 2013, principalul urmând să fie rambursat într-o singură tranșă la scadență. Odată cu transferul principalului și al dobânzii către MAVA, s-a prelungit și termenul de scadență a împrumutului până în 2017.
În opinia autorităților ungare, odată cu împrumutul, au fost transferate către MAVA active în valoare de 76 de milioane EUR. Activele au inclus marca Malév, o conductă pentru transportul kerosenului și o aeronavă B767. În cazul în care Malév devenea rentabilă, aceasta ar fi trebuit să plătească MAVA și 25 % din profitul rămas după impozitare. De asemenea, AirBridge a pus la dispoziția MAVA o garanție bancară furnizată de VEB pentru acoperirea rambursării împrumutului de până la 32 de milioane EUR;
(c)
Malév trebuia să plătească MAVA și suma de 200 000 EUR pe an, ca onorariu pentru acordarea licenței de utilizare a denumirii și a siglei „Malév”. AirBridge a fost obligată să utilizeze în continuare marca și să asigure funcționarea societății în calitate de companie aeriană până la 31 decembrie 2017, noul termen de scadență a împrumutului;
(d)
în perioada 1 ianuarie 2008 - 31 decembrie 2017, Malév trebuia să preia în leasing aeronava B767, care tocmai fusese transferată către MAVA [a se vedea litera (b) de mai sus] (10).
(21)
A fost numită o nouă conducere și au fost adoptate mai multe măsuri vizând reducerea costurilor și obținerea de venituri. Printre acestea s-au numărat încetarea zborurilor de cursă lungă și reducerile de personal. Însă, potrivit Ungariei, întrucât măsurile respective au coincis cu o creștere masivă a prețurilor combustibililor, acestea nu avut un efect global asupra rentabilității societății.
(22)
Poziția financiară a Malév a continuat să se deterioreze și, după 4 luni, aceasta nu dispunea de lichiditățile necesare în scopul achitării redevențelor pentru utilizarea mărcii Malév.
(23)
Potrivit Ungariei, plățile pentru aeronava B767 închiriată de la MAVA nu au „încetat” după ce Malév a decis să suspende zborurile de cursă lungă, întrucât Malév „recunoaște” aceste creanțe, fiind vorba doar de o întârziere în efectuarea plăților, pentru care se plătește dobândă.
(24)
În a doua jumătate a anului 2008, Malév și partenerii săi din Rusia au început să resimtă efectele crizei financiare mondiale. Mai multe companii aeriene aflate în proprietatea dlui Abramovici au dat faliment. AirBridge nu a mai putut să finanțeze Malév și nu și-a îndeplinit obligația de a rambursa împrumutul acordat de VEB. Întrucât participația de 49 % în cadrul AirBridge era pusă gaj la banca VEB, aceasta din urmă a preluat acțiunile respective. VEB a declarat că era dispusă să finanțeze în continuare Malév, dar în calitate de bancă, nu de proprietar.
II.3.2. Vânzarea filialei Malév Ground Handling
(25)
După cum s-a menționat anterior, situația financiară a Malév s-a deteriorat în continuare la începutul anului 2009. În consecință, acționarii acesteia au propus societății holding de stat (Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt., denumită în continuare „MNV”) să cumpere Malév Ground Handling (denumită în continuare „Malév GH”), o filială deținută de Malév în proporție de 100 %.
(26)
Potrivit Ungariei, Malév GH era la acel moment, și este în continuare, o întreprindere solidă din punct de vedere financiar.
(27)
Un contract preliminar de cumpărare a fost semnat în ianuarie 2009 (și modificat în februarie); acesta prevedea plăți în avans în valoare de 4,3 miliarde HUF (16 milioane EUR). MNV a efectuat plăți în avans către Malév în ianuarie și februarie 2009. Aceste plăți în avans trebuiau să fie rambursate în termen de 2 zile lucrătoare, în cazul în care, după efectuarea verificărilor corespunzătoare, MNV decidea să nu semneze acordul final de vânzare-cumpărare. Această obligație de rambursare potențială a fost asigurată prin contracte de garanție. În iulie 2009, MNV a decis, în cele din urmă, să anuleze tranzacția, iar rambursarea prețului de achiziție a devenit exigibilă.
(28)
Plățile în avans nu au fost niciodată rambursate MNV. Dobânda datorată pentru plățile în avans nu a fost niciodată achitată MNV (11).
II.3.3. Amânarea plății taxelor și impozitelor
(29)
În perioada ianuarie 2007 - martie 2010, Administrația Fiscală și de Control Financiar din Ungaria (Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, denumită în continuare „APEH”) a permis Malév să amâne sau să reeșaloneze plățile pentru diferite tipuri de impozite sau obligații în materie de asigurări sociale. APEH nu a recuperat datoria restantă începând cu iulie 2008 și, ulterior, chiar a autorizat reeșalonarea unor sume suplimentare. În martie 2010, datoria fiscală și în materie de asigurări sociale a Malév avea o valoare totală de 13,7 miliarde HUF (51 de milioane EUR) (reprezentând principalul și dobânzile pentru efectuarea cu întârziere a plăților). În ceea ce privește grupul Malév în ansamblul său, această cifră era de 16,8 miliarde HUF (62 de milioane EUR). La 11 martie 2010, soldul restant al contului curent al Malév la APEH a fost achitat, utilizându-se o parte din numerarul obținut prin creșterea de capital din februarie 2010, menționată mai jos.
II.4. Renaționalizarea din 2010 și controlul public asupra Malév
II.4.1. Motivele care au condus la renaționalizarea Malév
(30)
În 2010 nu a fost posibil să se găsească investitori privați care să preia Malév de la AirBridge/VEB ca acționar principal. În special, VEB nu avea intenția de a finanța compania aeriană ca investitor strategic. Performanța financiară a companiei aeriene a continuat să fie slabă, astfel cum se arată în tabelul 1 de mai jos.
Tabelul 1
indicatori de performanță privind activitatea Malév în perioada 2003-2010 (miliarde HUF)
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
EBITDA
profit/(pierdere)
(4,4)
(1,8)
(4,9)
(8,8)
(10,6)
(8,3)
(15,5)
(19,1)
EBIT
profit/(pierdere)
(9,4)
(6,8)
(9,4)
(12,5)
(14,7)
(10,8)
(17,9)
(20,6)
Rezultat net
profit/(pierdere)
(13,5)
(4,9)
(1,3)
(10,9)
0,7
(14,5)
(24,8)
(24,6)
Sursa:
informații furnizate de autoritățile ungare și datele contabile ale Malév pentru 2010.
(31)
În loc să lichideze Malév, autoritățile ungare au decis să negocieze cu VEB și AirBridge pentru a încerca să îmbunătățească poziția comercială a acesteia pe termen mediu și lung.
II.4.2. Creșterea de capital din februarie 2010: conversia datoriei în acțiuni și capital proaspăt
(32)
La 26 februarie 2010, VEB, AirBridge, MNV, Malév și guvernul ungar au convenit asupra unei creșteri de capital în valoare de 25,4 miliarde HUF (94 de milioane EUR), realizată parțial printr-un aport de capital proaspăt în valoare de 20,7 miliarde HUF (77 de milioane EUR) și parțial printr-o conversie a datoriei în acțiuni aplicată plății în avans în favoarea Malév GH (a se vedea secțiunea II.3.2 de mai sus), plus dobânda percepută pentru aceasta, în valoare totală de 4,7 miliarde HUF (17 milioane EUR). AirBridge a convertit, de asemenea, în acțiuni suma de 1,5 miliarde HUF (5,4 milioane EUR). În consecință, creanțele asupra Malév au fost stinse și foștii creditori au devenit proprietari ai unei părți din societate.
(33)
Anterior creșterii, capitalul social existent al Malév a fost redus la aproape zero pentru a absorbi o parte din pierderile acumulate și pentru a reflecta faptul că acțiunile existente ale Malév își pierduseră valoarea. Capitalul social al Malév a fost apoi majorat prin emiterea de noi acțiuni cu o valoare nominală individuală de 0,01 HUF. Evoluția situației capitalului propriu al Malév este prezentată în figura 1 de mai jos.
(34)
Contribuția în numerar în valoare de 20,7 miliarde HUF (77 de milioane EUR) din partea MNV a permis Malév să achite toate obligațiile fiscale neonorate (a se vedea punctul 29 de mai sus) și să își stabilizeze temporar activitatea.
(35)
După creșterea de capital, statul a devenit acționar al Malév în proporție de 94,6 %, iar participația AirBridge/VEB a fost redusă la minimum.
Figura 1
evoluția situației capitalului propriu al Malév
II.4.3. Mai - august 2010: împrumuturi de la acționari și conversia în acțiuni
(36)
În perioada mai - august 2010, prin intermediul MNV, statul ungar a furnizat Malév o serie de „împrumuturi de la acționari”, în valoare totală de 9,2 miliarde HUF (34 de milioane EUR).
(37)
Primul dintre aceste împrumuturi, acordat în mai 2010, se ridica la 2,16 miliarde HUF (7,9 milioane EUR). Acesta a fost descris ca un împrumut de la acționari pentru o perioadă de trei ani, cu o rată a dobânzii de 9,97 %. Rambursarea trebuia efectuată printr-o plată unică la scadență și garanția era un drept de retenție asupra acțiunilor Malév GH.
(38)
Al doilea dintre aceste împrumuturi, acordat în iunie 2010 și având o valoare de 1,34 miliarde HUF (4,9 milioane EUR), a fost din nou un împrumut de la acționari pentru o perioadă de trei ani, cu o rată a dobânzii de 9,97 %, care trebuia rambursat tot printr-o plată unică la scadență și garanția era un drept de retenție asupra acțiunilor Malév GH.
(39)
În august 2010, a fost acordat un al treilea împrumut de la acționari, în valoare de 5,7 miliarde HUF (20,8 milioane EUR). Aceasta a fost din nou un împrumut de la acționari pentru o perioadă de trei ani, cu o rată a dobânzii de 9,97 %, rambursabil printr-o plată unică la scadență. În acest caz, garanția a fost un drept de retenție asupra unei aeronave (HA-LNA - un avion CRJ).
(40)
La 24 septembrie, cele trei împrumuturi, în valoare totală de 9,2 miliarde HUF (33,6 milioane EUR), împreună cu dobânzile datorate pentru acestea (care se ridicau în total la 9,4 miliarde HUF sau 34,3 milioane EUR), au fost convertite din datorii în acțiuni ale Malév și garanțiile subiacente au fost eliberate.
II.4.4. Septembrie 2010: o nouă creștere de capital și un nou împrumut de la acționari
(41)
La 24 septembrie 2010, MNV a majorat, de asemenea, capitalul Malév, contribuind la acesta cu alte 5,3 miliarde HUF (19,3 milioane EUR) în numerar. Prin urmare, participația MNV (și anume a statului) în cadrul Malév a crescut la 96,5 %.
(42)
La aceeași dată, statul a acordat Malév un nou împrumut de la acționari în valoare de 5,7 miliarde HUF (20,8 milioane EUR), pentru o perioadă de 3 ani, cu o rată a dobânzii de 9,97 %. Prima plată a dobânzii era scadentă la 6 luni de la data punerii la dispoziție a împrumutului, în timp ce rambursarea principalului trebuia efectuată printr-o sumă forfetară la scadență. Garanțiile aferente acestui împrumut erau un drept de retenție înregistrat asupra unei aeronave HA-LNA CRJ, cu o valoare a activelor de aproximativ 1,8 miliarde HUF, și un drept de retenție stabilit asupra veniturilor agenților de trafic internaționali și maghiari acreditați de IATA.
III. REZUMAT AL MĂSURILOR CARE FAC OBIECTUL INVESTIGAȚIEI
(43)
În decizia de inițiere a procedurii, Comisia a analizat dacă măsurile de mai jos constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
-
Măsura 1: preluarea, la data de 31 decembrie 2007, de către societatea vehicul investițional MALÉV MAVA, deținută de stat, a unui împrumut în valoare de 76 de milioane EUR, acordat în 2003 în favoarea Malév de către MFB, o bancă de dezvoltare deținută de stat în proporție de 100 %, precum și a unor active ale Malév. Termenul de scadență a împrumutului a fost prelungit până în 2017, cel târziu.
-
Măsura 2: furnizarea unei „facilități de trezorerie” în valoare de 4,3 miliarde HUF pentru o perioadă de un an, în contextul achiziționării planificate (ulterior neefectuate) de către MNV a filialei GH a Malév, care, potrivit autorităților ungare, era o întreprindere solidă din punct de vedere financiar. Cu toate că tranzacția respectivă nu a fost efectuată, această plată în avans a prețului de achiziție nu a fost rambursată.
-
Măsura 3: amânarea plății unor diferite impozite și prestații de asigurări sociale datorate în perioada ianuarie 2007 - martie 2010. În martie 2010, datoria fiscală și în materie de contribuții la asigurările sociale care revenea Malév se ridica la 13,7 miliarde HUF.
-
Măsura 4: în februarie 2010, o creștere de capital în valoare de 25,4 miliarde HUF efectuată de MNV, realizată parțial printr-un aport de capital proaspăt în valoare de 20,7 miliarde HUF (77 de milioane EUR) și parțial printr-o conversie a datoriei în acțiuni aplicată plății în avans pentru GH (a se vedea măsura 2), plus dobânda, în valoare totală de 4,7 miliarde HUF. (AirBridge a convertit, de asemenea, în acțiuni suma de 1,5 miliarde HUF).
-
Măsura 5: în perioada mai - august 2010, MNV a acordat Malév trei împrumuturi de la acționari, în valoare totală de 9,2 miliarde HUF. Toate cele trei împrumuturi în HUF au avut o rată a dobânzii de 9,97 %, principalul fiind rambursabil ca sumă forfetară la scadență (toate tranșele aveau scadența la 3 ani). Primele două tranșe, care se ridicau în total la 3,5 miliarde HUF (13 milioane EUR), au fost garantate de filiala Malév GH și a treia tranșă, în valoare de 5,7 miliarde HUF (21 de milioane EUR) a fost garantată cu o aeronavă (HA-LNA, un avion CRJ).
-
Măsura 6: în septembrie 2010, conversia acestor împrumuturi de la acționari (împreună cu dobânzile datorate pentru acestea) din datorii în acțiuni în valoare de 9,4 miliarde HUF.
-
Măsura 7: în septembrie 2010, o nouă creștere de capital în valoare de 5,3 miliarde HUF în numerar. Participația statului a crescut la 96,5 %.
-
Măsura 8: în septembrie 2010, un nou împrumut de la acționari în valoare de 5,7 miliarde HUF, cu o rată a dobânzii de 9,97 %, principalul fiind rambursabil ca sumă forfetară la scadență. Împrumutul a fost garantat cu aeronava HA-LNA CRJ menționată anterior și printr-un drept de retenție stabilit asupra veniturilor agenților de trafic internaționali și maghiari acreditați de IATA.
(44)
În decizia de inițiere a procedurii, Comisia a pus, de asemenea, sub semnul întrebării compatibilitatea acestor măsuri, în cazul în care constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, cu piața internă, având în vedere excepțiile prevăzute de TFUE și, în special, de Liniile directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (12) (denumite în continuare „Liniile directoare privind salvarea și restructurarea”).
IV. OBSERVAȚIILE UNGARIEI
(45)
În răspunsul său la decizia de inițiere a procedurii, Ungaria a reluat faptele descrise anterior și a explicat mai detaliat motivele care au dus la dificultățile cu care se confruntă companiile aeriene. De asemenea, Ungaria a confirmat că Malév putea fi considerată întreprindere în dificultate „permanentă”, în sensul Liniilor directoare privind salvarea și restructurarea, cel puțin începând din a doua jumătate a anului 2006.
(46)
Înainte de inițierea procedurii oficiale de investigare, autoritățile ungare au susținut, în esență, că toate măsurile sunt conforme cu principiul investitorului în economia de piață și cu principiul creditorului în economia de piață.
(47)
Referitor la măsurile aferente vânzării Malév către AirBridge, autoritățile ungare au susținut că aceste măsuri sunt conforme pieței, ca urmare a garanției prevăzute pentru a asigura preluarea împrumutului de către MAVA. În ceea ce privește încercarea de vânzare a Malév GH, autoritățile au afirmat că Malév nu beneficia de niciun avantaj întrucât rambursarea cu întârziere a prețului de vânzare a fost corect garantată și s-a calculat dobândă la prețul de vânzare. Potrivit autorităților, s-au constituit garanții pentru sumele reprezentând taxele și impozitele pentru care s-a acordat amânare la plată, s-au aplicat toate dobânzile și penalitățile aplicabile, aceste amânări reprezentând măsuri cu caracter general. Autoritățile ungare afirmă referitor la renaționalizarea Malév că ar fi putut executa Malév în vederea recuperării creanțelor, însă aceasta ar fi dus la falimentul și lichidarea companiei. Dacă ar fi procedat astfel, autoritățile consideră că ar fi recuperat doar o mică parte a creanțelor lor (pe lângă partea care face obiectul garanției de la VEB menționată la punctul 20 de mai sus). Mai mult, s-ar fi confruntat cu importante consecințe negative pentru economia națională (13).
(48)
În ceea ce privește împrumuturile de la acționari și conversia ulterioară a acestora în acțiuni ale Malév, statul este de părere că acestea nu au conferit niciun avantaj Malév întrucât aceste împrumuturi au fost tot timpul garantate prin active, s-au aplicat rate ale dobânzii conforme cu piața, iar la momentul conversiei în acțiuni s-a ținut seama integral de dobânda datorată.
(49)
Autoritățile ungare nu au prezentat niciun element nou după decizia de inițiere a procedurii. Observațiile Ungariei cu privire la decizia de inițiere a procedurii nu conțin niciun element nou din care să reiasă că măsurile nu au caracter de ajutor și nici informații care să justifice compatibilitatea măsurilor puse în aplicare cu piața internă, în special cu Liniile directoare privind salvarea și restructurarea.
V. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE
(50)
Doi concurenți au prezentat observații (a se vedea punctul 10 de mai sus), ambii sprijinind investigația Comisiei.
(51)
Concurentul care a solicitat ca identitatea sa să nu fie dezvăluită a afirmat că unii investitori privați erau interesați să achiziționeze un pachet de control al Malév, fapt care demonstrează că existau opțiuni viabile pentru Ungaria ca alternativă la renaționalizarea Malév din 2010.
(52)
Wizz Air a evaluat valoarea de piață totală a activelor care au fost transferate către MAVA odată cu împrumutul din partea MFB (măsura 1), respectiv marca Malév, o conductă pentru transportul kerosenului și o aeronavă B767, la cel mult 27 de milioane EUR, cu mult sub nivel împrumutului. Prin urmare, Wizz Air a concluzionat că această tranzacție nu s-a realizat în condiții normale de concurență și că a conferit Malév un avantaj semnificativ.
(53)
În ceea ce privește amânarea plății taxelor și impozitelor (măsura 3), Wizz Air a afirmat că, în conformitate cu legislația ungară o întreprindere privată într-o situație financiară similară cu cea a Malév nu ar fi putut beneficia nici în mod automat, nici în mod excepțional de o măsură similară de amânare a plății taxelor și impozitelor precum măsura în cauză.
VI. COMENTARIILE UNGARIEI CU PRIVIRE LA OBSERVAȚIILE FORMULATE DE PĂRȚILE INTERESATE
(54)
După ce Comisia a prelungit termenul de răspuns, Ungaria a răspuns acestor observații, la data de 5 septembrie 2011. Ungaria își menține poziția conform căreia măsurile anterioare sunt justificate de principiul investitorului în economia de piață (a se vedea punctul 59 de mai jos) și, prin urmare, nu constituie ajutor de stat. Potrivit Ungariei, existența unor obiective de politică publică nu aduce atingere faptului că măsurile nu au caracter de ajutor de stat.
(55)
Ungaria a declarat că nu existau opțiuni viabile și că numai renaționalizarea a permis autorităților ungare să redobândească controlul operațional deplin asupra Malév, permițând companiei aeriene naționale să aplice efectiv procedura de restructurare pe care a urmat-o începând din 2007, pentru a asigura succesul comercial al companiei. În ceea ce privește măsura 1, opinia Ungariei este că valoarea activelor în cauză corespundea valorii împrumutului. În ceea ce privește măsura 3, Ungaria a declarat că autoritățile fiscale ungare au tratat Malév ca pe orice alt contribuabil într-o situație similară.
VII. EXISTENȚA UNUI AJUTOR DE STAT ÎN SENSUL ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (1) DIN TFUE
VII.1. Observații cu caracter general
(56)
Pentru a stabili dacă măsurile analizate constituie ajutor de stat, Comisia trebuie să evalueze dacă acestea îndeplinesc condițiile cumulative de la articolul 107 alineatul (1) din TFUE. Această dispoziție prevede următoarele: „[c]u excepția derogărilor prevăzute de tratate, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”.
(57)
Din perspectiva acestei dispoziții, Comisia va evalua dacă măsurile contestate, acordate în favoarea Malév, constituie ajutor de stat.
(58)
În ceea ce privește criteriile cumulative privind ajutorul de stat, în cazul de față, afectarea schimburilor comerciale și denaturarea concurenței sunt indiscutabile și nu au fost nici măcar contestate de autoritățile ungare. Malév este în concurență cu alte companii aeriene din Uniunea Europeană, în special de la intrarea în vigoare a celei de a treia etape a procesului de liberalizare a transportului aerian („al treilea pachet”), la 1 ianuarie 1993 (14). Măsurile în cauză au permis Malév să funcționeze în continuare și, spre deosebire de concurenți, Malév nu a trebuit să facă față consecințelor care apar de obicei ca urmare a rezultatelor financiare proaste.
(59)
În ceea ce privește resursele de stat și imputabilitatea măsurilor, nici acest aspect nu a fost contestat de Ungaria. APEH este autoritatea fiscală ungară, și ca atare există o legătură directă indiscutabilă cu statul. MNV este societatea de holding de stat. Atribuțiile sale sunt prevăzute în cele mai importante norme-cadru ale legii cu privire la activele statului. MNV aplică deciziile guvernului și ale ministrului competent. MAVA este, de asemenea, deținută de stat în proporție de 100 % (prin intermediul MNV) și, conform explicațiilor autorităților ungare, reprezintă o „emanație a statului ungar”.
(60)
Referitor la selectivitate, cu excepția măsurii 3 (amânarea plății taxelor și impozitelor), acest aspect nu a fost contestat de Ungaria. Măsurile au fost în favoarea unei singure companii, Malév.
(61)
În continuare se va evalua dacă măsurile analizate conțin un avantaj economic în favoarea Malév.
(62)
Comisia observă că, în conformitate cu principiile bine stabilite ale dreptului Uniunii, în cazul în care se pune la dispoziția unei „întreprinderi” capital suplimentar în condiții mai bune decât condițiile normale ale pieței, acest fapt ar putea intra sub incidența articolului 107 alineatul (1) din TFUE deoarece ar avea ca efect „favorizarea” acelei întreprinderi în sensul acestui articol. Pentru a stabili dacă se acordă un astfel de avantaj, Comisia aplică „principiul investitorului în economia de piață”. Potrivit acestui principiu, în cazul în care, în condiții similare, „un investitor privat care acționează în condițiile de piață normale ale unei economii de piață, având o dimensiune comparabilă cu cea a organismelor care acționează în sectorul public ar putea decide să realizeze respectiva contribuție de capital”, nu ar fi implicat niciun ajutor de stat. Prin urmare, Comisia trebuie să evalueze „dacă un investitor privat ar fi încheiat tranzacția respectivă în aceleași condiții” (15). Atitudinea investitorului privat potențial este cea a unui investitor prudent (16) care urmărește să își maximizeze profitul, însă este prudent în ceea ce privește nivelul de risc acceptabil pentru o anumită rată a rentabilității (17).
(63)
Potrivit jurisprudenței Curții Europene, deși modul de a acționa al unui investitor privat, cu care trebuie comparată intervenția investitorului public care urmărește obiective specifice politicii economice, nu trebuie neapărat să fie cel al unui investitor obișnuit care își plasează capitalurile cu scopul de a realiza profit, pe termen relativ scurt, acest investitor trebuie cel puțin să se comporte ca un holding privat sau ca un grup privat de întreprinderi care urmărește o politică structurală, globală sau sectorială, și care are în vedere perspectiva realizării de profit pe termen mai lung (18).
(64)
Mai mult, „… comparația între modul de a acționa al investitorilor publici și privați trebuie să se realizeze cu referire la atitudinea pe care un investitor privat ar fi avut-o la momentul tranzacției în cauză, având în vedere informațiile disponibile și evoluțiile previzibile la momentul respectiv” (19).
(65)
Analiza și evaluarea Comisiei trebuie să includă „toți factorii care sunt relevanți pentru tranzacția în cauză și contextul acesteia”. Acestea vor include situația financiară a întreprinderii beneficiare și piața relevantă. Având în vedere elementele expuse anterior, principalul aspect pe care Comisia dorește să îl analizeze este dacă întreprinderea a beneficiat de „un avantaj economic pe care nu l-ar fi obținut în condiții normale de piață” (20).
(66)
De asemenea, Comisia remarcă faptul că, în conformitate cu jurisprudența consacrată, principiul investitorului privat în economia de piață se aplică și împrumuturilor. Atunci când se aplică în contextul acordării unui împrumut, conform acestui principiu, este necesar să se verifice dacă un investitor privat ar fi acordat beneficiarului împrumutul în condițiile în care a fost efectiv acordat (21).
VII.2. Evaluarea tuturor măsurilor
(67)
Astfel cum s-a precizat deja în decizia de inițiere a procedurii, hotărârea în cauza BP Chemicals (22) este relevantă pentru evaluarea cazului de față. De fapt, Comisia consideră că măsurile nu sunt autonome și că sunt corelate prin succesiunea lor, situația financiară a Malév și finalitatea lor, întrucât scopul tuturor măsurilor este de a menține compania aeriană pe linia de plutire, de a răspunde necesităților sale de lichiditate și slabei capitalizări cauzate de pierderile acesteia. În observațiile sale cu privire la decizia de inițiere a procedurii, Ungaria a susținut, de asemenea, că diferitele etape ale „procesului” sunt „inseparabile” și că toate măsurile urmăreau un singur obiectiv, și anume de a asigura funcționarea companiei aeriene prin găsirea unui investitor strategic.
(68)
Din elementele prezentate de Ungaria reiese în mod clar că măsurile puse în aplicare de Ungaria în favoarea Malév sunt justificate prin motive de politică publică și că nu au la bază considerente legate de profitabilitatea ulterioară a companiei. Ungaria a subliniat, în repetate rânduri, încercarea nereușită de privatizare și importanța Malév pentru economia națională. Este bine cunoscut faptul că, atunci când a întreprins măsurile, statul a luat în considerare „rolul companiei aeriene pentru infrastructura națională, piața muncii și interesele furnizorilor”. De asemenea, autoritățile ungare au subliniat faptul că niciun investitor privat nu ar fi fost dispus să preia compania aeriană în forma sa actuală. Prin urmare, Comisia trebuie să presupună că niciun investitor privat nu ar fi acționat precum guvernul ungar în condiții similare atunci când a întreprins măsurile. Comisia reamintește, de asemenea, că, în hotărârea în cauza Boch, Curtea a arătat că „se verifică, în special, dacă, în condiții similare, un acționar privat, având în vedere probabilitatea de a obține un randament și făcând abstracție de toate considerentele sociale, de politică regională și sectoriale ar fi subscris capitalul în cauză” (23).
(69)
Având în vedere rezultatele financiare proaste ale Malév pe o perioadă îndelungată de timp (a se vedea tabelul 1 și punctele 103 - 104 de mai jos) și afirmațiile autorităților ungare conform cărora compania aeriană era în dificultate permanentă cel puțin începând cu anul 2006, un investitor privat ar fi putut obține un nivel acceptabil al rentabilității numai în condițiile în care compania ar fi trecut printr-un proces drastic de restructurare. Cu toate acestea, nici Ungaria, nici Malév nu au adus dovezi din care să rezulte că la baza măsurilor analizate se găsea un astfel de plan de restructurare.
(70)
Pe baza celor de mai sus, Comisia consideră că măsurile 1-8 luate împreună nu respectă principiul investitorului privat în economia de piață. Această evaluare este confirmată, de asemenea, de o analiză individuală a fiecărei măsuri.
VII.3. Evaluarea individuală a măsurilor 1-8
VII.3.1. Măsura 1
(71)
Potrivit Ungariei, activitățile MAVA se limitează la o funcție unică, și anume deținerea anumitor active aflate anterior în proprietatea Malév și asumarea rolului de „canalizare a anumitor plăți între Malév și MFB”. MAVA este creată doar pentru acest scop.
(72)
Cu privire la datoria în valoare de 76 de milioane EUR transferată către MAVA, aceasta provine dintr-un acord de împrumut din 2003, încheiat între Malév și MFB. Împrumutul urma să fie rambursat într-o singură tranșă, la scadență, și să fie acoperit de o garanție de stat. Împrumutul contractat în 2003 a fost inclus pe lista privind măsurile de ajutor existente din Tratatul de aderare (24). Cu toate acestea, în acordul din 2007, scadența împrumutului a fost prelungită până în 2017. Prin urmare, începând din 2007, măsura nu mai poate fi considerată drept măsură de ajutor existentă. Într-adevăr, în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei, prelungirea unei măsuri de ajutor constituie o nouă schemă de ajutoare (25).
(73)
Ancheta a arătat că această tranzacție (și anume prelungirea scadenței datoriei, crearea MAVA, transferarea datoriei către MAVA, transferarea activelor către MAVA și acordurile lease back) avea un singur obiectiv, și anume restructurarea datoriei Malév. Ungaria a recunoscut faptul că scopul MAVA nu era acela de a obține profit. În urma acestei tranzacții, datoria (împreună cu activele) a fost scoasă din bilanțul contabil al Malév.
(74)
Argumentul Ungariei potrivit căruia obligațiile financiare asumate de Malév și AirBridge erau suficiente pentru a acoperi costurile MAVA nu poate fi acceptat pentru a demonstra că tranzacția este în conformitate cu piața, întrucât niciun actor privat în economia de piață nu ar fi avut stimulente pentru a acționa în același mod. În ceea ce privește garanțiile oferite, scopul acestora era să permită MAVA să achite datoria la scadența împrumutului, și anume în 2017 (26). Niciun investitor privat nu și-ar fi asumat un astfel de risc, și anume să preia active cu o valoare viitoare incertă în schimbul unei obligații de plată.
(75)
Deși autoritățile ungare au furnizat evaluări destul de clare (27) pentru aeronava B767 (28) și conducta pentru transportul kerosenului (29), evaluarea furnizată (metoda fluxurilor de numerar actualizate) pentru marca Malév (56 de milioane EUR) pare să fie circulară și să depindă într-o măsură foarte mare de performanța companiei aeriene astfel încât rezultatul evaluării nu poate fi considerat drept valoare obiectivă a mărcii Malév, în special dacă se ține seama de situația și de performanța companiei aeriene. Dat fiind că statul era conștient de probabilitatea ca Malév să nu fie în măsură să își onoreze obligațiile de plată privind redevențele, metoda fluxurilor de lichidități actualizate ar fi trebuit să aibă ca rezultat o valoare nulă. În cadrul acestei structuri contractuale specifice, valoarea mărcii nu poate fi, așadar, considerată a reprezenta o garanție suficientă.
(76)
Părțile contractante trebuie să fi fost conștiente de faptul că Malév, în calitate de întreprindere aflată în dificultate încă din 2007, nu avea cum să își îndeplinească în mod realist obligația de plată privind redevențele. De fapt, în urma acestei tranzacții, „costurile” MAVA (și anume plata dobânzilor către MFB) nu au putut fi acoperite prin plata redevențelor Malév pentru marcă. MAVA nu a luat în niciun moment măsuri pentru recuperarea plăților neonorate.
(77)
În ceea ce privește garanția de la VEB în valoare de 32 de milioane EUR, scopul acesteia era să acopere nu numai principalul, ci și plățile periodice reprezentând dobânda pe care MAVA le datorează MFB.
(78)
În acest context și dat fiind faptul că nu s-a realizat un transfer echivalent către MAVA, eliminarea datoriei din bilanțul contabil al companiei aeriene trebuie considerată ca un avantaj în favoarea Malév.
VII.3.2. Măsura 2
(79)
În ceea ce privește plata în avans efectuată de MNV pentru vânzarea GH (eșuată ulterior), potrivit evaluării expertului prezentată de Ungaria, GH avea o valoare a activului net de 1,6 miliarde HUF și o valoare de piață estimată de 3,5 miliarde HUF în 2009. De fapt, în ianuarie 2009, MNV a plătit Malév 1,6 miliarde HUF reprezentând o plată în avans. Această plată a fost garantată printr-un gaj asupra HA-LNA, un avion CRJ (valoarea de piață estimată fiind de 1,8 miliarde HUF). În februarie 2009, contractul preliminar de cumpărare a fost modificat și MNV a plătit încă 2,7 miliarde HUF (în total 4,3 miliarde HUF), iar un al doilea gaj a fost înscris pentru aceeași aeronavă.
(80)
În observațiile lor privind decizia de inițiere a procedurii, autoritățile ungare au recunoscut că plata în avans a fost de fapt efectuată pentru a asigura lichiditatea Malév în etapa de negociere a renaționalizării.
(81)
Conform contractului preliminar de cumpărare, rambursarea acestei sume avea o scadență imediată (2 zile lucrătoare) în cazul în care tranzacția ar fi eșuat. Cu toate acestea, MNV nu a luat măsuri pentru recuperarea acestei datorii, după ce MNV s-a retras din tranzacție în iulie 2009. Dobânda ex-post a fost doar calculată, fără a fi vreodată plătită, atunci când s-a realizat conversia datoriei în acțiuni în 2010. Așadar, Malév a avut la dispoziție această facilitate de trezorerie în mod gratuit.
(82)
Comisia este de părere că măsura a acordat un avantaj pentru Malév atunci când rambursarea plății în avans nu a fost executată odată ce aceasta era exigibilă în iulie 2009. Mai mult, s-a înregistrat un avantaj chiar înainte, în momentul în care contractul preliminar de cumpărare a fost modificat în februarie 2009 și plata în avans a fost majorată (peste prețul de piață evaluat al companiei) fără a exista garanții suficiente.
VII.3.3. Măsura 3
(83)
În ceea ce privește acordarea repetată de către autoritatea fiscală a amânării obligației de plată a datoriilor fiscale și a datoriilor sociale, Comisia observă că, pe baza elementelor prezentate de Ungaria, este evident că în perioada 2006-2007, Malév a solicitat de 12 ori o amânare a obligației de plată a datoriilor fiscale (cu privire la plăți distincte). De fiecare dată, autoritatea fiscală a aprobat cererea de amânare a plății. Conform legislației ungare relevante, autoritățile competente pot decide cu privire la amânarea obligației de plată, iar amânarea ar fi putut fi refuzată. Prin urmare, măsura trebuie să fie considerată selectivă (30).
(84)
Până în iulie 2008, s-a aplicat dobânda legală, care a fost plătită de Malév conform termenelor aferente amânării plății. Argumentele care au stat la baza deciziilor autorității fiscale au fost situația dificilă a Malév și restructurarea preconizată în acea etapă.
(85)
Cu toate acestea, începând din iulie 2008, Malév nu a mai plătit taxele și impozitele, contribuțiile la asigurările sociale și nici dobânda (cu excepția unei plăți parțiale în decembrie 2008), iar autoritatea fiscală nu a luat nicio măsură în vederea recuperării acestui debit. Mai mult, alte plăți au fost reprogramate și după ce Malév nu a respectat acordurile de reeșalonare. Începând din aprilie 2009, datoriile fiscale și sociale exigibile din acel moment (nu plățile anterioare cu scadența depășită deja) nici nu au mai fost reeșalonate, iar APEH nu a mai luat niciun fel de acțiuni concrete pentru executarea datoriei.
(86)
Comisia consideră că niciun creditor privat nu ar fi acționat în mod similar statului ungar. Într-adevăr, nu s-au luat niciodată măsuri concrete pentru executarea măsurilor de recuperare a debitului începând cu iulie 2008. Mai mult, situația financiară a companiei, în pofida unor eforturi de restructurare, a fost în continuare foarte proastă (a se vedea tabelul 1 de mai sus) și existau șanse infime sau nule de redobândire a profitabilității companiei aeriene. În condiții similare, un creditor privat ar fi luat măsuri pentru punerea în aplicare a acordului. Mai mult, după ce Malév nu a respectat acordurile de reeșalonare, niciun creditor privat nu ar fi acceptat o reeșalonare ulterioară.
(87)
Prin urmare, cel târziu începând din iulie 2008, neluarea de către autoritatea fiscală a măsurilor pentru recuperarea datoriilor fiscale și a datoriilor privind contribuțiile la asigurările sociale, precum și reeșalonările ulterioare au reprezentat un avantaj pentru Malév.
VII.3.4. Măsura 4
(88)
În ceea ce privește creșterea de capital din februarie 2010, prin care statul a renaționalizat compania aeriană la care nu mai deținea active de la privatizarea acesteia, cel mai frapant fapt este că, în timp ce 99,5 % din Malév au fost vândute la un preț echivalent cu aproximativ 740 000 EUR în 2007, în 2010, statul a plătit, de facto, echivalentul a 94 de milioane EUR pentru a recâștiga 94,6 % din participația la Malév (prin intermediul creșterii de capital: realizată parțial printr-un aport de capital proaspăt în valoare de 20,7 miliarde HUF și parțial printr-o conversie a datoriilor în acțiuni în ceea ce privește plata în avans pentru GH în valoare de 4,7 miliarde HUF), adică un preț de 127 de ori mai mare decât prețul de vânzare inițial. Acest comportament al statului, în special având în vedere faptul că, între timp, compania aeriană a acumulat pierderi, a continuat să aibă un capital propriu negativ și nu deținea niciun plan credibil de restructurare, nu corespunde unei situații reale pe piață. În fapt, chiar autoritățile ungare au recunoscut că această companie a fost „în dificultate permanentă”, niciun investitor privat nefiind dispus să cumpere Malév la începutul anului 2010.
(89)
În timp ce creșterea de capital s-a ridicat la 25,4 miliarde HUF (respectiv, aceasta a fost suma plătită de statul ungar pentru a recâștiga 94,6 % din participația la compania aeriană), în momentul conversiei, Malév avea un capital propriu negativ de 41 de miliarde HUF (152 de milioane EUR), pierderi cumulate în valoare de 51 de miliarde HUF (189 de milioane EUR) și o datorie totală de 75 de miliarde HUF (278 de milioane EUR) (31). Conform conturilor financiare din 2010, la începutul anului respectiv, „problemele financiare ale companiei aeriene erau grave, nivelul datoriei acesteia era extrem de ridicat, iar sursele de finanțare erau practic inexistente. […] Din cauza absenței unui proprietar strategic, nu era disponibilă nicio finanțare comercială.” Într-adevăr, compania aeriană înregistra pierderi, cel puțin începând din 2003, fără nicio perspectivă realistă de restabilire a viabilității și fără ca măcar proprietarul privat să reușească să rezolve problemele acesteia. În acest context, era clar că creșterea de capital nu va fi suficientă pentru a asigura restabilirea viabilității companiei și că, după renaționalizare, Malév ar avea nevoie de capital și lichidități suplimentare doar pentru a continua să se mențină pe linia de plutire. Comisia concluzionează că, în aceste condiții, renaționalizarea Malév din februarie 2010 prin intermediul creșterii de capital a conferit un avantaj companiei.
(90)
În ceea ce privește argumentul prezentat de Ungaria, conform căruia statul avea mai mult de câștigat prin naționalizarea companiei, decât prin recuperarea creanțelor asupra Malév, Comisia remarcă următoarele aspecte. În conformitate cu cele recunoscute de Ungaria, în cazul unui faliment, statul ar fi recuperat doar o foarte mică parte din creanțele sale, altele decât cele acoperite de garanția VEB. (În fapt, valoarea activelor Malév era negativă la momentul tranzacției). În schimb, statul ungar a decis menținerea în viață a companiei aeriene prin conversia datoriei acesteia și printr-un aport de capital proaspăt în valoare de 20,7 miliarde HUF (ca. 77 de milioane EUR). Niciun investitor privat nu și-ar fi asumat această sarcină financiară suplimentară într-o situație similară, în special, în lipsa unor șanse realiste de restabilire a viabilității companiei.
(91)
De asemenea, Comisia observă că, în același timp în care statul ungar a majorat capitalul Malév, Airbridge (indirect VEB) și-a convertit, de asemenea, datoriile în valoare de 1,4 miliarde HUF în acțiuni. Cu toate acestea, suma menționată reprezintă doar 5 % din noul capital și, în plus, statul, pe lângă conversia datoriilor, a mai contribuit cu un capital proaspăt cu valoare semnificativă. În fapt, aportul de capital proaspăt a reprezentat 77 % din creșterea de capital. În plus, date fiind condițiile financiare dificile ale Malév, posibilitatea ca Airbridge să obțină plata sumei respective era foarte limitată sau chiar inexistentă. Astfel, în acest caz, comportamentul unei părți private ar fi fost diferit în mod semnificativ de cel al statului ungar și nu se poate considera că statul a acționat ca un investitor privat.
Tabelul 2
Creșterea de capital din 2010
Participant la creșterea capitalului
Contribuție în miliarde HUF
Tipul contribuției
procentaj al contribuției
MNV
20,7
Capital proaspăt
77 %
MNV
4,7
conversie a datoriilor în acțiuni
18 %
AirBridge / VEB
1,4
conversie a datoriilor în acțiuni
5 %
TOTAL
26,8
100 %
(92)
Pe baza celor de mai sus, Comisia concluzionează că, în condițiile menționate, renaționalizarea Malév din februarie 2010 prin intermediul creșterii de capital a conferit un avantaj companiei.
VII.3.5. Măsurile 5-8
(93)
În ceea ce privește măsurile luate după renaționalizare, se constată că împrumuturile de la acționari și aporturile de capital erau destinate finanțării operațiunilor curente ale Malév și evitării insolvabilității iminente a companiei. Prin urmare, statul a luat măsurile respective cu același obiectiv: menținerea Malév pe linia de plutire. Mai mult, acestea sunt de altfel strâns legate prin succesiunea lor, în măsura în care au avut loc la intervale foarte scurte de timp (adică, din mai până în septembrie 2010). Prin urmare, Comisia este de părere că, pe baza hotărârii BP Chemicals, aceste împrumuturi de la acționari nu pot fi evaluate în conformitate cu principiul investitorului în economia de piață și, în special, prin aplicarea dispozițiilor Comunicării privind rata de referință (32), întrucât toate sunt direct legate de măsura 4 și, astfel, caracterul de ajutor de stat al acestora nu poate fi evaluat în mod izolat.
(94)
Din informațiile prezentate de autoritățile ungare reiese în mod clar faptul că niciun investitor privat nu a fost dispus să finanțeze Malév, singurele surse de finanțare ale acesteia fiind creditele-furnizor și lichiditățile furnizate de către stat. La momentul acordării împrumuturilor, statul nu putea avea certitudinea că Malév va fi în măsură să își îndeplinească obligația de a plăti dobânda și că va rambursa împrumutul. Mai mult, este, de asemenea, discutabil faptul că un creditor privat și-ar asuma riscul de a acorda un împrumut care trebuie rambursat sub forma unei sume forfetare la scadență unei societăți aflate într-o situație comparabilă cu cea a Malév (adică în dificultate permanentă). În cele din urmă, având în vedere istoricul de credit al companiei față de stat (de exemplu, nerambursarea plăților în avans pentru GH, amânări repetate la plata impozitelor și neplăți), statul și orice alt investitor nu se puteau aștepta în mod realist ca Malév să își îndeplinească obligațiile.
(95)
Pe de altă parte, astfel cum este prevăzut și în Comunicarea privind rata de referință, dobânda prevăzută și garanțiile convenite nu ar fi suficiente pentru a exclude existența unui ajutor de stat. Rata prevăzută a dobânzii era de 9,97 %, în timp ce rata de referință a HUF la momentul acordării se ridica la 5,97 %. O simplă marjă de 400 de puncte de bază peste rata de bază a HUF este insuficientă, având în vedere performanța și situația financiară a Malév din trecut (o companie aflată în permanență în pragul falimentului). În ceea ce privește garantarea împrumuturilor, valoarea de piață a GH (3,5 miliarde HUF) în cazul falimentului Malév este discutabilă, având în vedere că Malév era partenerul dominant în cadrul operațiunilor de asistență la sol: în 2009, 63 % din venituri au fost generate de Malév. Prin urmare, cel puțin pe termen scurt, performanța sa economică a fost condiționată de existența Malév, iar valoarea sa de piață ar fi scăzut, prin urmare, în mod considerabil dacă Malév ar fi dat faliment.
(96)
În absența unui plan de restructurare credibil, era clar de la început că nici împrumuturile, nici creșterea de capital nu vor rezolva problemele unei companii cu valoare de piață zero și care a continuat să fie într-o stare critică. Prin urmare, aceste măsuri sunt practic echivalente unui grant, întrucât statul nu avea nicio perspectivă de recuperare a fondurilor „investite”.
(97)
În consecință, Comisia consideră că măsurile 5-8 au conferit un avantaj companiei Malév.
VII.4. Concluzie cu privire la existența ajutorului de stat
(98)
În conformitate cu evaluarea de mai sus, toate măsurile în cauză (măsurile 1-8) conferă un avantaj companiei Malév. Acest avantaj a fost acordat din resurse de stat.
(99)
Mai mult, Malév este o companie aeriană și, ca atare, se încadrează în definiția întreprinderii. Aceasta concurează cu alte companii aeriene care nu beneficiază de același avantaj. În consecință, măsurile denaturează concurența. Mai mult, Malév are activități într-un sector (sectorul aviatic) în care există cu certitudine schimburi comerciale între statele membre; criteriul privind impactul asupra schimburilor comerciale în interiorul Uniunii este, de asemenea, îndeplinit.
(100)
În cele din urmă, măsurile sunt specifice și selective, în sensul că favorizează o singură întreprindere (adică Malév).
(101)
Având în vedere argumentele expuse mai sus, Comisia concluzionează că măsurile 1-8 îndeplinesc criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE. În aceste condiții, măsurile trebuie considerate ca reprezentând un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
VII.5. Compatibilitatea ajutorului cu piața internă
(102)
Articolul 107 alineatele (2) și (3) din TFUE definește derogările de la regula generală potrivit căreia ajutoarele de stat sunt incompatibile cu piața internă, astfel cum prevede articolul 107 alineatul (1).
(103)
Comisia este de părere că Malév a fost în dificultate permanentă, cel puțin începând cu anul 2006. În special, aceasta a înregistrat pierderi, cel puțin începând din 2003 (a se vedea tabelul 1 de mai sus), deja în 2006 capitalul său propriu fiind negativ (figura 1 de mai sus). În plus, autoritățile ungare au confirmat dificultățile permanente ale companiei aeriene și faptul că, începând cu a doua jumătate a anului 2006, aceasta s-a calificat pentru proceduri colective de insolvență, îndeplinind astfel condițiile de la punctul 10 litera (c) din Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor. În consecință, compatibilitatea este bazată în mod exclusiv pe Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor.
(104)
În ceea ce privește eligibilitatea și principiul „prima și ultima dată”, Comisia observă că măsurile în cauză nu constituie un „proces continuu de restructurare”. Compania aeriană și-a schimbat proprietarul de două ori în perioada relevantă (și anume, 2007-2010), întrucât a fost privatizată și renaționalizată. Aceasta a fost într-o „restructurare” continuă, dar fără existența unui plan coerent. În fapt, după privatizare, au fost demarate câteva inițiative de reducere a costurilor (concedieri și eliminări ale unor rute), însă costul unitar nu a scăzut în mod suficient. Potrivit autorităților ungare, în 2009, a fost elaborată o nouă „orientare strategică” care a fost revizuită încă o dată de firma de consultanță Roland Berger în contextul renaționalizării. Prin urmare, măsurile în cauză constituie măsuri de restructurare diferite care, în principiu, încalcă principiul „prima și ultima dată”.
(105)
Comisia remarcă faptul că, chiar dacă Malév ar fi fost eligibilă pentru acordarea ajutorului în conformitate cu Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor (adică ar fi fost respectat, quad non, principiul „prima și ultima dată”), cerințele privind compatibilitatea ajutoarelor pentru salvare și restructurare nu ar fi îndeplinite, pentru motivele prezentate mai jos.
(106)
În ceea ce privește ajutorul pentru salvare, criteriile de la punctul 25 literele (a) - (e) din Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor nu sunt îndeplinite. În special, măsurile în cauză nu se limitează la minimul necesar, nu s-a demonstrat că acestea sunt justificate de motive care țin de dificultăți sociale grave și că nu au efecte de contagiune negative asupra altor state membre. Mai mult, cu excepția măsurilor 5 și 8, majoritatea acestora nu au fost acordate sub formă de împrumuturi sau de garanții.
(107)
Cu privire la ajutorul pentru restructurare, nu este îndeplinită niciuna din condițiile de compatibilitate prevăzute în Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor.
(108)
În special, în ceea ce privește punctele 34-35 din Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor referitoare la „restabilirea viabilității pe termen lung”, autoritățile ungare nu au demonstrat perspectivele de viabilitate ale companiei aeriene și nu au prezentat un plan de restructurare care să îndeplinească cerințele prevăzute la punctele 36-37 din Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor.
(109)
În plus, în ceea ce privește cerința de „evitare a denaturării ilegale a concurenței” (punctele 38-42 din Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor), Comisia remarcă faptul că nu au fost puse în aplicare măsuri compensatorii.
(110)
În cele din urmă, în ceea ce privește condiția referitoare la „ajutor limitat la minimum” (punctele 43-45 din Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor), nu este prezentă nicio contribuție proprie.
(111)
Având în vedere cele de mai sus, măsurile 1-8, puse în aplicare în favoarea Malév începând cu 2007, nu sunt compatibile cu Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor. Având în vedere că măsurile au fost acordate unei companii în dificultate, nu se poate invoca niciun alt temei pentru compatibilitate. Prin urmare, măsurile sunt incompatibile cu piața internă.
VIII. RECUPERARE
VIII.1. Observații cu caracter general
(112)
În conformitate cu TFUE și cu jurisprudența consacrată a Curții de Justiție, Comisia are competența de a decide ca statul în cauză să anuleze sau să modifice măsura de ajutor (33) care s-a dovedit a fi incompatibilă cu piața internă. Curtea a statuat în numeroase ocazii, de asemenea, că obligația unui stat de a elimina ajutorul pe care Comisia îl consideră incompatibil cu piața internă, are rolul de a restabili situația existentă anterior (34). În acest context, Curtea a stabilit faptul că obiectivul este atins odată cu rambursarea de către beneficiar a sumelor acordate sub formă de ajutor ilegal, pierzând astfel avantajul de care beneficiase față de concurenții săi de pe piață, și cu restabilirea situației anterioare acordării ajutorului (35).
(113)
În conformitate cu jurisprudența menționată, articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului (36) prevede că „atunci când adoptă decizii negative în cazuri de ajutor ilegal, Comisia decide ca statul membru în cauză să ia toate măsurile necesare pentru recuperarea ajutorului de la beneficiar”.
(114)
Prin urmare, având în vedere că măsurile în cauză constituie un ajutor ilegal și incompatibil cu piața internă, ajutorul trebuie recuperat pentru a restabili situația care exista pe piață înainte de acordarea ajutorului. Prin urmare, recuperarea trebuie să fie efectuată din momentul în care beneficiarul a obținut un avantaj, și anume atunci când ajutorul a fost pus la dispoziția beneficiarului, și va fi purtătoare de dobândă de recuperare până în momentul recuperării efective.
VIII.2. Elementul de ajutor din măsurile individuale
VIII.2.1. Măsura 1
(115)
Comisia recunoaște că „Malév”, ca marcă a operatorului de transport aerian național al Ungariei, în activitate de multe decenii, are o anumită valoare pe piața transporturilor aeriene. Pe de altă parte, Comisia este de părere că, în cadrul structurii contractuale specifice, valoarea mărcii, astfel cum a fost stabilită de autoritățile ungare, nu poate fi acceptată. O valoare obiectivă ar fi trebuit să se bazeze pe o evaluare independentă, luând în considerare, de asemenea, situația financiară globală a Malév.
(116)
Pe baza celor de mai sus, elementul de ajutor al măsurii 1 este, astfel, calculat ca o sumă de până la 56 de milioane EUR, adică suma de 76 de milioane EUR minus valoarea conductei pentru transportul kerosenului și cea a aeronavelor (în valoare de 20 de milioane EUR), minus valoarea obiectivă a mărcii Malév (37). Elementul de ajutor trebuie calculat cu exactitate de către Ungaria. În cazul în care Ungaria nu prezintă argumente convingătoare privind valoarea obiectivă a mărcii în momentul încheierii tranzacției privind transferul mărcii către MAVA, întreaga sumă de 56 de milioane EUR va fi considerată element de ajutor de stat.
VIII.2.2. Măsura 2
(117)
În conformitate cu cele menționate mai sus, Comisia este de părere că măsura a acordat un avantaj companiei Malév atunci când rambursarea plății în avans nu a fost executată odată ce aceasta era exigibilă. Mai mult, s-a înregistrat un avantaj chiar înainte, cel puțin în momentul în care contractul preliminar de cumpărare a fost modificat în februarie 2009 și plata în avans a fost majorată (peste prețul de piață evaluat al companiei).
(118)
Comisia concluzionează că o astfel de facilitate de trezorerie nu ar fi fost acordată de niciun operator privat. În fapt, niciun operator privat de pe piață nu ar fi acceptat să pună aceste fonduri la dispoziția Malév, în special cu titlu gratuit, și fără a lua niciun fel de măsuri pentru recuperarea acestora. În observațiile lor privind decizia de inițiere a procedurii, chiar autoritățile ungare recunosc că plata în avans avea ca scop asigurarea supraviețuirii Malév [a se vedea punctul (80) de mai sus]. Prin urmare, suma totală a facilității pentru perioada în care a fost la dispoziția beneficiarului reprezintă elementul de ajutor: între februarie 2009 și iulie 2009, 0,8 miliarde HUF (diferența între valoarea de piață a GH și „plata în exces”) și între iulie 2009 și februarie 2010, 4,3 miliarde HUF (întreaga valoare a plății în avans). Prin urmare, recuperarea ar trebui să țină seama de faptul că suma a fost convertită în acțiuni în februarie 2010 (a se vedea măsura 4 de mai jos).
VIII.2.3. Măsura 3
(119)
În ceea ce privește amânarea plății și neexecutarea datoriilor fiscale și a datoriilor privind contribuțiile la asigurările sociale, Comisia consideră că întreaga datorie restantă a Malév din perioada iulie 2008 - martie 2010 către APEH a constituit un ajutor de stat. Mai mult, întreaga sumă reeșalonată după această dată (iulie 2008) constituie, de asemenea, ajutor de stat. Într-adevăr, nimic nu sugerează că un creditor privat ar fi acordat aceste amânări și reeșalonări. Recuperarea ar trebui să țină seama de faptul că sumele restante au fost rambursate în martie 2010.
VIII.2.4. Măsura 4
(120)
În ceea ce privește creșterea capitalului, Comisia consideră că, având în vedere situația financiară a Malév, nevoia clară de un nou sprijin financiar și după creșterea capitalului, precum și lipsa oricărei perspective realiste de a recupera fondurile „investite”, niciun investitor privat nu ar fi pus aceste fonduri la dispoziția Malév. Aportul de capitalul de 25,4 miliarde HUF, împreună cu conversia datoriilor în acțiuni în valoare de 4,7 miliarde HUF pentru plățile în avans pentru Malév GH constituie un element de ajutor.
VIII.2.5. Măsura 5
(121)
În ceea ce privește împrumuturile în valoare totală de 9,2 miliarde HUF, Comisia consideră că, având în vedere istoricul datoriei și situația companiei aeriene la momentul acordării împrumuturilor respective, statul nu avea niciun motiv să se aștepte la o rambursare și, la momentul acordării împrumutului, era chiar incertă posibilitatea ca Malév să poată plăti dobânzile. În fapt, dobânda calculată nu a fost plătită, ci convertită ulterior în acțiuni.
(122)
Prin urmare, Comisia consideră că împrumutul poate fi echivalent unui grant direct și, prin urmare, elementul de ajutor este reprezentat de întregul împrumut în valoare de 9,2 miliarde HUF pentru perioada în care a fost pus la dispoziția beneficiarului, și anume între acordarea tranșelor (mai, iunie și iulie 2010) și conversia împrumuturilor în acțiuni (septembrie 2010). Dobânzile neplătite datorate ar trebui să fie incluse în elementul de ajutor. Prin urmare, recuperarea ar trebui să țină seama de faptul că suma a fost convertită în acțiuni în septembrie 2010 (a se vedea măsura 6 de mai jos).
VIII.2.6. Măsura 6
(123)
Din motivele prezentate la punctul (120) de mai sus, Comisia consideră că suma totală a datoriilor convertite în acțiuni poate fi considerată ca un grant direct și, în consecință, întreaga sumă de 9,4 miliarde HUF constituie elementul de ajutor începând cu septembrie 2010.
VIII.2.7. Măsura 7
(124)
Din motivele prezentate la punctul (120) de mai sus, Comisia consideră că elementul de ajutor este constituit din aportul de capital în valoare de 5,3 miliarde HUF începând cu septembrie 2010.
VIII.2.8. Măsura 8
(125)
Din motivele prezentate la punctul (120) de mai sus, Comisia consideră că suma totală a împrumutului este echivalentă unui grant direct și, prin urmare, întreaga sumă de 5,7 miliarde HUF constituie elementul de ajutor începând cu septembrie 2010.
IX. CONCLUZIE
(126)
Pe baza celor de mai sus, Comisia concluzionează că măsurile 1-8, puse în aplicare de Ungaria în favoarea Malév, constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
(127)
În plus, Comisia concluzionează că măsurile 1-8 sunt incompatibile cu piața internă.
(128)
Acest ajutor incompatibil trebuie să fie recuperat de la Malév astfel cum este prevăzut în secțiunea VIII.2 de mai sus, în scopul restabilirii situației care exista pe piață înainte de acordarea ajutorului. Suma totală exactă a recuperării, plus dobânda de recuperare trebuie să fie calculate de autoritățile ungare,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Următoarele măsuri acordate de Ungaria în favoarea Malév Magyar Légiközlekedési Zrt. constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE:
a)
măsura 1: preluarea, la data de 31 decembrie 2007, de către MAVA, entitate deținută de stat, a unui împrumut acordat companiei Malév în 2003 de către MFB, o bancă de dezvoltare deținută în proporție de 100 % de stat;
b)
măsura 2: furnizarea unei „facilități de trezorerie” în valoare de 4,3 miliarde HUF pentru o perioadă de un an, în contextul achiziționării planificate (ulterior nereușite) de către MNV a filialei GH a Malév;
c)
măsura 3: toate datoriile fiscale și cele privind contribuțiile la asigurările sociale neonorate din perioada iulie 2008 - martie 2010 și amânarea plăților diferitelor impozite și contribuții la asigurările sociale începând din iulie 2008;
d)
măsura 4: în februarie 2010, o creștere de capital de 25,4 miliarde HUF efectuată de MNV (parțial realizată printr-un aport de capital proaspăt în valoare de 20,7 miliarde HUF și parțial printr-o conversie a datoriilor în acțiuni aplicată plății în avans pentru GH, în valoare de 4,7 miliarde HUF);
e)
măsura 5: din mai până în august 2010, trei împrumuturi de la acționari în valoare totală de 9,2 miliarde HUF acordate Malév de către MNV plus dobânda datorată dar neplătită;
f)
măsura 6: în septembrie 2010, conversia împrumuturilor de la acționari (împreună cu dobânda datorată aferentă), menționate la articolul 1 litera (e), în valoare de 9,4 miliarde HUF;
g)
măsura 7: în septembrie 2010, o nouă creștere de capital în valoare de 5,3 miliarde HUF;
h)
măsura 8: în septembrie 2010, un împrumut de la acționari suplimentar în valoare de 5,7 miliarde HUF, plus dobânda datorată dar neplătită.
Articolul 2
Măsurile de ajutor de stat menționate la articolul 1, acordate în mod ilegal de către Ungaria în favoarea Malév Magyar Légiközlekedési Zrt., cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din TFUE, sunt incompatibile cu piața internă.
Articolul 3
(1) Ungaria recuperează de la beneficiar ajutorul menționat la articolul 1.
(2) Sumele de recuperat sunt purtătoare de dobândă începând de la data la care au fost puse la dispoziția beneficiarului până la data recuperării lor efective.
(3) Dobânda se calculează pe o bază compusă, în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004.
Articolul 4
(1) Recuperarea ajutorului menționat la articolul 1 este imediată și efectivă.
(2) Ungaria se asigură că prezenta decizie este pusă în aplicare în termen de patru luni de la data notificării prezentei decizii.
Articolul 5
(1) În termen de două luni de la notificarea prezentei decizii, Ungaria pune la dispoziția Comisiei următoarele informații:
a)
suma totală (principalul și dobânzile de recuperare) de recuperat de la beneficiar;
b)
o descriere detaliată a măsurilor deja adoptate și a celor preconizate în vederea conformării cu prezenta decizie;
c)
documentele care dovedesc faptul că beneficiarului i s-a cerut să ramburseze ajutorul.
(2) Ungaria informează Comisia cu privire la stadiul măsurilor naționale luate pentru a pune în aplicare prezenta decizie, până la finalizarea recuperării ajutorului menționat la articolul 2 alineatul (3) împreună cu dobânzile aferente. La cererea Comisiei, Ungaria transmite fără întârziere informațiile cu privire la măsurile deja adoptate și la cele preconizate, în vederea respectării prezentei decizii. De asemenea, Ungaria furnizează informații detaliate privind valoarea ajutorului și a dobânzilor deja recuperate de la beneficiar.
Articolul 6
Prezenta decizie se adresează Ungariei.
Adoptată la Bruxelles, 9 ianuarie 2012.