NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 206/2010
ze dne 12. března 2010,
kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (1), a zejména na čl. 17 odst. 2 písm. b), čl. 17 odst. 3 písm. a), čl. 17 odst. 3 písm. c) první pododstavec, čl. 18 odst. 1 čtvrtou odrážku a článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (2), a zejména na článek 8, čl. 9 odst. 2 písm. b) a čl. 9 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2004/68/ES ze dne 26. dubna 2004, kterou se stanoví veterinární předpisy pro dovoz některých živých kopytníků do Společenství a pro jejich tranzit, mění směrnice 90/426/EHS a 92/65/EHS a zrušuje směrnice 72/462/EHS (3), a zejména na čl. 3 odst. 1 první a druhý pododstavec, čl. 6 odst. 1 první pododstavec, čl. 7 písm. e), článek 8, čl. 10 první pododstavec a čl. 13 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (4), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (5), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (6), a zejména na čl. 11 odst. 1 a článek 16 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (7), a zejména na čl. 48 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí (8) stanovila vypracování seznamu zemí nebo jejich částí, z nichž členské státy povolí dovoz některých živých zvířat a čerstvého masa některých zvířat.
(2)
Následně bylo přijato rozhodnutí Rady 79/542/EHS ze dne 21. prosince 1976, kterým se stanoví seznam třetích zemí nebo částí třetích zemí a kterým se stanoví veterinární a hygienické podmínky a podmínky pro veterinární osvědčení pro dovoz některých živých zvířat a jejich čerstvého masa do Společenství (9). Uvedené rozhodnutí stanoví hygienická opatření pro dovoz živých zvířat, kromě koňovitých, do Evropské unie a pro dovoz čerstvého masa z těchto zvířat, včetně koňovitých, avšak vyjma masných polotovarů. Přílohy I a II uvedeného rozhodnutí rovněž stanoví seznamy třetích zemí nebo jejich částí, z nichž smí být do Unie dovážena některá živá zvířata a jejich čerstvé maso, a také vzory veterinárních osvědčení.
(3)
Ode dne přijetí uvedeného rozhodnutí byla v dalších aktech Unie stanovena řada nových veterinárních a hygienických předpisů, které tvoří nový regulativní rámec pro tuto oblast. Taktéž směrnice 72/462/EHS byla zrušena směrnicí 2004/68/ES.
(4)
Článek 20 směrnice 2004/68/ES stanoví, že prováděcí pravidla pro dovoz stanovená v souladu s rozhodnutími přijatými podle směrnice 72/462/EHS, mimo jiné s rozhodnutím 79/542/EHS, zůstávají v platnosti až do jejich nahrazení opatřeními přijatými v novém regulativním rámci.
(5)
Podle čl. 4 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se zrušují některé směrnice týkající se hygieny potravin a hygienických podmínek pro produkci některých produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě a pro jejich uvádění na trh a kterou se mění směrnice Rady 89/662/EHS a 92/118/EHS a rozhodnutí Rady 95/408/ES (10), skončí platnost pravidel přijatých na základě směrnice 72/462/EHS, jakmile budou přijata nezbytná ustanovení na základě nařízení (ES) č. 852/2004, nařízení (ES) č. 853/2004, nařízení (ES) č. 854/2004 nebo směrnice 2002/99/ES.
(6)
Rozhodnutí 79/542/EHS bylo několikrát změněno a ustanovení týkající se dovozu vycházející z nového regulativního rámce již byla do rozhodnutí 79/542/EHS začleněna. V zájmu jasnosti a transparentnosti by opatření stanovená rozhodnutím 79/542/EHS měla být stanovena v novém právním aktu. V tomto nařízení jsou zahrnuta všechna ustanovení rozhodnutí 79/542/EHS. Proto dnem vstupu tohoto nařízení v platnost přestává platit rozhodnutí 79/542/EHS v očekávání jeho výslovného zrušení.
(7)
Směrnice 92/65/EHS stanoví veterinární předpisy pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie, pokud se na ně nevztahují veterinární předpisy stanovené ve zvláštních aktech Unie zmíněné v příloze F uvedené směrnice. Podle uvedené směrnice se do Unie mohou dovážet živá zvířata, sperma, vajíčka a embrya pouze ze třetí země, která je uvedena na seznamu vypracovaném postupem popsaným v uvedené směrnici. Kromě toho musí být tato živá zvířata provázena veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru vyhotovenému postupem podle uvedené směrnice.
(8)
Směrnice Rady 96/93/ES ze dne 17. prosince 1996 o osvědčeních pro zvířata a živočišné produkty (11) stanoví pravidla, která musí být dodržena při vydávání osvědčení požadovaných veterinárními právními předpisy, aby se zabránilo vydávání osvědčení se zavádějícími a podvodnými údaji. Je vhodné zajistit, aby předpisy a zásady používané úředními inspektory nebo veterinárními lékaři třetích zemí byly alespoň rovnocenné těm, které stanoví uvedená směrnice. Některé třetí země, které jsou na seznamu v příloze II tohoto nařízení, poskytly dostatečné záruky, pokud jde o existenci a uplatňování takových předpisů a zásad. Je proto vhodné povolit vstup některých živých zvířat z uvedených třetích zemí na území Unie, pokud nejsou nutná žádná další omezení vyplývající z jejich konkrétní nákazové situace.
(9)
Směrnice 2002/99/ES stanoví veterinární předpisy pro dovoz produktů živočišného původu a výrobků z nich získaných, které jsou určeny k lidské spotřebě, do Unie. Podle uvedené směrnice mají být sestaveny seznamy třetích zemí nebo regionů třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu, přičemž tento dovoz musí splňovat určité požadavky, pokud jde o veterinární osvědčení.
(10)
Směrnice 2004/68/ES stanoví veterinární požadavky na dovoz některých živých kopytníků do Unie a jejich tranzit přes území Unie. Dovoz těchto živých kopytníků do Společenství a jejich tranzit přes území Společenství je povolen pouze ze třetích zemí a území, které jsou uvedeny na seznamu nebo na seznamech sestavených v souladu s postupem popsaným v uvedené směrnici, přičemž tento dovoz musí splňovat určité požadavky na veterinární osvědčení.
(11)
S výjimkou ustanovení čl. 17 odst. 2 posledního pododstavce směrnice 92/65/EHS je dovoz živých zvířat a produktů živočišného původu, na něž se vztahují směrnice 92/65/EHS, 2002/99/ES a 2004/68/ES, do Unie nebo jejich tranzit přes území Unie povolen pouze tehdy, pokud jsou doprovázeny veterinárním osvědčením a splňují příslušné požadavky stanovené právními předpisy Společenství.
(12)
Proto je za účelem provádění směrnic 92/65/EHS, 2002/99/ES a 2004/68/ES vhodné stanovit v tomto nařízení seznamy třetích zemí, území a jejich částí a zvláštní podmínky dovozu pro některá živá zvířata a čerstvé maso některých zvířat, včetně vzorů veterinárních osvědčení.
(13)
V zájmu jednotnosti právních předpisů Unie by v tomto nařízení měly být zohledněny rovněž hygienické předpisy stanovené v dalších aktech Unie, zejména v nařízeních (ES) č. 852/2004, 853/2004 a 854/2004, která stanoví pravidla týkající se hygieny potravin a potravin živočišného původu a pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, a také požadavky podle směrnice Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech (12), a podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (13).
(14)
Nařízení (ES) č. 882/2004 stanoví obecná pravidla pro provádění úředních kontrol v oblasti potravin a krmiv, zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat. Článek 48 uvedeného nařízení zmocňuje Komisi k přijetí seznamu třetích zemí, ze kterých mohou být určité výrobky dováženy do Unie. Nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, včetně seznamů třetích zemí, ze kterých je povolen dovoz produktů živočišného původu. Podle těchto pravidel mohou být uvedené seznamy kombinovány s jinými seznamy vypracovanými pro účely veřejného zdraví a zdraví zvířat.
(15)
Vzory osvědčení stanovené v přílohách tohoto nařízení by proto měly zahrnovat potvrzení dokládající, že jsou splněny hygienické předpisy stanovené ve směrnici 96/23/ES a nařízeních (ES) č. 999/2001, 852/2004, 853/2004 a 854/2004.
(16)
Vzory osvědčení stanovené v přílohách tohoto nařízení by také měly zahrnovat potvrzení dokládající, že jsou splněny požadavky na dobré životní podmínky zvířat stanovené ve směrnici Rady 93/119/ES ze dne 22. prosince 1993 o ochraně zvířat při porážení nebo usmrcování (14) a v nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (15).
(17)
S cílem zajistit, aby během přepravy ze třetí země původu do Unie nebylo ohroženo zdraví živých zvířat vstupujících na území Unie, by měly být stanoveny určité požadavky týkající se přepravy živých zvířat, včetně požadavků na sběrná střediska.
(18)
V zájmu zajištění ochrany zdraví zvířat v Unii by živá zvířata měla být přepravována přímo na příslušné místo určení v Unii.
(19)
Čerstvé maso propuštěné do Unie za účelem tranzitu do jiné třetí země představuje zanedbatelné riziko pro veřejné zdraví. Toto maso by nicméně mělo splňovat všechny příslušné veterinární předpisy. Proto by měla být stanovena zvláštní ustanovení pro tranzit čerstvého masa a jeho skladování před tranzitem.
(20)
Vzhledem k zeměpisné poloze Kaliningradu, která se dotýká pouze Lotyšska, Litvy a Polska, by měly být stanoveny zvláštní podmínky pro tranzit zásilek do Ruska a z Ruska přes území Unie.
(21)
Propuštění zásilek čerstvého masa farmových nezdomácnělých zvířat řádu sudokopytníků chycených ve volné přírodě do Unie, s výjimkou drobů a mletého masa, by mělo být povoleno. Aby se vyloučila jakákoli případná veterinární rizika, která může toto propuštění představovat, je vhodné, aby tato zvířata byla oddělena od volně žijících zvířat po dobu tří měsíců před vstupem uvedených zásilek na území Unie. Vzor veterinárního osvědčení pro uvedené zásilky (RUF) by měl tudíž tuto skutečnost zohledňovat.
(22)
Rozhodnutí Komise 2003/881/ES ze dne 11. prosince 2003 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz včelovitých (Apis mellifera a Bombus spp.) z některých třetích zemí (16) stanoví veterinární podmínky a podmínky pro veterinární osvědčení pro dovoz včelovitých z některých třetích zemí. V zájmu zjednodušení právních předpisů Unie by opatření stanovená v uvedeném rozhodnutí měla být zahrnuta do tohoto nařízení. Rozhodnutí 2003/881/ES by tedy mělo být zrušeno.
(23)
Je vhodné zavést přechodné období, které by členským státům a příslušnému odvětví umožnilo přijmout nezbytná opatření pro splnění požadavků stanovených v tomto nařízení.
(24)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na veterinární osvědčení pro vstup zásilek obsahujících následující živá zvířata nebo čerstvé maso na území Unie:
a)
kopytníci;
b)
zvířata uvedená na seznamu v části 2 přílohy IV;
c)
čerstvé maso kopytníků a koňovitých určené k lidské spotřebě, kromě masných polotovarů.
2. Toto nařízení stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povoleno propustit zásilky uvedené v odstavci 1 do Unie.
3. Toto nařízení se nevztahuje na vstup nezdomácnělých zvířat na území Unie:
a)
za účelem představení nebo výstav, kde tato živá zvířata nejsou obvykle držena či chována;
b)
jako součásti cirkusu;
c)
určených pro schválené organizace, schválené instituty, nebo schválená střediska, jak jsou definovány v čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 92/65/EHS.
4. Použitím tohoto nařízení nejsou dotčeny jakékoli zvláštní požadavky na osvědčení stanovené v jiných aktech Unie nebo v dohodách, které Unie uzavřela se třetími zeměmi.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„kopytníky“ se rozumí kopytníci, jak je definuje čl. 2 písm. d) směrnice 2004/68/ES;
b)
„čerstvým masem“ se rozumí čerstvé maso, jak je definováno v bodě 1.10 přílohy I nařízení (ES) č. 853/2004;
c)
„koňovitými“ se rozumí koňovití, jak je definuje čl. 2 písm. b) směrnice Rady 90/426/EHS (17);
d)
„hospodářstvím“ se rozumí farma nebo jiné zemědělské, průmyslové či obchodní zařízení pod úředním dohledem, včetně zoologických zahrad, zábavních parků a chráněných území s volně žijící zvěří nebo honebních revírů, v nichž jsou běžně držena nebo chována živá zvířata.
KAPITOLA II
PODMÍNKY PRO VSTUP ŽIVÝCH ZVÍŘAT NA ÚZEMÍ UNIE
Článek 3
Obecné podmínky pro vstup kopytníků na území Unie
Zásilky kopytníků mohou být propuštěny do Unie, pouze pokud splňují následující podmínky:
a)
pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy I, přičemž vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce je uveden ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy I;
b)
doprovází je příslušné veterinární osvědčení vypracované podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v části 2 přílohy I, které vyplní a podepíše úřední veterinární lékař vyvážející třetí země a v němž se zohlední zvláštní podmínky uvedené ve sloupci 6 tabulky v části 1 téže přílohy;
c)
splňují požadavky stanovené ve veterinárním osvědčení zmíněném v písmeni b) včetně:
i)
dodatečných záruk obsažených v uvedeném osvědčení, jsou-li požadovány podle sloupce 5 části 1 přílohy I;
ii)
dodatečných požadavků na veterinární osvědčení, které může v souladu s veterinárními právními předpisy Unie stanovit členský stát určení a které jsou zahrnuty v osvědčení.
Článek 4
Podmínky pro sběrná střediska pro některé zásilky kopytníků
Zásilky kopytníků, které obsahují živá zvířata z více než jednoho hospodářství, mohou být propuštěny do Unie pouze tehdy, jsou-li sestaveny ve sběrných střediscích schválených příslušným orgánem třetí země původu v souladu s požadavky stanovenými v části 5 přílohy I.
Článek 5
Protokoly pro standardizaci materiálů a postupy odběru vzorků a provádění vyšetření u kopytníků
Je-li podle veterinárních osvědčení uvedených ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy I pro vstup zásilek kopytníků na území Unie nutný odběr vzorků a provedení vyšetření na nákazy uvedené v části 6 téže přílohy, provede tento odběr vzorku a vyšetření příslušný orgán třetí země původu, nebo se tento odběr a vyšetření provede pod jeho dozorem, a to v souladu s protokoly pro standardizaci materiálů a provádění vyšetření v části 6 uvedené přílohy.
Článek 6
Zvláštní podmínky pro některé zásilky kopytníků dovážených na Saint-Pierre a Miquelon, které vstupují na území Unie
Zásilky kopytníků druhů uvedených v tabulce v části 7 přílohy I, které byly propuštěny na Saint-Pierre a Miquelon méně než šest měsíců před datem odeslání ze Saint-Pierre a Miquelonu do Unie, mohou být propuštěny do Unie pouze tehdy, pokud:
a)
splňují požadavky týkající se ustájení a karantény stanovené v kapitole 1 uvedené části přílohy I;
b)
byly podrobeny vyšetření v souladu s veterinárními požadavky stanovenými v kapitole 2 uvedené části přílohy I.
Článek 7
Obecné podmínky pro propuštění některých druhů včelovitých do Unie
1. Zásilky včelovitých druhů uvedených v tabulce 1 části 2 přílohy IV se propustí do Unie pouze ze třetích zemí nebo území:
a)
uvedených na seznamu v části 1 přílohy II;
b)
kde výskyt moru včelího plodu, malého úlového brouka (Aethina tumida) a roztoče Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) podléhá povinnému hlášení na celém území.
2. Odchylně od ustanovení odst. 1 písm. a) mohou být zásilky včel propuštěny do Unie z části třetí země nebo území uvedených v části 1 přílohy II, která je:
a)
zeměpisně a epizooticky izolovanou částí třetí země nebo území;
b)
uvedena ve třetím sloupci tabulky v oddíle 1 části 1 přílohy IV.
Použije-li se tato výjimka, je propuštění zásilek včelovitých do Unie zakázáno ze všech ostatních částí dotčené třetí země nebo území, které nejsou uvedeny ve třetím sloupci tabulky v oddíle 1 části 1 přílohy IV.
3. Zásilky včelovitých druhů uvedených v tabulce 1 části 2 přílohy IV sestávají buď:
a)
z klecí s královnami (Apis mellifera a Bombus spp.), z nichž v každé je umístěna pouze jedna královna s maximálně 20členným doprovodem; nebo
b)
z kontejnerů čmeláků (Bombus spp.), z nichž v každém je umístěna kolonie čítající maximálně 200 dospělých čmeláků.
4. Zásilky včelovitých druhů uvedených v tabulce 1 části 2 přílohy IV musí:
a)
být doprovázeny příslušným veterinárním osvědčením vypracovaným podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v části 2 přílohy IV a vyplněným a podepsaným úředním inspektorem vyvážející třetí země;
b)
splňovat veterinární požadavky stanovené ve veterinárním osvědčení zmíněném v písmeni a).
Článek 8
Obecné podmínky přepravy živých zvířat do Unie
Po dobu mezi naložením ve třetí zemi původu a příjezdem na stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie, nesmí být zásilky živých zvířat:
a)
přepravovány společně s živými zvířaty, která:
i)
nejsou určena pro propuštění do Unie, nebo
ii)
mají nižší nákazový status;
b)
vyloženy ve třetí zemi, na třetím území nebo v jejich části, které nejsou uvedeny ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy I nebo pro něž neexistuje žádný vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce uvedený ve sloupci 4 tabulky v části I přílohy I, nebo, pokud jsou přepravovány letecky, přeloženy do jiného letadla, ani přepravovány po silnici, železnici nebo hnány přes takovou třetí zemi, území nebo jejich část.
Článek 9
Časové omezení doby přepravy živých zvířat do Unie
Zásilky živých zvířat se propustí do Unie pouze tehdy, dorazí-li příslušná zásilka na stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie do 10 dnů ode dne vydání příslušného veterinárního osvědčení.
V případě přepravy po moři se uvedená lhůta 10 dnů prodlouží o dodatečnou dobu odpovídající délce trvání cesty po moři, kterou podepsaným prohlášením vypracovaným v souladu s částí 3 přílohy I, jehož originál se přiloží k veterinárnímu osvědčení, potvrdí velitel lodi.
Článek 10
Zvláštní podmínky postřiku leteckých zásilek živých zvířat přepravovaných do Unie
Jsou-li zásilky živých zvířat, s výjimkou zásilek včelovitých, přepravovány letecky, postříká se klec nebo kontejner, v němž jsou zvířata přepravována, a jejich okolí vhodným insekticidem.
Postřik se provede bezprostředně před uzavřením dveří letadla po naložení zásilky a dále po každém dalším otevření dveří ve třetí zemi, dokud zásilka nedorazí do místa konečného určení.
Kapitán letadla potvrdí, že byl postřik proveden, podpisem prohlášení vypracovaného v souladu s částí 4 přílohy I, jehož originál se přiloží k veterinárnímu osvědčení.
Článek 11
Podmínky použitelné po propuštění určitých zásilek kopytníků do Unie
1. Zásilky plemenných a užitkových kopytníků nebo kopytníků určených pro zoologické zahrady, zábavní parky a chráněná území s volně žijící zvěří nebo honební revíry musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny do hospodářství určení.
Pokud nejsou kopytníci odesláni přímo na jatka, zůstanou v tomto hospodářství alespoň 30 dní.
2. Zásilky kopytníků určených k okamžité porážce musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny na jatka určení, kde se zvířata porazí do pěti pracovních dnů ode dne příjezdu na jatka.
Článek 12
Zvláštní podmínky pro tranzit určitých zásilek kopytníků přes třetí země
Uplatní-li se zvláštní podmínka I části 1 přílohy I za účelem umožnění tranzitu zásilek kopytníků, jichž se uvedená podmínka týká, pocházejících z jednoho členského státu a určených pro jiný členský stát, přes třetí zemi, území či jejich část uvedené v tabulce v části 1 přílohy I, pro něž však není ve sloupci 4 téže tabulky určen žádný odpovídající vzor veterinárního osvědčení pro zásilky dotčených kopytníků, platí následující podmínky:
a)
pro skot na výkrm:
i)
hospodářství konečného určení musí předem určit příslušný orgán v místě konečného určení,
ii)
živá zvířata, která tvoří zásilku, smí opustit hospodářství konečného určení pouze za účelem okamžité porážky,
iii)
všechny přesuny živých zvířat do hospodářství a z hospodářství konečného určení musí probíhat pod dozorem příslušného orgánu za předpokladu, že jsou zvířata tvořící zásilku držena v uvedeném hospodářství;
b)
pro kopytníky určené na okamžitou porážku platí čl. 11 odst. 2.
Článek 13
Podmínky použitelné pro propuštění zásilek včelovitých, jichž se týká článek 7, do Unie
1. Zásilky královen, jichž se týká čl. 7 odst. 3 písm. a), musí být bez odkladu dopraveny na určené místo v konečném místě určení, kde jsou úly svěřeny pod dozor příslušného orgánu a královny přemístěny do nových klecí před tím, než jsou umístěny do místních kolonií.
2. Klece, doprovod královen a další materiál doprovázející zásilky královen ze třetí země původu se odešlou do laboratoře určené příslušným orgánem k vyšetření přítomnosti:
a)
malého úlového brouka (Aethina tumida), jeho vajíček nebo larev;
b)
stop roztoče Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.).
Po tomto laboratorním vyšetření se klece, doprovod královen a příslušný materiál zničí.
3. Zásilky čmeláků (Bombus spp.), jichž se týká čl. 7 odst. 3 písm. b), musí být bez odkladu dopraveny do místa určení.
Čmeláci musí zůstat v nádobě, v níž byli propuštění do Unie, až do konce života kolonie.
Nádoba a materiál doprovázející čmeláky ze třetí země původu se zničí nejpozději na konci života kolonie.
KAPITOLA III
PODMÍNKY PRO VSTUP ČERSTVÉHO MASA NA ÚZEMÍ UNIE
Článek 14
Obecné podmínky dovozu čerstvého masa
Zásilky čerstvého masa určeného k lidské spotřebě mohou být do Unie dováženy, pouze pokud splňují následující podmínky:
a)
pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy II, přičemž vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce je uveden ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy II;
b)
jsou na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie prezentovány spolu s příslušným veterinárním osvědčením vypracovaným podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v části 2 přílohy II, které vyplní a podepíše úřední veterinární lékař vyvážející třetí země a v němž se zohlední zvláštní podmínky uvedené ve sloupci 6 tabulky v části 1 téže přílohy;
c)
splňují požadavky stanovené ve veterinárním osvědčení zmíněném v písmeni b) včetně:
i)
dodatečných záruk stanovených v uvedeném osvědčení, jsou-li požadovány podle sloupce 5 tabulky v části 1 přílohy II;
ii)
dodatečných požadavků na veterinární osvědčení, které může v souladu s veterinárními právními předpisy Unie stanovit členský stát určení a které jsou zahrnuty v osvědčení.
Článek 15
Podmínky použitelné po dovozu nestažených těl volně žijící spárkaté zvěře
Podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 97/78/ES (18) musí být zásilky nestažených těl volně žijící spárkaté zvěře určené k lidské spotřebě po dalším zpracování bez odkladu dopraveny do zpracovatelského zařízení určení.
Článek 16
Tranzit a skladování čerstvého masa
Vstup zásilek čerstvého masa na území Unie, není-li toto maso určeno pro dovoz do Unie, ale je určeno pro třetí zemi buď po okamžitém tranzitu, nebo po uskladnění v Unii v souladu s čl. 12 odst. 4 a článkem 13 směrnice 97/78/ES, se povolí pouze tehdy, pokud zásilky splňují následující podmínky:
a)
pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených ve sloupcích 1, 2 a 3 tabulky v části 1 přílohy II, přičemž vzor veterinárního osvědčení odpovídající dotčené zásilce je uveden ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy II;
b)
splňují příslušné zvláštní veterinární požadavky stanovené v příslušném vzoru veterinárního osvědčení zmíněném v písmeni a);
c)
jsou doprovázeny veterinárním osvědčením, vypracovaným podle vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v příloze III a vyplněným a podepsaným úředním veterinárním lékařem vyvážející třetí země;
d)
je potvrzena jejich přijatelnost pro tranzit, včetně případného uskladnění, a to na společném veterinárním vstupním dokladu podle čl. 2 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 136/2004 (19), podepsaném úředním veterinárním lékařem stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie.
Článek 17
Výjimka pro tranzit přes území Lotyšska, Litvy a Polska
1. Odchylně od článku 16 se v případě zásilek pocházejících z Ruska a určených pro Rusko buď přímo, nebo přes další třetí zemi, povolí silniční nebo železniční tranzit přes území Unie mezi učenými stanovišti hraniční kontroly v Lotyšsku, Litvě a Polsku uvedenými v rozhodnutí Komise 2009/821/ES (20) za předpokladu, že jsou splněny následující podmínky:
a)
veterinární útvar příslušného orgánu zásilku na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie zaplombuje plombou s pořadovým číslem;
b)
úřední veterinární lékař příslušného orgánu odpovědného za příslušné stanoviště hraniční kontroly na vstupu do Unie opatří každou stranu dokladů, které zásilku provázejí a které jsou uvedeny v článku 7 směrnice 97/78/ES, razítkem „POUZE PRO TRANZIT DO RUSKA PŘES ÚZEMÍ EU“;
c)
jsou dodrženy procedurální požadavky stanovené v článku 11 směrnice 97/78/ES;
d)
zásilka je potvrzena jako přijatelná pro tranzit na společném veterinárním vstupním dokladu podepsaném úředním veterinárním lékařem stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu do Unie.
2. Vykládka nebo skladování těchto zásilek na území Unie ve smyslu čl. 12 odst. 4 nebo článku 13 směrnice 97/78/ES nejsou povoleny.
3. Příslušný orgán provádí pravidelné kontroly, aby bylo zajištěno, že počet zásilek a množství produktů opouštějících území Unie odpovídá počtu a množství, které na území Společenství vstupují.
KAPITOLA IV
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Osvědčení
Veterinární osvědčení požadovaná tímto nařízením se vyplní v souladu s vysvětlivkami uvedenými v příloze V.
Tento požadavek však nebrání použití elektronického osvědčování nebo jiných schválených metod harmonizovaných na úrovni Unie.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Během přechodného období do 30. června 2010 mohou být zásilky živých zvířat a čerstvého masa určeného k lidské spotřebě, pro něž byla vydána příslušná veterinární osvědčení podle rozhodnutí 79/542/EHS nebo 2003/881/ES, nadále propouštěny do Unie.
Článek 20
Zrušení
Zrušuje se rozhodnutí 2003/881/ES.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. března 2010.
REGULAMENTUL (UE) NR. 206/2010 AL COMISIEI
din 12 martie 2010
de stabilire a unor liste de țări terțe, teritorii sau părți ale acestora autorizate să introducă în Uniunea Europeană anumite animale și carne proaspătă, precum și a cerințelor de certificare sanitar-veterinară
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 92/65/CEE a Consiliului din 13 iulie 1992 de definire a cerințelor de sănătate animală care reglementează schimburile și importurile în Comunitate de animale, material seminal, ovule și embrioni care nu se supun, în ceea ce privește cerințele de sănătate animală, reglementărilor comunitare speciale prevăzute în anexa A punctul I la Directiva 90/425/CEE (1), în special articolul 17 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) litera (a), articolul 17 alineatul (3) litera (c) primul paragraf, articolul 18 alineatul (1) a patra liniuță și articolul 19,
având în vedere Directiva 2002/99/CE a Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a normelor de sănătate animală care reglementează producția, transformarea, distribuția și introducerea produselor de origine animală destinate consumului uman (2), în special articolul 8, articolul 9 alineatul (2) litera (b) și articolul 9 alineatul (4),
având în vedere Directiva 2004/68/CE a Consiliului din 26 aprilie 2004 de stabilire a normelor de sănătate animală privind importul și tranzitul, în Comunitate, al anumitor ungulate vii, de modificare a Directivelor 90/426/CEE și 92/65/CEE și de abrogare a Directivei 72/462/CEE (3), în special articolul 3 alineatul (1) primul și al doilea paragraf, articolul 6 alineatul (1) primul paragraf, articolul 7 litera (e), articolul 8, articolul 10 primul paragraf și articolul 13 alineatul (1),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind igiena produselor alimentare (4), în special articolul 12,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (5), în special articolul 9,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman (6), în special articolul 11 alineatul (1) și articolul 16,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (7), în special articolul 48 alineatul (1),
întrucât:
(1)
Directiva 72/462/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1972 privind problemele de sănătate și inspecție veterinară care apar cu ocazia importurilor de animale din speciile bovină, ovină, caprină și porcină, respectiv de carne proaspătă sau produse din carne provenind din țări terțe (8) a prevăzut elaborarea unei liste a țărilor sau a părților acestora din care statele membre pot autoriza importul de anumite animale vii și de carne proaspătă provenită de la anumite animale.
(2)
În consecință, s-a adoptat Decizia 79/542/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1976 privind întocmirea listei cu țări terțe sau cu regiuni ale acestora și de stabilire a condițiilor de sănătate animală și publică și de certificare sanitar-veterinară, pentru importul în Uniunea Europeană de anumite animale vii și carne proaspătă provenită de la acestea (9). Decizia respectivă stabilește condițiile de sănătate pentru importul în Uniune de animale vii, exceptând ecvideele, și pentru importul de carne proaspătă provenită de la aceste animale, inclusiv de la ecvidee, dar excluzând preparatele din carne. Anexele I și II la decizia respectivă stabilesc, de asemenea, liste de țări terțe sau părți ale acestora din care anumite animale vii și carnea proaspătă provenită de la aceste animale pot fi importate în Uniune, precum și modele de certificate sanitar-veterinare.
(3)
De la data adoptării deciziei respective, un anumit număr de cerințe noi în materie de sănătate animală și publică au fost stabilite în alte acte ale Uniunii, constituind astfel un nou cadru de reglementare în acest domeniu. De asemenea, Directiva 72/462/CEE a fost abrogată prin Directiva 2004/68/CE.
(4)
Articolul 20 din Directiva 2004/68/CE prevede că dispozițiile de punere în aplicare privind importul stabilite în conformitate cu deciziile adoptate în temeiul Directivei 72/462/CEE, printre altele Decizia 79/542/CEE, rămân în vigoare până la înlocuirea lor prin măsuri adoptate în temeiul noului cadru de reglementare.
(5)
În conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Directiva 2004/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 de abrogare a unor directive privind igiena alimentară și normele sanitar-veterinare referitoare la producția și comercializarea anumitor produse de origine animală destinate consumului uman și de modificare a Directivelor 89/662/CEE și 92/118/CEE ale Consiliului, precum și a Deciziei 95/408/CE a Consiliului (10), normele de punere în aplicare adoptate pe baza Directivei 72/462/CEE încetează să se aplice după adoptarea dispozițiilor necesare pe baza Regulamentelor (CE) nr. 852/2004, (CE) nr. 853/2004, (CE) nr. 854/2004 sau pe baza Directivei 2002/99/CE.
(6)
Decizia 79/542/CEE a fost modificată de mai multe ori și dispozițiile privind importurile au fost deja introduse în această decizie pe baza noului cadru de reglementare. În vederea asigurării clarității și a transparenței, măsurile menționate în Decizia 79/542/CEE ar trebui inserate într-un nou act legislativ. Prezentul regulament include toate dispozițiile prevăzute în Decizia 79/542/CEE. Prin urmare, prin intrarea în vigoare a prezentului regulament, Decizia 79/542/CEE devine caducă și nu se mai aplică, în așteptarea abrogării sale explicite.
(7)
Directiva 92/65/CEE stabilește cerințele de sănătate animală care reglementează comerțul și importurile în Uniune de animale vii, material seminal, ovule și embrioni care nu fac obiectul cerințelor de sănătate animală menționate în actele specifice ale Uniunii prevăzute în anexa F la directiva respectivă. În temeiul directivei menționate, acele animale vii, material seminal, ovule și embrioni pot fi importate în Uniune doar dintr-o țară terță care se află pe o listă elaborată în conformitate cu procedura menționată în directiva respectivă. De asemenea, astfel de animale vii trebuie însoțite de un certificat de sănătate care să corespundă unui model stabilit în conformitate cu procedura menționată în directiva respectivă.
(8)
Directiva 96/93/CE a Consiliului din 17 decembrie 1996 privind certificarea animalelor și a produselor animaliere (11) stabilește normele care trebuie respectate pentru eliberarea certificatelor necesare în temeiul legislației veterinare pentru a împiedica certificarea înșelătoare sau frauduloasă. Este adecvat să se garanteze aplicarea unor norme și principii cel puțin echivalente cu cele prevăzute în directiva respectivă de către inspectorii sau medicii veterinari oficiali din țările terțe. Anumite țări terțe, care sunt enumerate în anexa II la prezentul regulament, au oferit garanții suficiente în ceea ce privește existența și punerea în aplicare a unor astfel de norme și principii. Prin urmare, este adecvat să se autorizeze introducerea anumitor animale vii în Uniune din țările terțe respective, cu condiția ca situația lor sanitar-veterinară specifică să nu necesite alte restricții.
(9)
Directiva 2002/99/CE stabilește normele de sănătate animală privind introducerea în Uniune a produselor de origine animală și a produselor obținute din acestea, destinate consumului uman. În temeiul acestei directive, trebuie elaborate liste de țări terțe sau regiuni ale țărilor terțe din care sunt autorizate importurile de produse specificate de origine animală, iar aceste importuri trebuie să respecte anumite cerințe privind certificarea sanitar-veterinară.
(10)
Directiva 2004/68/CE stabilește cerințele de sănătate animală privind importul și tranzitul, în Uniune, al anumitor ungulate vii. Importul acelor ungulate vii în Uniune și tranzitul lor prin Uniune sunt autorizate doar din țări terțe și teritorii care apar pe lista sau listele elaborate în conformitate cu procedura menționată în directiva respectivă, iar acele importuri trebuie să respecte anumite cerințe privind certificarea sanitar-veterinară.
(11)
Sub rezerva dispozițiilor de la articolul 17 alineatul (2) ultimul paragraf din Directiva 92/65/CEE, animalele vii și produsele de origine animală în cazul cărora se aplică Directivele 92/65/CEE, 2002/99/CE și 2004/68/CE pot fi importate în Uniune sau pot tranzita Uniunea doar dacă sunt însoțite de un certificat sanitar-veterinar și respectă cerințele relevante prevăzute de legislația Uniunii.
(12)
În consecință, pentru punerea în aplicare a Directivelor 92/65/CEE, 2002/99/CE și 2004/68/CE, este adecvat să se stabilească în prezentul regulament liste de țări terțe, teritorii și părți ale acestora și condiții specifice de import, inclusiv modele de certificate sanitar-veterinare pentru anumite animale vii și carnea proaspătă provenită de la anumite animale.
(13)
În vederea asigurării coerenței legislației Uniunii, prezentul regulament ar trebui, de asemenea, să ia în considerare cerințele de sănătate publică stabilite în alte acte ale Uniunii, în special în Regulamentele (CE) nr. 852/2004, 853/2004 și 854/2004, care prevăd norme privind igiena produselor alimentare și a alimentelor de origine animală și norme referitoare la organizarea controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman, precum și cerințele prevăzute în Directiva 96/23/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind măsurile de control care se aplică anumitor substanțe și reziduurilor acestora existente în animalele vii și în produsele obținute de la acestea (12) și în Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2001 de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (13).
(14)
Regulamentul (CE) nr. 882/2004 stabilește normele generale care reglementează efectuarea controalelor oficiale realizate în domeniul alimentelor și al hranei pentru animale, al sănătății animale și al bunăstării animale. Articolul 48 din regulamentul respectiv abilitează Comisia să adopte o listă de țări terțe din care pot fi importate în Uniune produse specifice. Regulamentul (CE) nr. 854/2004 prevede norme specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman, inclusiv stabilirea de liste de țări terțe din care se autorizează importurile de produse de origine animală. Acele norme prevăd că listele respective pot fi combinate cu alte liste alcătuite în scopuri de sănătate publică și sănătate animală.
(15)
Modelele de certificate prevăzute în anexele la prezentul regulament ar trebui, prin urmare, să includă atestări care să certifice îndeplinirea cerințelor de sănătate publică stabilite în Directiva 96/23/CE și în Regulamentele (CE) nr. 999/2001, 852/2004, 853/2004 și 854/2004.
(16)
Modelele de certificate prevăzute în anexele la prezentul regulament ar trebui, de asemenea, să includă atestări care să certifice îndeplinirea cerințelor privind bunăstarea animalelor prevăzute în Directiva 93/119/CE a Consiliului din 22 decembrie 1993 privind protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii (14) și în Regulamentul (CE) nr. 1/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 privind protecția animalelor în timpul transportului și al operațiunilor conexe (15).
(17)
Pentru a garanta că sănătatea animalelor vii introduse în Uniune nu este periclitată în timpul transportului lor din țara terță de origine către Uniune, ar trebui stabilite anumite cerințe privind transportul animalelor vii, inclusiv cerințe privind centrele de colectare.
(18)
Pentru a garanta protecția sănătății animale în Uniune, animalele vii ar trebui transportate direct la locul lor de destinație în Uniune.
(19)
Carnea proaspătă introdusă în Uniune pentru tranzitul către o altă țară terță reprezintă un risc neglijabil pentru sănătatea publică. Carnea de acest tip ar trebui, totuși, să respecte toate cerințele relevante pentru sănătatea animală. Prin urmare, ar trebui stabilite dispoziții specifice privind tranzitul cărnii proaspete și stocarea acesteia înaintea tranzitului.
(20)
Ar trebui prevăzute condiții specifice pentru tranzitul prin Uniune al loturilor către și dinspre Rusia, dată fiind situația geografică a Kaliningradului, care afectează doar Letonia, Lituania și Polonia.
(21)
Loturile de carne proaspătă, cu excepția organelor comestibile și a cărnii tocate, de animale de crescătorie din specii nedomestice aparținând ordinului Artiodactyla, provenind de la animale capturate în sălbăticie, ar trebui autorizate în vederea introducerii în Uniune. Pentru a exclude orice risc eventual legat de sănătatea animală, pe care l-ar putea presupune o astfel de introducere, este adecvat ca acele animale să fie separate de animalele sălbatice pentru o perioadă de trei luni înainte de introducerea în Uniune a unor astfel de loturi. Prin urmare, modelul de certificat sanitar-veterinar pentru loturile de acest tip (RUF) ar trebui să țină seama de acest aspect.
(22)
Decizia 2003/881/CE a Comisiei din 11 decembrie 2003 privind condițiile referitoare la sănătatea animală și la certificare în cazul importului de albine (Apis mellifera și Bombus spp.) din unele țări terțe (16) stabilește condițiile referitoare la sănătatea animală și la certificare în cazul importului de albine din anumite țări terțe. În vederea simplificării legislației Uniunii, măsurile prevăzute în decizia respectivă ar trebui incluse în prezentul regulament. În consecință, Decizia 2003/881/CE ar trebui abrogată.
(23)
Este oportun să se introducă o perioadă de tranziție pentru a permite statelor membre și industriei să ia măsurile necesare pentru conformarea la noile cerințe prevăzute în prezentul regulament.
(24)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
CAPITOLUL I
OBIECT, DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
1. Prezentul regulament stabilește cerințele de certificare sanitar veterinară pentru introducerea în Uniune de transporturi care conțin următoarele animale vii sau tipuri de carne proaspătă:
(a)
ungulate;
(b)
animalele enumerate în partea 2 a anexei IV;
(c)
carnea proaspătă de ungulate și ecvidee destinată consumului uman, cu excepția preparatelor din carne.
2. Prezentul regulament stabilește listele de țări terțe, teritorii sau părți ale acestora din care transporturile menționate la alineatul (1) pot fi introduse în Uniune.
3. Prezentul regulament nu se aplică în cazul introducerii în Uniune de animale nedomesticite:
(a)
destinate spectacolelor sau expozițiilor în care astfel de animale vii nu sunt în mod obișnuit deținute sau crescute;
(b)
aparținând unor circuri;
(c)
destinate unui organism, institut sau centru autorizat în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (c) din Directiva 92/65/CEE.
4. Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere cerințelor specifice în materie de certificare prevăzute în alte acte ale Uniunii sau în acorduri încheiate de Uniune cu țări terțe.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
„ungulate” înseamnă ungulatele definite la articolul 2 litera (d) din Directiva 2004/68/CE;
(b)
„carne proaspătă” înseamnă carnea proaspătă definită la punctul 1.10 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 853/2004;
(c)
„ecvidee” înseamnă ecvideele definite la articolul 2 litera (b) din Directiva 90/426/CEE (17) a Consiliului;
(d)
„exploatație” înseamnă o fermă sau altă întreprindere agricolă, industrială sau comercială supravegheată oficial, inclusiv grădinile zoologice, parcurile de distracții și rezervațiile naturale sau de vânătoare, în care animalele sunt deținute sau crescute în mod obișnuit.
CAPITOLUL II
CONDIȚIILE DE INTRODUCERE A ANIMALELOR VII ÎN UNIUNE
Articolul 3
Condiții generale de introducere a ungulatelor în Uniune
Transporturile de ungulate se introduc în Uniune doar dacă îndeplinesc următoarele condiții:
(a)
provin din țări terțe, teritorii sau părți ale acestora enumerate în coloanele 1, 2 și 3 din tabelul care figurează în partea 1 a anexei I, pentru care în coloana 4 din tabelul respectiv se menționează un model de certificat sanitar-veterinar corespunzând transportului în cauză;
(b)
sunt însoțite de certificatul veterinar adecvat, elaborat în conformitate cu modelul corespunzător de certificat sanitar veterinar prevăzut în partea 2 a anexei I, ținând seama de condițiile specifice indicate în coloana 6 din tabelul prevăzut în partea 1 a anexei respective, completat și semnat de către un medic veterinar oficial din țara terță exportatoare;
(c)
respectă cerințele prevăzute în certificatul veterinar menționat la litera (b), inclusiv:
(i)
garanțiile suplimentare prevăzute în certificatul respectiv, în cazul în care se indică acest fapt în coloana 5 din tabelul care figurează în anexa I partea 1;
(ii)
orice cerințe suplimentare de certificare veterinară pe care statul membru de destinație le-ar putea impune în conformitate cu legislația veterinară a Uniunii și care sunt incluse în certificat.
Articolul 4
Condiții aplicabile centrelor de colectare pentru anumite loturi de ungulate
Transporturile de ungulate care conțin animale vii provenind din mai multe exploatații sunt introduse în Uniune doar dacă sunt constituite în centre de colectare autorizate de către autoritatea competentă din țara terță de origine în conformitate cu cerințele stabilite în anexa I partea 5.
Articolul 5
Protocoale de standardizare a materialelor și a procedurilor de eșantionare și testare aplicabile ungulatelor
În cazul în care în certificatele veterinare enumerate în coloana 4 din tabelul prevăzut în partea 1 a anexei I se prevede prelevarea de probe și realizarea de teste pentru detectarea bolilor enumerate în partea 6 a anexei respective, în vederea introducerii în Uniune a transporturilor de ungulate, astfel de prelevări și testări se realizează de către autoritatea competentă din țara terță de origine sau sub controlul acesteia, în conformitate cu protocoalele de standardizare a materialelor și a procedurilor de testare menționate în partea 6 a anexei respective.
Articolul 6
Condiții speciale pentru anumite transporturi de ungulate importate în Saint Pierre și Miquelon și introduse în Uniune
Transporturile de ungulate din speciile enumerate în tabelul din partea 7 a anexei I care au fost introduse în Saint Pierre și Miquelon cu mai puțin de șase luni înaintea datei de expediere din Saint Pierre și Miquelon către Uniune se introduc în Uniune doar dacă:
(a)
îndeplinesc cerințele în materie de ședere și carantină prevăzute în capitolul 1 din partea respectivă;
(b)
au fost testate în conformitate cu cerințele privind testele de sănătate animală prevăzute în capitolul 2 din partea respectivă.
Articolul 7
Condiții generale de introducere a anumitor specii de albine în Uniune
1. Transporturile de albine din speciile enumerate în tabelul 1 din partea 2 a anexei IV se introduc în Uniune doar din țări terțe sau teritorii:
(a)
enumerate în anexa II partea 1;
(b)
în care prezența locei americane, a gândacului mic de stup (Aethina tumida) și a căpușei Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) fac obiectul notificării obligatorii pe întreg teritoriul țării terțe sau teritoriului în cauză.
2. Prin derogare de la alineatul (1) litera (a), transporturile de albine pot fi introduse în Uniune dintr-o parte a țării terțe sau teritoriului enumerate în partea 1 din anexa II, care este:
(a)
o parte izolată din punct de vedere geografic și epidemiologic a țării terțe sau a teritoriului acesteia;
(b)
enumerată în coloana a treia din tabelul prevăzut în secțiunea 1 din partea 1 a anexei IV.
Atunci când se aplică această derogare, introducerea în Uniune a transporturilor de albine este interzisă din toate părțile țării terțe sau teritoriului în cauză care nu sunt enumerate în coloana a treia din tabelul prevăzut în secțiunea 1 din partea 1 a anexei IV.
3. Transporturile de albine din speciile enumerate în tabelul 1 din partea 2 a anexei IV sunt formate:
(a)
fie din cuști cu mătci (Apis mellifera și Bombus spp.), fiecare conținând o singură matcă cu cel mult 20 de însoțitoare, fie din
(b)
recipiente cu bondari (Bombus spp.), conținând fiecare o colonie cu maximum 200 de bondari adulți.
4. Transporturile de albine din speciile enumerate în tabelul 1 din partea 2 a anexei IV:
(a)
sunt însoțite de certificatul veterinar adecvat, elaborat în conformitate cu modelul corespunzător de certificat veterinar prevăzut în partea 2 a anexei IV și completat și semnat de către un medic veterinar oficial din țara terță exportatoare;
(b)
respectă cerințele veterinare prevăzute în certificatul veterinar menționat la litera (a).
Articolul 8
Condiții generale privind transportul de animale vii către Uniune
În cursul perioadei ulterioare încărcării efectuate în țara terță de origine și anterior sosirii la postul de inspecție frontieră pentru introducerea în Uniune, transporturile de animale vii nu sunt:
(a)
transportate împreună cu animale vii care:
(i)
nu sunt destinate a fi introduse în Uniune; sau
(ii)
au un status de sănătate scăzut
(b)
descărcate sau, în cazul în transportului pe calea aerului, mutate într-o altă aeronavă sau transportate cu mijloace de transport rutier, feroviar sau deplasate în mers printr-o țară terță, un teritoriu sau o parte a acesteia care nu sunt enumerate în coloanele 1, 2 și 3 din tabelul care figurează în partea 1 din anexa I sau pentru care în coloana 4 din tabelul care figurează în partea 1 a anexei I nu se menționează niciun model de certificat veterinar corespunzând transportului în cauză.
Articolul 9
Durata maximă a transportului de animale vii către Uniune
Transporturile de animale vii se introduc în Uniune doar în cazul în care sosesc la postul de inspecție la frontieră de introducere în Uniune în termen de 10 zile de la data emiterii certificatului veterinar adecvat.
În cazul transportului maritim, acest termen de 10 zile se extinde cu o perioadă suplimentară corespunzătoare duratei călătoriei pe mare, astfel cum este atestată printr-o declarație semnată de căpitanul navei, întocmită în conformitate cu partea 3 a anexei I și anexată în original la certificatul veterinar.
Articolul 10
Condiții speciale privind pulverizarea loturilor de animale vii transportate pe calea aerului către Uniune
În cazul în care transporturile de animale vii, cu excepția loturilor de albine, sunt transportate pe calea aerului, cușca sau containerul în care sunt transportate, precum și spațiul înconjurător, se pulverizează cu un insecticid adecvat.
Această pulverizare se efectuează imediat înainte de închiderea ușilor aeronavei după încărcare și după fiecare deschidere ulterioară a ușilor aeronavei într-o țară terță, până la sosirea avionului la destinația sa finală.
Comandantul de bord certifică efectuarea pulverizării prin semnarea unei declarații, întocmită în conformitate cu partea 4 din anexa I și anexată în original la certificatul veterinar.
Articolul 11
Condiții care trebuie aplicate în urma introducerii în Uniune a anumitor transporturi de ungulate
1. În urma introducerii în Uniune, transporturile de ungulate destinate reproducției și producției sau destinate grădinilor zoologice, parcurilor de distracții și rezervațiilor de vânătoare sau rezervațiilor naturale se trimit fără întârziere către exploatația de destinație.
Ungulatele rămân în exploatația respectivă pentru o perioadă de cel puțin 30 de zile, în afara cazului în care sunt expediate direct către un abator.
2. În urma introducerii în Uniune, transporturile de ungulate destinate sacrificării imediate se trimit fără întârziere abatorului de destinație, unde sunt sacrificate în termen de cinci zile lucrătoare de la data sosirii în abator.
Articolul 12
Condiții specifice privind tranzitul anumitor transporturi de ungulate prin țări terțe
În cazul în care se aplică condiția specifică I prevăzută în partea 1 din anexa I, pentru a permite transporturilor de ungulate menționate în condiția respectivă originare dintr-unul dintre statele membre și destinate unui alt stat membru să tranziteze printr-o țară terță, teritoriu sau parte a acesteia care sunt enumerate în tabelul din partea 1 a anexei I, dar pentru care nu există niciun model de certificat veterinar corespunzător pentru transporturile de ungulate în cauză menționate în coloana 4 din tabelul respectiv, se aplică următoarele condiții:
(a)
pentru bovine pentru îngrășare:
(i)
exploatațiile de destinație finală trebuie desemnate în prealabil de către autoritatea competentă a destinației finale;
(ii)
animalele vii incluse în lot nu trebuie să părăsească exploatația de destinație finală decât în vederea sacrificării imediate;
(iii)
toate intrările și ieșirile animalelor vii în și din exploatația de destinație finală trebuie să se efectueze sub controlul autorității competente atât timp cât animalele care compun lotul sunt ținute în exploatație.
(b)
pentru ungulate destinate sacrificării imediate, se aplică articolul 11 alineatul (2).
Articolul 13
Condiții care trebuie aplicate în urma introducerii în Uniune a transporturilor de albine menționate la articolul 7
1. Transporturile de mătci menționate la articolul 7 alineatul (3) litera (a) se trimit fără întârziere către locul desemnat de destinație finală unde stupii se plasează sub controlul autorității competente și mătcile sunt transferate către noi cuști înainte de a fi introduse în colonii locale.
2. Cuștile, însoțitoarele și alte materiale care însoțesc mătcile din țara terță de origine se trimit la un laborator desemnat de autoritatea competentă pentru a fi examinate în vederea depistării:
(a)
gândacului mic de stup (Aethina tumida), a ouălor sau a larvelor acestuia;
(b)
urmelor de căpușă Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.).
După examenul de laborator, cuștile, însoțitoarele și materialul se distrug.
3. Loturile de bondari (Bombus spp.) menționate la articolul 7 alineatul (3) litera (b) se trimit fără întârziere către locul desemnat de destinație.
Bondarii respectivi pot rămâne în containerul în care au fost introduși în Uniune până la sfârșitul duratei de viață a coloniei.
Containerul respectiv și materialul care a însoțit bondarii din țara terță de origine se distrug cel târziu la sfârșitul duratei de viață a coloniei.
CAPITOLUL III
CONDIȚII DE INTRODUCERE A CĂRNII PROASPETE ÎN UNIUNE
Articolul 14
Condiții generale pentru importul de carne proaspătă
Transporturile de carne proaspătă destinată consumului uman se importă în Uniune doar dacă îndeplinesc următoarele condiții:
(a)
provin din țări terțe, teritorii sau părți ale acestora enumerate în coloanele 1, 2 și 3 din tabelul care figurează în partea 1 a anexei II, pentru care în coloana 4 din tabelul respectiv se menționează un model de certificat veterinar corespunzând transportului în cauză;
(b)
sunt prezentate la postul de inspecție la frontieră de introducere în Uniune însoțite de certificatul veterinar adecvat, întocmit în conformitate cu modelul corespunzător de certificat veterinar prevăzut în partea 2 a anexei II, ținând seama de condițiile specifice indicate în coloana 6 din tabelul prevăzut în partea 1 a anexei respective, completat și semnat de către un medic veterinar oficial din țara terță exportatoare;
(c)
respectă cerințele prevăzute în certificatul veterinar menționat la litera (b), inclusiv:
(i)
garanțiile suplimentare prevăzute în certificatul respectiv, în cazul în care se indică acest fapt în coloana 5 din tabelul care figurează în anexa II partea 1;
(ii)
orice cerințe suplimentare în materie de certificare veterinară pe care statul membru de destinație le-ar putea impune în conformitate cu legislația veterinară a Uniunii și care sunt incluse în certificat.
Articolul 15
Condiții care trebuie aplicate în urma importului de carcase nejupuite de vânat sălbatic paricopitat
În conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Directiva 97/78/CE (18) a Consiliului, transporturile de carcase nejupuite de vânat sălbatic paricopitat destinate consumului uman după o prelucrare ulterioară se trimit fără întârziere către unitatea de prelucrare de destinație.
Articolul 16
Tranzitul și stocarea cărnii proaspete
Introducerea în Uniune a transporturilor de carne proaspătă care nu sunt destinate importului în Uniune, dar care sunt destinate unei țări terțe, fie prin tranzit imediat, fie după depozitare în Uniune în conformitate cu articolul 12 alineatul (4) și cu articolul 13 din Directiva 97/78/CE, se autorizează doar dacă transporturile respectă următoarele condiții:
(a)
provin din țări terțe, teritorii sau părți ale acestora enumerate în coloanele 1, 2 și 3 din tabelul care figurează în partea 1 a anexei II, pentru care în coloana 4 din tabelul respectiv se menționează un model de certificat veterinar corespunzând transportului în cauză;
(b)
respectă cerințele specifice de sănătate animală pentru transportul în cauză, prevăzute în modelul de certificat veterinar relevant menționat la litera (a);
(c)
sunt însoțite de un certificat veterinar, elaborat în conformitate cu modelul de certificat veterinar prevăzut în anexa III și completat și semnat de către un medic veterinar oficial din țara terță exportatoare;
(d)
sunt certificate ca fiind acceptabile pentru tranzit, inclusiv pentru depozitare, după caz, în documentul veterinar comun de intrare menționat la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 136/2004 (19) al Comisiei, semnat de medicul veterinar oficial de la postul de inspecție la frontieră de introducere în Uniune.
Articolul 17
Derogare pentru tranzitul prin Letonia, Lituania și Polonia
1. Prin derogare de la articolul 16, tranzitul rutier și feroviar prin Uniune, între punctele desemnate de control la frontieră în Letonia, Lituania și Polonia enumerate în Decizia 2009/821/CE (20) a Comisiei, al transporturilor provenind din Rusia și destinate acestei țări, direct sau printr-o altă țară terță, se autorizează dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a)
transportul este sigilat cu un sigiliu purtând un număr de serie, la postul de inspecție la frontieră de introducere în Uniune, de către serviciile veterinare ale autorității competente;
(b)
documentele care însoțesc transportul, prevăzute la articolul 7 din Directiva 97/78/CE cuprind pe fiecare pagină o ștampilă aplicată de medicul veterinar oficial al autorității competente responsabile de postul de inspecție la frontieră de introducere în Uniune, purtând mențiunea „EXCLUSIV PENTRU TRANZIT PRIN UE CU DESTINAȚIA RUSIA”;
(c)
cerințele procedurale prevăzute la articolul 11 din Directiva 97/78/CE;
(d)
transportul este certificat ca acceptabil pentru tranzit pe documentul veterinar comun de intrare semnat de către medicul veterinar oficial al postului de inspecție la frontieră de introducere în Uniune.
2. Nu sunt permise descărcarea sau depozitarea unor astfel de transporturi pe teritoriul Uniunii, în sensul articolului 12 alineatul (4) sau al articolului 13 din Directiva 97/78/CE.
3. Autoritatea competentă efectuează cu regularitate audituri pentru a verifica dacă numărul de transporturi și cantitățile de produse care părăsesc teritoriul Uniunii corespund numărului și cantităților care au fost introduse pe teritoriul comunitar.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII GENERALE, TRANZITORII ȘI FINALE
Articolul 18
Certificare
Certificatele veterinare solicitate prin prezentul regulament se completează în conformitate cu notele explicative din anexa V.
Cu toate acestea, această cerință nu împiedică utilizarea certificării electronice sau a altor sisteme autorizate, armonizate la nivelul Uniunii.
Articolul 19
Dispoziții tranzitorii
În cursul unei perioade tranzitorii care expiră la 30 iunie 2010, transporturile de animale vii și de carne proaspătă destinate consumului uman, pentru care s-au emis certificatele veterinare relevante în conformitate cu Deciziile 79/542/CEE sau 2003/881/CE, pot fi introduse în continuare în Uniune.
Articolul 20
Abrogare
Decizia 2003/881/CE se abrogă.
Articolul 21
Intrare în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 16 martie 2010.