PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 580/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 452/2007 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 9,9 %.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
V srpnu 2008 obdržela Komise žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost byla vyřízena v prosinci 2008. Žádost omezenou na přezkoumání dumpingu podal vyvážející výrobce z Ukrajiny, společnost Eurogold Industries Ltd. (dále jen „žadatel“ nebo „EGI“). Žadatel spolupracoval při šetření, které vedlo ke zjištěním a závěrům stanoveným v původním nařízení (dále jen „původní šetření“). Antidumpingové clo použitelné na žadatele, který je jediným známým vyvážejícím vývozcem daného výrobku z Ukrajiny, je 9,9 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel tvrdil, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny mají trvalý charakter. Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(4)
Poté, co po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu ke společnosti EGI. Oznámení o zahájení přezkumu Komise zveřejnila dne 9. dubna 2009 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(5)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. jedná se o žehlicí prkna, opěrná či samostatně stojící, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a/nebo odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základní součásti, tj. podpěru, desku a rampu na žehličku, pocházející z Ukrajiny, v současné době kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00.
(6)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný na Ukrajině a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(7)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(8)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a u žadatele byla provedena inspekce na místě:
-
ve společnosti Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukrajina
-
a ve společnosti ve spojení Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug ve Švýcarsku (dále jen „EGS“).
1.6 Období šetření
(9)
Šetření probíhalo od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008 (dále jen „období šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Běžná hodnota
(10)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje společnosti EGI obdobného výrobku nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej společnosti EGI obdobného výrobku na domácím trhu je reprezentativní.
(11)
U každého typu výrobku prodávaného společností EGI na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na jejím domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(12)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toho bylo dosaženo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během období šetření.
(13)
V případě těch typů výrobku, u nichž více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu daného typu výrobku bylo prodáno za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena daného typu výrobku byla rovna nebo vyšší než výrobní náklady na jednotku, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen na domácím trhu veškerého prodeje daného typu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.
(14)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období šetření.
(15)
Pokud u některého druhu výrobku prodávaného společností EGI nebylo možné pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota určena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(16)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost EGI skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
(17)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI tvrdila, že procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady použitá pro určení běžné hodnoty neodpovídá sazbě ve vztahu k domácímu prodeji uskutečněnému v běžném obchodním styku a že v důsledku toho byly některé početně určené běžné hodnoty v tomto ohledu nadhodnocené.
(18)
Tvrzení bylo posouzeno, bylo ale shledáno jako neopodstatněné, neboť použitá procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady byla právě sazba nahlášená pro domácí prodej a zůstává stejná bez ohledu na to, zda je prodej uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli, neboť je vyjádřen jako procento obratu. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.2 Vývozní cena
(19)
Společnost EGI uskutečnila prodej na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím spřízněné společnosti EGS se sídlem ve Švýcarsku.
(20)
V případě prodeje na vývoz do Unie uskutečněného přímo nezávislým odběratelům byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
(21)
V případě, že prodej na vývoz do Unie byl uskutečněn prostřednictvím společnosti ve spojení EGS, jež plnila dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení, vývozní cena byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za které byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu. Pro tento účel byly provedeny úpravy, aby bylo možno přihlédnout k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem a k ziskům obvykle dosahovaným a stanovit spolehlivou vývozní cenu. Pro tento účel se vzhledem k absenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření.
(22)
Společnost EGI podle čl. 11 odst. 10 základního nařízení tvrdila, že je-li vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, zaplacené antidumpingové clo by nemělo být odečteno jako náklady, neboť, jak tvrdila, je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje.
(23)
Z tohoto hlediska byly důkazy pro toto tvrzení spočívající v několika výpočtech prodejní ceny přezkoumány. Avšak předložené výpočty se týkaly jen některých z prodávaných modelů během období šetření a dokládaly, že prodejní cena plně nezohlednila antidumpingové clo ve všech případech. Předložené důkazy tudíž nebyly shledány jako nezvratné k určení, zda antidumpingové clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje. Žádost byla tedy zamítnuta a při stanovení vývozní ceny pro prodej do Unie uskutečněný prostřednictvím společnosti EGS bylo podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení antidumpingové clo odečteno jako náklad.
(24)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI zopakovala své tvrzení. Nebyl však předložen žádný nový důkaz ani argument ve prospěch uvedeného tvrzení. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.3 Srovnání
(25)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy přepravních nákladů, balného, nákladů na úvěr a poplatků.
(26)
Po zveřejnění zjištění vyšla najevo početní chyba týkající se nesprávného přepočtu měn některých úprav balného. Chyba byla opravena a výpočet dumpingového rozpětí byl příslušným způsobem upraven.
(27)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI dále tvrdila, že k úpravám nahlášeným ve vztahu k domácímu prodeji neuskutečněném v běžném obchodním styku by se pro určení běžné hodnoty nemělo přihlížet a při neexistenci jiného prodeje dotčeného typu výrobku by se měly použít průměrné úpravy pro prodej jiných typů výrobku uskutečněný v běžném obchodním styku, protože jen tak by se zohlednily náklady, které byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty.
(28)
Toto tvrzení bylo posouzeno, avšak nebylo přijato, neboť úpravy se používají pouze pro účely srovnání a za normálních okolností zohledňují skutečné náklady, které jsou specifické pro každou transakci, jsou objektivním prvkem, a nezávisí tudíž na tom, zda byl prodej nakonec uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli.
(29)
Při posuzování uvedeného tvrzení bylo dále zjištěno, že pro určení běžných hodnot byly použity nesprávné úpravy v případě těch typů výrobku, jež nebyly na domácím trhu prodávány. K opravě chyby se použily celkové průměrné úpravy veškerého domácího prodeje a výpočet byl příslušným způsobem upraven. Společnost EGI tvrdila, že úpravy nákladů na úvěr by měly být přiznány těmto typům výrobku, neboť náklady na úvěr byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože dotčené typy výrobku nebyly na domácím trhu nikdy skutečně prodávány, a neexistuje tudíž důkaz, že by platba za ně byla opožděna. V této souvislosti je třeba poukázat na to, že úprava nákladů na úvěr se nezakládá na skutečných platebních podmínkách a nákladech, nýbrž na nákladech příležitosti, které se zakládají na platebních podmínkách smluvených v době prodeje.
2.4 Dumpingové rozpětí
(30)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.
(31)
Bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí pro společnost EGI vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranici Unie před proclením činí 7,0 %.
(32)
Podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také posuzovalo, zda lze zjištění považovat za zjištění trvalé povahy.
(33)
Organizační restrukturalizace prodejních kanálů žadatele a jeho společnosti ve spojení je nyní dobře zavedena pro většinu prodeje a může být považována za trvalou. Okolnosti, kvůli nimž byl tento prozatímní přezkum zahájen, se tedy pravděpodobně v dohledné době nezmění způsobem, který by měl vliv na zjištění prozatímního přezkumu. V průběhu šetření navíc nevyšla najevo žádná skutečnost, která by nasvědčovala tomu, že nové okolnosti nemají trvalou povahu. V důsledku toho se dospívá k závěru, že změna okolností má trvalou povahu.
3. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(34)
V původním šetření se zjistilo, že společnost EGI je jediný ukrajinský vyvážející výrobce žehlicích prken. Postup použitý k určení dumpingového rozpětí pro společnost EGI byl proto použit ke stanovení dumpingového rozpětí pro jakékoli další ukrajinské vyvážející výrobce dotčeného výrobku.
(35)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se proto považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ukrajiny na 7,0 %.
(36)
Zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a důvodech, na kterých se zakládá záměr změnit nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení antidumpingového cla na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny, a dostaly možnost se vyjádřit. Jejich připomínky byly náležitým způsobem vzaty v úvahu a jsou řádně zohledněny v tomto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 452/2007 se údaje týkající se všech společností na Ukrajině nahrazují tímto:
„Ukrajina
Všechny společnosti
7,0
-“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 29. června 2010.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 580/2010 AL CONSILIULUI
din 29 iunie 2010
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 452/2007 de impunere a unei taxe antidumping definitive la importurile de mese de călcat originare, printre altele, din Ucraina
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 11 alineatul (3),
având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Măsurile în vigoare
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 452/2007 (2) (denumit în continuare „regulamentul inițial”), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de mese de călcat originare, printre altele, din Ucraina. Măsurile constau în aplicarea unui nivel ad valorem al taxei de 9,9 %.
1.2. Cererea de reexaminare
(2)
În august 2008, Comisia a primit o cerere de reexaminare intermediară parțială, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază (denumită în continuare „reexaminarea intermediară”). Cererea a fost soluționată în decembrie 2008. Cererea, al cărei domeniu de aplicare se limitează la examinarea dumpingului, a fost depusă de un producător-exportator din Ucraina, Eurogold Industries Ltd. (denumit în continuare „solicitantul” sau „EGI”). Solicitantul a cooperat în cadrul anchetei care a dus la constatările și concluziile stabilite în regulamentul inițial (denumită în continuare „ancheta inițială”). Taxa antidumping aplicabilă solicitantului, care este singurul producător-exportator cunoscut al produsului în cauză din Ucraina, este de 9,9 %.
(3)
În cererea sa, solicitantul a afirmat că circumstanțele pe baza cărora au fost instituite măsurile se schimbaseră și că aceste schimbări erau durabile. Solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea măsurii la nivelul său actual nu mai este necesară pentru a contrabalansa dumpingul.
1.3. Inițierea unei reexaminări
(4)
Întrucât, după consultarea comitetului consultativ, Comisia a ajuns la concluzia că existau elemente de probă suficiente pentru inițierea unei reexaminări intermediare, aceasta a decis să inițieze o reexaminare intermediară parțială, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, al cărei domeniu de aplicare se limitează la examinarea dumpingului în ceea ce privește EGI. La 9 aprilie 2009, Comisia a publicat un aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3) (denumit în continuare „aviz de deschidere”) și a început o anchetă.
1.4. Produsul în cauză și produsul similar
(5)
Produsul vizat de reexaminarea intermediară este același cu cel din cadrul anchetei inițiale, respectiv mese de călcat, cu sau fără suport, cu sau fără absorbție și/sau încălzire și/sau suflantă, inclusiv mânecare și componentele esențiale ale acestora, respectiv picioarele, blatul și suportul pentru fierul de călcat, originare din Ucraina, încadrate în prezent la codurile NC ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 și ex 8516 90 00.
(6)
Produsul fabricat și vândut în Ucraina și cel exportat în Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice esențiale și aceleași utilizări de bază și, prin urmare, sunt considerate ca fiind similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
1.5. Părțile interesate
(7)
Comisia a informat în mod oficial industria Uniunii, solicitantul și autoritățile țării exportatoare cu privire la inițierea reexaminării intermediare. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și exprima punctele de vedere în scris și de a fi audiate.
(8)
Comisia a trimis un chestionar solicitantului, din partea căruia a primit un răspuns în termenul prevăzut în acest sens. Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru determinarea dumpingului și a întreprins o vizită de verificare la sediul solicitantului:
-
Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ucraina;
-
și societatea sa afiliată Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug din Elveția (denumită în continuare „EGS”).
1.6. Perioada de anchetă
(9)
Ancheta a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2008 și 31 decembrie 2008 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”).
2. REZULTATELE ANCHETEI
2.1. Valoarea normală
(10)
Pentru determinarea valorii normale, s-a stabilit mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne către clienți independenți în cazul produsului similar al EGI este reprezentativ în comparație cu volumul său total de vânzări la export către Uniune. În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, vânzările interne sunt considerate reprezentative în cazul în care volumul vânzărilor interne totale reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor produsului în cauză în Uniune. S-a constatat că vânzările globale realizate de EGI referitor la produsul similar pe piața internă sunt reprezentative.
(11)
Pentru fiecare tip de produs vândut de EGI pe piața sa internă și despre care s-a constatat a fi direct comparabil cu tipul de produs vândut la export către Uniune, s-a stabilit dacă vânzările interne erau suficient de reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui anumit tip de produs au fost considerate ca fiind suficient de reprezentative atunci când, în cursul perioadei de anchetă, volumul total al vânzărilor interne ale acestui tip către clienții independenți a reprezentat cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor tipului de produs comparabil exportat către Uniune.
(12)
S-a examinat, de asemenea, dacă vânzările interne ale fiecărui tip de produs ar putea fi considerate ca fiind realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări interne către clienți independenți de pe piața internă care erau profitabile pentru fiecare tip exportat din produsul în cauză pe durata perioadei de anchetă.
(13)
Pentru tipurile de produs ale căror vânzări (ca volum) pe piața internă a tipului de produs s-au realizat, în proporție de peste 80 %, la prețuri care erau superioare costului și al căror preț de vânzare mediu ponderat pentru acel tip a fost egal cu sau mai mare decât costul unitar de producție, valoarea normală a fiecărui tip de produs a fost determinată ca fiind media ponderată a prețurilor interne reale ale tuturor vânzărilor tipului în cauză, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu profitabile.
(14)
În cazul în care volumul vânzărilor profitabile pentru un tip de produs a reprezentat 80 % sau mai puțin din volumul total al vânzărilor pentru acel tip sau atunci când prețul mediu ponderat pentru acel tip era mai mic decât costul unitar de producție, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările interne profitabile ale acelui tip, în cursul perioadei de anchetă.
(15)
În cazul în care prețurile interne ale unui anumit tip de produs vândut de EGI nu au putut fi folosite pentru a stabili valoarea normală, aceasta a fost construită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(16)
În momentul stabilirii valorii normale în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, sumele pentru vânzare, costuri generale și administrative și pentru profituri s-au bazat, în conformitate cu partea introductivă a articolului 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, pe datele efective care au legătură cu producția și vânzările produsului similar, în cursul unor operațiuni comerciale normale, ale EGI.
(17)
După comunicarea constatărilor, EGI a susținut că rata procentuală pentru prețurile de vânzare, generale și administrative, care a fost utilizată pentru calculul valorii normale, nu corespundea ratei vânzărilor interne efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale și că anumite valori normale construite au fost supraestimate.
(18)
Afirmația a fost examinată, dar s-a dovedit a fi nefondată, deoarece rata procentuală pentru costurile de vânzare, generale și administrative utilizată este cea declarată pentru vânzările interne și rămâne aceeași, indiferent de faptul că vânzările au fost efectuate în cadrul operațiunilor comerciale normale sau nu, deoarece este exprimată ca procentaj din cifra de afaceri. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
2.2. Prețul de export
(19)
EGI a realizat vânzări la export către Uniune fie direct către clienți independenți, fie prin intermediul societății sale afiliate EGS, situată în Elveția.
(20)
Atunci când vânzările la export către Uniune au fost realizate direct către clienți independenți din Uniune, prețurile de export au fost stabilite pe baza prețurilor efectiv plătite sau de plătit pentru produsul în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
(21)
Atunci când vânzările la export către Uniune au fost realizate prin intermediul societății afiliate EGS, care a îndeplinit toate funcțiile de import legate de bunurile puse în liberă circulație în Uniune, și anume cea de importator afiliat, prețul de export a fost stabilit pe baza prețurilor la care produsele importate au fost revândute pentru prima oară unui cumpărător independent, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. În acest scop, s-au efectuat ajustări pentru a ține cont de toate costurile, intervenite între import și revânzare, precum și de profitul realizat, astfel încât s-a putut stabili un preț de export fiabil. În acest scop, în absența unor noi informații din partea importatorilor independenți cu privire la profitul realizat, s-a utilizat același procent de profit ca și cel utilizat în ancheta inițială.
(22)
EGI a afirmat, în temeiul articolului 11 alineatul (10) din regulamentul de bază, că, dacă prețul de export este stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, taxa antidumping plătită nu ar trebui dedusă sub formă de cost, deoarece, conform argumentelor prezentate de EGI, aceasta este reflectată corespunzător în prețurile de revânzare.
(23)
În această privință, s-au examinat elementele de probă aduse în sprijinul afirmației; acestea au constat într-un număr de calcule ale prețului de vânzare. Cu toate acestea, calculele furnizate au vizat numai unele dintre modelele vândute în timpul perioadei de anchetă și au arătat că prețul de vânzare nu a reflectat în întregime taxa antidumping în toate cazurile. În consecință, s-a constatat că elementele de probă furnizate nu sunt concludente pentru a se stabili dacă taxa antidumping a fost sau nu reflectată în prețurile de revânzare. Prin urmare, afirmația a fost respinsă și, atunci când s-a stabilit prețul de export pentru vânzările către Uniune efectuate prin intermediul EGS în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, taxa antidumping a fost dedusă sub formă de cost.
(24)
După comunicarea constatărilor, EGI și-a reiterat afirmația. Totuși, nu a fost prezentat niciun alt element de probă sau argument nou care să susțină această afirmație. Prin urmare, afirmația este respinsă.
2.3. Comparația
(25)
Valoarea normală și prețul de export au fost comparate pe baza prețului franco fabrică. În sensul unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-au luat în considerare în mod corespunzător, sub formă de ajustări, costurile de transport, costurile de ambalare, costurile de credit și comisioanele, în cazul în care erau aplicabile și justificate, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.
(26)
În urma comunicării constatărilor, s-a descoperit o eroare de calculare implicând convertirea incorectă a valutei pentru anumite ajustări referitoare la costurile de ambalare. Această eroare a fost corectată, iar calcularea marjei de dumping a fost revizuită în consecință.
(27)
De asemenea, în urma comunicării constatărilor, EGI a pretins că, la calcularea valorii normale, ajustările raportate cu privire la vânzările interne care nu sunt conforme unor activități comerciale obișnuite ar trebui ignorate și, în absența altor vânzări ale tipului de produs în cauză, ar trebui utilizate ajustările medii pentru vânzările altor tipuri de produse care sunt conforme unor activități comerciale obișnuite, deoarece doar acestea din urmă ar reflecta costurile care au fost incluse în costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale utilizate pentru a se calcula valoarea normală.
(28)
Această pretenție a fost examinată, dar nu a fost acceptată, deoarece, ținând cont că ajustările sunt utilizate doar pentru comparări și în mod normal reflectă costurile reale specifice fiecărei tranzacții, ele sunt un element obiectiv și, prin urmare, independente de faptul că, în final, vânzările sunt sau nu sunt conforme unor activități comerciale obișnuite.
(29)
În plus, examinând această pretenție, s-a constatat că s-au utilizat ajustări incorecte la construirea valorii normale în cazul acelor tipuri de produse pentru care nu existau vânzări interne. Această situație a fost corectată prin utilizarea ajustărilor medii generale pentru toate vânzările interne, iar calcularea a fost modificată în consecință. EGI a pretins că ajustările costurilor de credit ar trebui luate în considerare pentru aceste tipuri de produse, deoarece costurile de credit au fost incluse în costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale utilizate pentru a se calcula valoarea normală. Această pretenție a fost respinsă, deoarece tipurile de produs în cauză nu au fost niciodată vândute efectiv pe piața internă și, prin urmare, nu a existat nicio dovadă că plata lor ar fi amânată. În această privință, este de remarcat că ajustarea costului de credit nu se bazează pe termenii de plată și costurile efective, ci pe un cost de oportunitate bazat pe termenii de plată conveniți la data vânzării.
2.4. Marja de dumping
(30)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată în funcție de tip a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pentru tipul corespunzător de produs în cauză. Această comparație a dovedit existența unui dumping.
(31)
Marja de dumping pentru EGI, exprimată ca procent din prețul net, franco frontieră a Uniunii, înainte de vămuire, este de 7 %.
(32)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat, de asemenea, dacă constatările ar putea fi considerate în mod rezonabil ca având caracter durabil.
(33)
Reorganizarea structurală a fluxurilor de vânzări ale solicitantului și ale societății afiliate lui este de acum bine stabilită pentru majoritatea vânzărilor sale și poate fi considerată ca având caracter durabil. Astfel, este puțin probabil ca circumstanțele care au condus la inițierea prezentei reexaminări intermediare să se modifice în viitorul previzibil într-o manieră care ar afecta constatările reexaminării intermediare. În plus, în cursul anchetei nu a apărut niciun element care ar sugera că noile circumstanțe nu sunt de durată. Prin urmare, se concluzionează că circumstanțele modificate au caracter durabil.
3. MĂSURILE ANTIDUMPING
(34)
În ancheta inițială s-a constatat că EGI a fost singurul producător-exportator ucrainean de mese de călcat. Metodologia utilizată pentru a determina marja de dumping pentru EGI a fost, prin urmare, utilizată pentru a stabili marja de dumping pentru orice alt producător-exportator ucrainean de produs în cauză.
(35)
În consecință, ținând cont de rezultatele anchetei de reexaminare, se consideră adecvat să se modifice taxa antidumping aplicabilă importurilor de produs în cauză originar din Ucraina la 7 %.
(36)
Părțile interesate au fost informate cu privire la faptele esențiale și considerațiile pe baza cărora s-ar propune modificarea Regulamentului (CE) nr. 452/2007 al Consiliului de impunere a unei taxe antidumping la importurile produsului în cauză originar, printre altele, din Ucraina și li s-a oferit posibilitatea să formuleze observații. Dacă a fost cazul, observațiile acestora au fost luate în considerare și sunt reflectate în mod corespunzător în prezentul regulament,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În tabelul de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 452/2007, rubrica referitoare la toate societățile comerciale din Ucraina se înlocuiește cu următorul text:
„Ucraina
Toate societățile comerciale
7,0
-”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 29 iunie 2010.