PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 964/2010
ze dne 25. října 2010
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých hliníkových kol pocházejících z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 404/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) Komise uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých hliníkových kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 30. června 2009 Sdružení evropských výrobců kol (Association of European Wheel Manufacturers, EUWA) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 50 % celkové výroby některých hliníkových kol v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto zjištěním písemně vyjádřily. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním.
(5)
Je třeba připomenout, že jak je stanoveno v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2008 do 30. června 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(6)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých hliníkových kol pocházejících z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(7)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
2.1. Rozsah šetření - Zahrnutí dovozu z Turecka
(8)
Jedna ze zúčastněných stran zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že do rozsahu stávajícího šetření by měl být zahrnut také dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(9)
Pokud jde o nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je třeba poznamenat, že v počáteční fázi nebyly k dispozici dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti z této země, které by ospravedlnily zahájení antidumpingového řízení týkající se tohoto dovozu.
(10)
Žadatelé naopak předložili informace, že dovoz dotčeného výrobku z Turecka probíhal za nedumpingové ceny (viz nedůvěrné znění podnětu, s. 13 bod 5 a příloha 5.1 písm. a)).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(11)
Po uložení prozatímních opatření některé zúčastněné strany zopakovaly své argumenty o rozdílech mezi koly pro trh výrobců původního zařízení („kola pro trh OEM“) a koly pro následný trh („kola pro následný trh“), přičemž tvrdily, že tyto dva segmenty by měly být považovány za dva odlišné výrobky. Tyto zúčastněné strany prohlašovaly, že kola pro trh OEM by měla být vyloučena z rozsahu stávajícího šetření, protože kola pro trh OEM a kola pro následný trh jsou vyráběna rozdílnými výrobními postupy, mají odlišné technické a fyzické vlastnosti, rozdílné distribuční kanály a dokonce i rozdílná užití.
(12)
Je třeba připomenout, jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že kola pro následný trh i kola pro trh OEM lze vyrábět různými výrobními postupy, ve všech průměrech a hmotnostech, s nejrůznějšími druhy povrchových úprav. Kola pro trh OEM a kola pro následný trh sdílejí tytéž fyzické a technické vlastnosti a jsou vzájemně zaměnitelná.
(13)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že koneční spotřebitelé kol pro trh OEM a kol pro následný trh jsou různí: u kol pro trh OEM to je výrobce automobilů a u kol pro následný trh majitel vozu. Takové chápání je mylné. Přestože kola pro trh OEM skutečně nakupují výrobci automobilů, užití kol pro trh OEM a kol pro následný trh je totožné: montují se na automobily a podobná vozidla. Mají tudíž stejného konečného uživatele, kterým je řidič.
(14)
Nejčastější předložený argument byl, že požadavky na kola pro trh OEM se liší od požadavků na kola pro následný trh. Podle uvedeného argumentu by se opatření neměla vztahovat na kola pro trh OEM, protože nejsou zaměnitelná s koly pro následný trh (nakupují se pro potřeby rozdílných trhů s výrobky a liší se, pokud jde o design, požadavky na kvalitu, investice, výrobní postup, ceny a míru pronikání dovozu na trh).
(15)
Dalším argumentem bylo, že kola pro trh OEM se vyrábějí podle specifikací výrobců automobilů, zatímco kola pro následný trh jsou navržena a vyráběna podle specifikací zvolených výrobcem kol bez přihlédnutí k požadavkům konkrétního modelu automobilu. Přestože se kola pro následný trh nevyrábějí jmenovitě podle specifikací poskytovaných výrobci automobilů, montují se na různé modely automobilů. Ve skutečnosti budou nakonec namontována na přesně stejné modely automobilů, pro které byla původně vyrobena kola pro trh OEM. Skutečnost, že specifikace pocházejí z různých zdrojů, nelze jako takovou považovat za důkaz rozdílů ve fyzických a technických vlastnostech.
(16)
Od výrobců kol a automobilů v Unii byly obdrženy další informace. Ty potvrdily, že u kol pro trh OEM i kol pro následný trh se používají stejné výrobní procesy (lití, odlévání a tvarování, válcování, kování a sestavování kol ze dvou až tří dílů). Oba tyto typy se vyrábějí ve všech průměrech a hmotnostech. Vložky i určité druhy povrchové úpravy a tepelného zpracování jsou použitelné u kol pro trh OEM i u kol pro následný trh.
(17)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že technické rozdíly mezi koly pro trh OEM a koly pro následný trh se odrážejí ve skutečnosti, že kola pro trh OEM využívají primárního hliníku, zatímco při výrobě kol pro následný trh se hliník často získává z odpadu. Komise uvedené připomínky důkladně analyzovala. Další informace byly také obdrženy od výrobců automobilů a výrobců kol v Unii. Zejména ti výrobci v Unii, kteří vyrábějí kola pro trh OEM i kola pro následný trh, potvrdili, že při výrobě obou typů kol se používá jak primární hliník, tak i - byť v omezeném rozsahu - hliník získávaný z odpadu. Další informace shromážděné v rámci šetření potvrdily, že hlavním kritériem k rozlišení druhu a kvality používaného hliníku je procento křemíku (7 % nebo 11 %). Obě slitiny se používají k výrobě kol pro trh OEM stejně jako kol pro následný trh.
(18)
Rozdíly ve zkušebních požadavcích jako takové rovněž neprokazují, že kola pro trh OEM a kola pro následný trh jsou dva různé výrobky. Je třeba poznamenat, že neexistuje žádný obecný sourodý soubor požadavků na hliníková kola. Normy se liší v závislosti na výrobci a zemi. Nakonec nelze stanovit logickou dělící čáru mezi koly pro trh OEM a koly pro následný trh na základě norem nebo požadavků. Podle informací obsažených ve spisu jsou kola pro trh OEM i kola pro následný trh předmětem různých zkoušek (rentgenových zkoušek, chemických zkoušek, zkoušek těsnosti, zátěžových zkoušek, antikorozních zkoušek, zkoušek vyvážení kol, nárazových zkoušek, zkoušek odolnosti při radiálním zatížení, ohybových zkoušek, zkoušek solným postřikem, zkoušek CASS (zkoušek v mlze okyseleného roztoku chloridu sodného a chloridu měďnatého)). Kromě toho se zdá, že rozdíly v testování, jakož i rozdíly v normách vyznačují dělící čáru mezi různými členskými státy, a nikoli mezi koly pro trh OEM a koly pro následný trh jako dvěma odlišnými výrobky.
(19)
Podle informací obsažených ve spisu požadavky na kvalitu ze strany automobilového průmyslu vedou k vysoce standardizovanému výrobku, který je snadno zaměnitelný mezi všemi výrobci po celém světě. V segmentu kol pro následný trh mohou být požadavky na kvalitu rovněž stanoveny zákazníky a tato kola musí také splňovat mezinárodní a vnitrostátní požadavky. V důsledku toho se mohou na některá kola v obou segmentech vztahovat přísnější požadavky nebo specifikace, což znamená, že některá kola pro následný trh by mohla splňovat přísnější normy než kola pro trh OEM.
(20)
Skutečnost, že se kola pro následný trh obvykle nemontují na nové vozy a že výrobci automobilů používají kola vyrobená vybranými výrobci pod jejich značkou, představuje rozhodnutí týkající se zdroje dodávek, které nemá žádný vliv na závěr o vzájemné zaměnitelnosti kol pro trh OEM a kol pro následný trh. Fyzicky by kolo pro následný trh, tzn. kolo vyrobené pod značkou svého výrobce, mohlo být namontováno na nový automobil.
(21)
Tyto závěry potvrzuje i skutečnost, že výrobci automobilů nakupují a prodávají rovněž kola pro následný trh. Některá z nich se prodávají pod značkou výrobce automobilů (dodavatele původního vybavení, OES), některá pod značkou výrobce kol.
(22)
Řada připomínek se týkala požadavků kladených výrobci automobilů na dodavatele kol (např. doložení plně funkčního systému řízení kvality certifikovaného podle norem ISO, hodnocení kvality na základě zkušeností z předchozích projektů a kvality dodávek a provozní kvality výrobků, hodnocení rizik týkajících se konkrétního výrobku a projektu). Hliníková kola však sdílejí tytéž fyzické, technické a chemické vlastnosti a užití bez ohledu na stanovené požadavky, které s těmito vlastnostmi nesouvisejí.
(23)
Nakonec je také třeba připomenout, že mnozí výrobci kol vyrábějí pro oba segmenty a že se kola pro trh OEM i kola pro následný trh vyrábějí na stejných výrobních linkách. Výrobci působící v jednom segmentu mohou vstoupit i do druhého segmentu.
(24)
A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že by kola pro trh OEM a kola pro následný trh měla být považována za dva různé výrobky, protože spadají pod rozdílné položky celního sazebníku.
(25)
Stávající antidumpingové řízení se týká hliníkových kol, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50. Kód KN 8708 70 10 zahrnují kole, jejich části, součásti a příslušenství pro průmyslovou montáž. To znamená, že uplatnění nižší celní sazby předpokládané danou položkou celního sazebníku podléhá tzv. kontrole konečného použití. Tyto dva kódy KN jsou rozděleny, aby označovaly rozdíl v celní sazbě a umožnily uplatnění nižší sazby u kol pro průmyslovou montáž. To však nemá žádný vliv na vymezení dotčeného výrobku.
(26)
V reakci na připomínky zúčastněných stran je třeba předeslat, že vymezení dotčeného výrobku v antidumpingovém řízení se netýká zařazení výrobků v různých položkách celního sazebníku. Výrobek v antidumpingovém řízení tudíž může patřit pod různé kódy KN. Ve skutečnosti je taková situace poměrně běžná.
(27)
Za druhé, kola spadající pod oba kódy KN jsou stejná. Jediným rozdílem je způsob, jakým jsou po dovozu distribuovány.
(28)
Za třetí je třeba také poznamenat, že objem dovozu pod kódem KN souvisejícím s průmyslovou montáží je nižší než objem dovozu pro trh OEM vykázaný spolupracujícími výrobci automobilů. Z toho zřejmě vyplývá, že kola pro trh OEM byla celně odbavena pod oběma kódy KN. Jelikož se tedy zdá, že výrobci automobilů dovážejí kola pod oběma kódy, formální rozlišení na základě konečného použití by bylo velmi obtížné.
(29)
Argumenty zúčastněných stran se proto zamítají a potvrzují se závěry prozatímního nařízení. Kola pro trh OEM a kola pro následný trh jsou považována za jediný dotčený výrobek.
3.1. Kola pro motocykly a kola pro přípojná vozidla
(30)
Dotčeným výrobkem, kterého se týká stávající šetření, jsou „hliníková kola pro motorová vozidla kódů KN 8701 až 8705, bez ohledu na to, zda jsou vybavena příslušenstvím nebo pneumatikami, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50 (kódy TARIC 8708701010 a 8708705010)“. Toto vymezení je v souladu s oznámením o zahájení antidumpingového řízení zveřejněným dne 13. srpna 2009 a s podnětem, který dal vznik tomuto případu.
(31)
Zúčastněné strany vznesly dotazy, zda se šetření bude vztahovat rovněž na kola pro motocykly a kola pro přípojná vozidla. Výše uvedené vymezení implicitně vylučuje hliníková kola pro motocykly pod položkou 8711 a kola pro přípojná vozidla pod položkou 8716, která jsou v zásadě zařazena pod položkami 8711 a 8716.
(32)
Pokud jde o kola pro přípojná vozidla, v průběhu šetření bylo předloženo tvrzení, že kromě kódů KN uvedených v oznámení o zahájení řízení by mohl být pro dovoz do Evropské unie použit i jiný kód, který zahrnuje mimo jiné i kola pro přípojná vozidla (kód KN 8716 90 90), čímž by bylo možno obejít opatření vztahující se na dotčený výrobek (i když se zdá, že tento kód se v současné době pro tento účel v praxi nepoužívá).
(33)
Bylo navrženo, že stávající šetření by mělo zahrnovat také hliníková kola kódu KN 8716 90 90.
(34)
Útvary Komise informovaly všechny zúčastněné strany prostřednictvím oznámení vloženého do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, jež upozorňuje na možné zařazení dalších kódů KN do tohoto řízení.
(35)
Jak je však uvedeno výše, hliníková kola, která jsou skutečně určena pro přípojná vozidla, a proto patří pod kód KN 8716 90 90, nebyla do oznámení o zahájení řízení zahrnuta. Proto se nedá vyloučit, že některé hospodářské subjekty, které vyrábějí tato kola nebo s nimi obchodují, v tomto šetření nevystoupily, protože očekávaly, že se na tento dovoz nebude šetření vztahovat, a proto o výše zmíněném oznámení nevěděly. Za těchto okolností není vhodné zahrnout tato kola do tohoto řízení. Jelikož se zdá, že existuje zvláště vysoké riziko obcházení za použití výše uvedeného kódu KN, je na druhé straně vhodné zavést kód TARIC, jehož pomocí lze přesně sledovat vývoj úrovně dovozu kol spadajících pod takový kód. Na základě čl. 14 odst. 3 základního nařízení se ustanovení v tomto smyslu vkládá do normativní části tohoto nařízení.
4. TRŽNÍ ZACHÁZENÍ, INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ A SROVNATELNÁ ZEMĚ
4.1. Tržní zacházení
(36)
Všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku zpochybnili předběžná zjištění uvedená ve 26. až 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(37)
Za prvé je třeba zdůraznit, že v ČLR představuje primární hliník více než 50 % nákladů na výrobu hliníkových kol. Tři ze čtyř společností zařazených do vzorku tvrdily, že rozhodnutí o zamítnutí tržního zacházení by se mělo týkat jednotlivých konkrétních společností, zatímco v tomto případě Komise na základě konstatování, že dochází ke státním zásahům do rozhodování o nákupu hlavní suroviny (hliníku), jak je uvedeno v 30. až 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zamítla tržní zacházení všeobecně pro celou zemi. Tento argument nelze přijmout, protože rozbor provedený Komisí skutečně probíhal individuálně pro každého výrobce zařazeného do vzorku. Je pravda, že Komise došla u čtyř z nich k témuž závěru, ale to je způsobeno skutečností, že dochází k zasahování státu do procesu rozhodování každého z nich, jak je vysvětleno v 30. až 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Komise by bývala nedošla ke stejnému závěru u jakékoli společnosti působící v ČLR, u níž by se ukázalo, že převážnou většinu hliníkové slitiny, kterou spotřebovává, získává za ceny účtované na Londýnské burze kovů (LME) při uplatnění obvyklých mechanismů využívaných jakoukoli společností v sektoru se sídlem ve zbytku světa. Pokud by tomu tak bývalo bylo, této společnosti mohlo být přiznáno tržní zacházení, přestože by měla sídlo v ČLR, pokud by splňovala další kritéria.
(38)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se tímto potvrzují závěry uvedené v 43. až 46. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(39)
Pokud jde o zasahování státu do jiných obchodních rozhodnutí, žádná ze tří skupin uvedených v 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neposkytla další důkaz, který by umožnil dojít k odlišným závěrům. Zejména bylo uvedeno, že rozsudek Tribunálu ve věci Zheijiang Xinan v. Rada (3) stanoví, že „pojem „zásadní zásahy státu“ nemůže být považován za synonymum veškerých vlivů státu na činnost podniku nebo jakéhokoliv zapojení do přijímání rozhodnutí, ale musí být chápán jako projev veřejné moci, který je způsobilý učinit rozhodnutí neslučitelnými s podmínkami tržního hospodářství“. S ohledem na tento rozsudek vývozci uvádějí, že evropské orgány by jej měly uplatňovat a podrobně analyzovat, zda jsou opatření přijatá státem při provozu společnosti neslučitelná s podmínkami tržního hospodářství. V této souvislosti je třeba upozornit, že uvedený rozsudek je v současné době předmětem odvolání. Proto nabude uvedený rozsudek Tribunálu účinnosti teprve ode dne rozhodnutí o odvolání. Evropské orgány proto mohou trvat na tom, že zasahování státu zjištěné v tomto případě postačuje k závěru, že kritérium 1 není splněno. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se tímto potvrzují závěry uvedené v 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(40)
Žádná ze dvou skupin, které podle závěrů prozatímní fáze nesplnily požadavky kritéria 2, tyto předběžné závěry nenapadla. Proto se potvrzuje, jak je uvedeno v 39. až 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dvě ze skupin zařazených do vzorku nemají své účetnictví vedené a auditory prověřované v souladu s mezinárodními účetními standardy.
(41)
Skupina Baoding Lizhong tvrdila, že čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení výslovně požaduje, že zkreslení musí být způsobena bývalým systémem netržního hospodářství, přičemž skupina tvrdila, že jelikož údajně vždy podnikala jako skupina v držení soukromých subjektů, zkreslení nemohou být výsledkem „bývalého“ systému netržního hospodářství, jelikož skupina nikdy nepůsobila jako státem vlastněné společnosti. Tento argument nelze přijmout. Jak bylo zjištěno v tomto případě, výrobní náklady a finanční situace společností mohou podléhat výrazným zkreslením přeneseným z předchozího systému netržního hospodářství bez ohledu na to, zda společnost působila jako státem vlastněná společnost nebo nikoli.
(42)
Skupina Baoding Lizhong, společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd a společnost CITIC Dicastal navíc znovu zopakovaly argumenty již předložené před přijetím prozatímního nařízení a trvaly na tom, že výhody, jež společnosti využívají, nejsou významné. Jak je však vysvětleno v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření ukázalo, že zkreslení finanční situace skupin byla významná.
(43)
Kromě toho společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd uvedla, že daňová osvobození poskytovaná zahraničním společnostem nepředstavují zvláštní subvenci a podle judikatury WTO týkající se vyrovnávacích opatření důkazní břemeno o specifičnosti subvence spočívá na vyšetřujících orgánech (4). Ve svém podání se společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd rovněž odvolává na čl. 4 odst. 5 antisubvenčního základního nařízení (5), v němž se uvádí, že „určení, že se jedná o specifickou subvenci (…), musí být průkazně doloženo“. Společnost rovněž uvádí čl. 4 odst. 2 písm. b) antisubvenčního základního nařízení (objektivní kritéria nebo podmínky pro vznik nároku na poskytnutí subvence a pro její výši, která znamenají, že se nejedná o specifickou subvenci) a článek 10 dohody o antisubvenčních a vyrovnávacích opatřeních, který vymezuje vyrovnávací clo jako „clo vybírané za účelem vyrovnání subvence poskytované přímo či nepřímo na zhotovení, výrobu nebo vývoz zboží“. A konečně, společnost YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd navrhuje, že „pokud útvary Komise chtějí vyrovnávat subvence poskytované čínskou vládou, správný postup by byl prostřednictvím antisubvenčního šetření“.
(44)
Co se týče tohoto výkladu antidumpingových právních předpisů, je třeba říci, že není správný, jelikož kritéria antisubvenčního základního nařízení nelze použít v souvislosti s analýzou týkající se tržního zacházení. Antidumpingové základní nařízení stanoví, že je nutno prošetřit, zda výrobní náklady a finanční situace společností nepodléhají podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství, a jak je uvedeno výše, kroky, které znamenají účast státu při utváření podnikatelského prostředí prostřednictvím opatření, jež jsou typická pro netržní hospodářství, by měly být považovány za vliv státu způsobený bývalým systémem netržního hospodářství.
(45)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se tímto potvrzují závěry uvedené v 40. až 44. a 50. až 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(46)
Vývozci znovu zopakovali své námitky řešené v 46. a 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení má být rozhodnutí o tom, zda výrobci splňují uvedená kriteria pro přiznání tržního zacházení, přijato do tří měsíců od zahájení šetření, zatímco v tomto případě bylo toto rozhodnutí přijato až po uplynutí této tříměsíční lhůty. Na podporu svého tvrzení vývozci citovali rozsudek Tribunálu ve věci T-299/05 (6). Vývozci zejména uvedli, že ještě před odesláním oznámení o tržním zacházení Komise obdržela všechny odpovědi na antidumpingové dotazníky zaslané vývozcům, jakož i odpovědi na dotazníky zaslané společnostem se sídlem ve srovnatelné zemi, a proto útvary Komise, jelikož měly k dispozici údaje obsažené v odpovědích na tyto dotazníky, měly veškeré informace nezbytné k výpočtu dumpingového rozpětí podle běžné metodiky a metodiky pro srovnatelnou zemi. Vývozci pak dospívají k závěru, že jako taková mohla Komise vědět, jaký vliv bude její rozhodnutí o tržním zacházení mít, pokud jde o výpočet dumpingového rozpětí. S ohledem na výše uvedené skutečnosti vývozci nevylučují, že rozhodnutí o tržním zacházení bylo přijato na základě účinků na dumping.
(47)
Tento argument nelze přijmout. Za prvé, na rozdíl od toho, co bylo uvedeno, před odesláním oznámení o tržním zacházení Komise neměla k dispozici všechny informace nezbytné k výpočtu dumpingového rozpětí. Za okolností tohoto případu ve skutečnosti nebyly informace obsažené v odpovědích na antidumpingové dotazníky a na dotazníky zaslané společnostem se sídlem ve srovnatelné zemi ani úplné ani správné, a proto nemohly útvary Komise v daném okamžiku dumpingové rozpětí vypočítat. Za účelem shromáždění informací a údajů, které byly nezbytné pro přesný výpočet dumpingového rozpětí, musely být ve skutečnosti provedeny inspekce na místě. Tyto inspekce byly zahájeny teprve více než dva týdny po odeslání oznámení o tržním zacházení. Jelikož Komise ještě neměla k dispozici údaje získané v průběhu inspekcí na místě, bylo tudíž fakticky nemožné, aby provedla výpočty dumpingu před odesláním oznámení o tržním zacházení a přijala rozhodnutí o tržním zacházení na základě účinků na dumping.
(48)
Za druhé, vývozci nepředložili žádné důkazy o tom, že by rozhodnutí o tržním zacházení bylo odlišné, kdyby bylo přijato ve lhůtě tří měsíců.
4.2. Závěr
(49)
Tímto se potvrzuje zjištění, že žádné ze společností, které požádaly o tržní zacházení, by nemělo být přiznáno tržní zacházení, jak je stanoveno v 53. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.3. Individuální zacházení
(50)
Obě skupiny ve vzorku, kterým bylo prozatímně odepřeno individuální zacházení kvůli zasahování státu, u něhož bylo zjištěno, že je takové povahy, že umožňuje obcházet opatření, pokud jsou jednotlivým vývozcům stanoveny různé sazby, napadly předběžné zjištění uvedené v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skupina Baoding Lizhong tvrdí, že k žádným státním zásahům nedochází, a také uvádí, že podle znění čl. 9 odst. 5 písm. c) a e) k zamítnutí individuálního zacházení nestačí existence zasahování státu a že doslovné znění čl. 9 odst. 5 umožňuje přiznat individuální zacházení i v případě, že dochází k zasahování státu, ovšem za předpokladu, že přesto existuje dostatečná nezávislost na státu a že státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení příslušných opatření. Tak by tomu bylo pouze v případě, že by státní úředníci zaujímali většinu klíčových funkcí a mohli zasahovat do běžných obchodních rozhodnutí.
(51)
Druhá skupina tvrdila, že většinu jejích akcií vlastní soukromé osoby a riziko obcházení neexistuje, protože skupina zásobuje výhradně výrobce automobilů na trhu OEM a smlouva s výrobcem automobilů stanoví pro každý model kol konkrétní výrobní místo, které je podrobeno kontrole před uzavřením smlouvy i v průběhu jejího trvání.
(52)
Pokud jde o tvrzení skupiny Baoding Lizhong, riziko obcházení bylo přezkoumáno. Státní zásahy skutečně nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení příslušných opatření. Skupině Baoding Lizhong tudíž může být přiznáno individuální zacházení.
(53)
Co se týče společnosti CITIC Dicastal, jedná se o státní společnost přímo kontrolovanou státem (většina jejích akcií patří státu). Státní zásahy jsou takového rozsahu, že umožňují obcházení opatření, pokud společnost získá odlišnou celní sazbu. Jinými slovy, výroba jiných státem kontrolovaných společností by mohla být přesměrována prostřednictvím společnosti CITIC Dicastal. Pokud jde o další argument společnosti CITIC Dicastal, skutečnost, že dodává výhradně výrobcům automobilů na trhu OEM, jí nebrání v tom, aby v budoucnu dodávala i jiným odběratelům. Lze tedy dospět k závěru, že společnosti CITIC Dicastal by mělo být individuální zacházení odepřeno.
4.4. Srovnatelná země
(54)
Řada zúčastněných stran zpochybnila volbu Turecka jako srovnatelné země. Jejich argumenty nelze přijmout; za prvé proto, že připomínky dorazily dosti dlouho po normativně stanovené lhůtě pro předložení připomínek k výběru srovnatelné země (lhůta uplynula dne 24. srpna 2009), a za druhé proto, že je nelze brát v úvahu z věcného hlediska.
(55)
Dotyčné argumenty lze shrnout takto:
1)
Jedna ze spolupracujících společností v Turecku (Hayes Lemmerz) je ve spojení s výrobcem v Unii a obě tyto spolupracující společnosti jsou členy EUWA (sdružení zastupujícího evropské výrobce, které předložilo příslušný podnět). Toto nelze přijmout. Skutečnost, že jedna ze společností ve srovnatelné zemi je ve spojení s výrobcem v Unii a že obě tyto společnosti jsou členy stejného sdružení jako žadatelé, nelze považovat za relevantní kritérium pro vyloučení Turecka jako srovnatelné země. Kritéria, která je třeba brát v úvahu při analyzování vhodnosti srovnatelné země, se musí zakládat výlučně na takových skutečnostech, jako je míra hospodářské soutěže na domácím trhu srovnatelné země a neexistence významných rozdílů mezi výrobním postupem u výrobců ve srovnatelné zemi a u výrobců v zemi s netržním hospodářstvím.
2)
Bylo rovněž předloženo tvrzení, že výrobní postup v Číně není srovnatelný s Tureckem, protože čínské společnosti mají přístup k levnější surovině. Toto tvrzení nelze zohlednit. Na jedné straně je přístup k levnějšímu hliníku důsledkem zkreslení cen způsobeného státními zásahy. Jak je vysvětleno výše, ČLR těží z jedinečné světové pozice, co se týče přístupu k surovinám s nejnižšími možnými cenami, a v jiných zemích nelze nalézt žádnou srovnatelnou situaci. Na druhé straně šetření ukázalo, že výrobní postup je prakticky totožný v Číně i v Turecku.
3)
A konečně, bylo předloženo tvrzení, že na vnitrostátní úrovni je nedostatečná hospodářská soutěž, protože domácí výroba se používá převážně pro vývoz a zároveň existují vstupní překážky dovozu ze zemí mimo Unii. Tato tvrzení nelze brát v úvahu. Ve skutečnosti je trh Unie více než šestkrát větší než turecký trh a neexistují žádné vstupní překážky, a proto je přiměřené, že Turecko zasílá významnou část své výroby do Unie. Kromě toho je na domácím tureckém trhu dostatečná hospodářská soutěž, protože existuje nejméně pět domácích výrobců a neexistují žádné překážky dovozu z Unie.
(56)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje předběžný závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že vhodnou a přiměřenou srovnatelnou zemí je Turecko.
4.5. Dumping
4.5.1. Výpočet
(57)
Dva vyvážející výrobci zpochybnili předběžná zjištění uvedená v 57. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo uvedeno, že podle čl. 2 odst. 11 základního antidumpingového nařízení by měly být výpočty dumpingu založeny na „všech vývozních obchodech“, jinými slovy, tito dva vyvážející výrobci se domnívají, že při výpočtu dumpingového rozpětí by se mělo brát v úvahu 100 % transakcí. Bylo rovněž namítnuto, že nejdražší transakce, zejména u jedné ze společností, jež byly předmětem šetření, nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí zohledněny.
(58)
Pokud jde o argument o počtu transakcí, které mají být zohledněny, je třeba připomenout, že čl. 2 odst. 11 základního antidumpingového nařízení stanoví, že výpočty dumpingu by měly být založeny na „všech vývozních obchodech“, „pokud ustanovení upravující spravedlivé srovnání nestanoví jinak“. To znamená, že pokud nelze dosáhnout přiměřeného srovnání 100 % výrobků, nebude možné zohlednit 100 % vývozních transakcí. Toto je považováno za přiměřené za předpokladu, že výpočty jsou založeny na dostatečně velkém procentním podílu ze všech vývozních transakcí. V tomo případě bylo vzato v úvahu přibližně 85 % transakcí.
(59)
Co se týče tvrzení, že nejdražší transakce nebyly vzaty v úvahu, byl proveden nový výpočet dumpingu, aby byly i tyto transakce zohledněny. Typy výrobků použité pro výpočet provedený na prozatímní úrovni byly doplněny o řadu dalších typů výrobků. Bylo tak možné zahrnout do výpočtu co nejvíce transakcí, což také zajistilo, aby se vážená průměrná jednotková cena všech vývozních transakcí na jednu vývozní společnost co nejvíce blížila vážené průměrné jednotkové ceně vývozních transakcí (této společnosti), která byla použita pro výpočet dumpingového rozpětí. Takto byla zohledněna hodnota všech vývozních transakcí, a to i těch nejdražších. Běžné hodnoty pro tyto dodatečné druhy výrobků byly vypočteny podle metodiky vysvětlené v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Při tomto novém výpočtu dumpingové rozpětí kleslo zejména u společnosti YHI.
(60)
Metodika použitá k určení běžné hodnoty, vývozní ceny a srovnání je totožná s metodikou, která je popsána v 64. až 75. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jediné změny u nových výpočtů se týkají zvýšení počtu zohledněných transakcí a úvahy, že průměrná cena vývozních transakcí použitých k výpočtu dumpingu u jakékoli dané společnosti by se neměla podstatně lišit od průměrné vývozní ceny všech transakcí této společnosti.
(61)
Bylo předloženo tvrzení, že analýza Komise nebere v úvahu vývoj směnných kurzů, a to zejména zhodnocení amerického dolaru oproti euru, a vývoj nákladů na primární hliník a mezinárodní přepravu. Toto tvrzení není opodstatněné, jelikož útvary Komise podle svých běžných postupů zahrnuly do své analýzy trhu s dotčeným výrobkem během období šetření všechny druhy ověřitelných nákladů.
(62)
Čínský výrobce YHI tvrdil, že výpočet nákladů v jeho individuálním dumpingovém výpočtu byl nepřesný. Komise přijala toto tvrzení a provedla nový výpočet, který vedl k určení dumpingového rozpětí ve výši 23,81 %, tzn. o 2,14 % méně než v předchozím výpočtu.
4.5.2. Konečná dumpingová rozpětí
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd
23,81 %
Zhejiang Wanfeng Auto Wheel Co. Ltd
60,29 %
Baoding Lizhong
67,66 %
Jiné spolupracující společnosti
44,23 %
Všechny ostatní společnosti
67,66 %
5. ÚJMA
(63)
Komise obdržela připomínky k předběžným zjištěním týkající, se újmy. Některé z těchto připomínek byly pouze opakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(64)
Tvrzení, kterými se již zabývalo prozatímní nařízení, nejsou v tomto nařízení opakována.
5.1. Dovoz z ČLR
(65)
Zúčastněné strany tvrdily, že metodika výpočtu dovozu nebyla dostatečně vysvětlena. Tato kritika však není odůvodněná.
(66)
Je třeba připomenout, že v prozatímní fázi byla metodika založena na podnětu, avšak zkontrolována porovnáním s dalšími zdroji (údaji, jež poskytli spolupracující výrobci, uživatelé, vývozci). Tyto údaje byly znovu analyzovány s ohledem na připomínky zúčastněných stran a předběžné závěry se tímto potvrzují.
(67)
Je třeba připomenout, že v den zveřejnění prozatímního nařízení byla do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, vložena tři oznámení poskytující podrobné informace o metodách výpočtu výroby, dovozu a prodeje.
(68)
Jelikož kódy KN, jichž se týká stávající šetření, obsahují i jiné výrobky než dotčený výrobek, většina připomínek souvisela s metodikou, kterou Komise použila k vyloučení jiných výrobků než dotčeného výrobku z nahlášených objemů.
(69)
Kód KN 8708 70 50 zahrnuje kola z hliníku; části, součásti a příslušenství kol, z hliníku. Příslušné údaje v tunách byly získány z databáze Comext bez jakékoli další úpravy v této fázi, a to na základě předpokladu, jak je uvedeno v podnětu, že části, součásti a příslušenství jsou menšího významu.
(70)
Kód KN 8708 70 10 zahrnuje mimo jiné kola z hliníku; části, součásti a příslušenství kol, z hliníku. Také zde byly příslušné údaje v tunách, získané z databáze Comext, řádně upraveny v souladu s metodikou popsanou v podnětu.
(71)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami tento přístup převážně kritizovaly, aniž by však obsahovaly návrh vhodnější nebo spolehlivější alternativy. Kritika se týkala hlavně skutečnosti, že jelikož zúčastněné strany nevěděly, kterou metodu se Komise chystá použít, nemohly vyjádřit své připomínky. Je třeba připomenout, že nedůvěrné znění podnětu, které důkladným způsobem stanoví metodiku vyloučení, bylo k dispozici v nedůvěrném spisu již od zahájení řízení. Komise zkontrolovala údaje poskytnuté v podnětu a nezjistila nic, co by zpochybnilo přiměřenost zvolené metody. Dále vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nenavrhly alternativní metodu vyloučení, byly jejich připomínky shledány nepodloženými.
(72)
Druhý soubor připomínek se týkal způsobu přepočtu objemů původně vyjádřených v tunách na jednotky pro příslušné dva kódy KN. Také zde Komise postupovala podle metody navržené v podnětu a následně podpořené odpověďmi čínských vývozců na dotazník. Tato metodika naznačuje, že průměrná jednotková hmotnost výrobků dovážených z Číny činí přibližně 9 kg na kolo. Jednotková hmotnost výrobků dovážených z jiných třetích zemí byla v souladu s podnětem odhadnuta přibližně na 10 kg na jednotku, avšak překontrolována porovnáním s dostupnými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření od různých stran.
(73)
Ve svých podáních předložených po skončení prozatímní fáze zúčastněné strany tvrdily, že namísto 9 kg by se měla jako průměrná hmotnost použít hodnota 10 kg, jelikož tolik činí průměrná hmotnost dovážených kol pro trh OEM. Jak je uvedeno v prozatímním nařízení, průměrná hmotnost 9 kg vychází z údajů poskytnutých vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Proto se konstatuje, že je to nejpřiměřenější metoda přepočtu odrážející průměrnou hmotnost čínského dovozu. V každém případě však přepočet na základě hodnoty 10 kg u kol pro trh OEM ukázal, že výsledek by neměl žádný vliv na konečné závěry.
(74)
Závěry uvedené v 86. až 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
5.1.1. Objem a ceny dovozu z ČLR
(75)
Závěry učiněné mimo jiné na základě údajů Eurostatu uvedených v 86. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly potvrzeny odpověďmi vyvážejících výrobců na dotazník. Vzhledem k tomu, že údaje pocházejí z různých zdrojů, mohou se trendy samozřejmě mírně lišit v závislosti na konkrétním segmentu a společnosti. V každém případě potvrdily nízké cenové úrovně, což v kombinaci s vysokou úrovní cenového podbízení a prudkým zvýšením objemu dovozu z ČLR zvýrazňuje správnost celkového závěru v tomto případě.
(76)
Údaje a trendy byly rovněž zkontrolovány odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh. Prozatímní nařízení v 89. bodě odůvodnění chybně uvádělo, že ceny za roky 2006 až 2008 měly vycházet z údajů Eurostatu, protože dotazníky zaslané vývozcům neposkytly relevantní údaje. Uvedené konstatování se mělo týkat rozlišení mezi transakcemi s koly pro trh OEM a s koly pro následný trh. Toto rozlišení lze určit pouze na základě přehledů jednotlivých transakcí poskytnutých vývozci.
(77)
Pokud jde o jednotkové ceny kol pro následný trh, údaje ukazují více méně konstantní úrovně s mírným zvýšením na konci období. Pohybovaly se v rozmezí 25 až 34 EUR v roce 2006, 24 až 32 EUR v roce 2007, 25 až 29 EUR v roce 2008 a 26 až 36 EUR v období šetření. Za účelem zachování důvěrné povahy údajů byla tato rozmezí upravena nejvýše o 15 % směrem nahoru nebo dolů.
Cenové rozpětí u čínského dovozu kol pro následný trh (na základě vzorku vývozců)
+/- 15 %
+/- 15 %
2006
25
34
2007
24
32
2008
25
29
Období šetření
26
36
(78)
Jednotkové ceny dovozu kol pro trh OEM z ČLR vykazují během posuzovaného období pokles o více než 15 %. Další informace nelze zveřejnit z důvodu jejich důvěrné povahy, jak je vysvětleno níže v oddílu o výpočtu úrovně pro odstranění újmy.
(79)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že se čínské dovozní ceny zvýšily mezi rokem 2008 a obdobím šetření, kdy většina ukazatelů újmy značně klesla. K nominálnímu růstu čínských dovozních cen (i když jen o 1,6 %) skutečně došlo. (7) Je však nutno zdůraznit, že za celé posuzované období tyto ceny klesly o 8 %.
(80)
Celkově byly u obou segmentů potvrzeny nízké cenové úrovně, což v kombinaci s vysokou mírou cenového podbízení a prudkým nárůstem dovozu z ČLR potvrzuje závěry učiněné v tomto případě.
5.2. Analýza újmy odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh
(81)
Jednou z hlavních připomínek obdržených po uložení prozatímních opatření bylo, že měla být provedena analýza všech ukazatelů újmy odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh.
(82)
Jedna ze zúčastněných stran se v této souvislosti odvolávala na nařízení Komise (ES) č. 1888/2006 (8) a také na nařízení Rady (ES) č. 682/2007 (9) týkající se dovozu zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska, přičemž tvrdila, že v uvedeném případě byla taková analýza u konkrétních segmentů provedena. Tato zúčastněná strana dále tvrdila, že se Komise tím, že nepostupovala stejně jako ve věci kukuřice cukrové, dopustila porušení požadavků WTO.
(83)
Ve věci kukuřice cukrové bylo odkázáno na příslušná ustanovení WTO, že podle odvolacího orgánu „když vyšetřovací orgány přezkoumávají jednu část domácího výrobního odvětví, měly by v zásadě podobným způsobem přezkoumat všechny ostatní části, které toto odvětví tvoří, a stejně tak přezkoumat dané výrobní odvětví jako celek“ (10). Tento případ jasně ukazuje, že přístup uplatněný v tomto případě je v souladu s dosavadní praxí evropského orgánu a v souladu s antidumpingovou dohodou WTO (11). Segmentová analýza je možná, ale musí být doprovázena analýzou celého odvětví.
(84)
Je třeba připomenout, že ve stávajícím řízení byly v prozatímní fázi oba segmenty posouzeny společně, avšak některé ukazatele byly u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh analyzovány odděleně (cenové podbízení, spotřeba, podíly na trhu). S ohledem na připomínky předložené zúčastněnými stranami provedla Komise další rozbor, přičemž byly analyzovány některé další ukazatele na úrovni jednotlivých segmentů (viz níže). Jak je patrné níže, tato analýza potvrzuje, že trendy u dotčeného výrobku posuzovaného jako celek obecně odpovídají trendům u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh posuzovaných zvlášť.
5.2.1. Spotřeba
(85)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj spotřeby hliníkových kol v Unii odděleně na trhu OEM a na následném trhu. Podrobnější informace o rozlišení mezi dovozem kol pro trh OEM a pro následný trh jsou uvedeny výše v části o dovozu. Údaje o tomto rozlišení vycházely z různých zdrojů informací poskytnutých spolupracujícími výrobci v Unii, uživateli a vyvážejícími výrobci v dotčené zemi.
Jednotky (v tisících)
2006
2007
2008
Období šetření
Celková spotřeba Unie
58 607
62 442
58 313
49 508
Index 2006 = 100
100
107
99
84
Spotřeba kol pro trh OEM
43 573
44 009
42 076
34 915
Index 2006 = 100
100
101
97
80
Spotřeba kol pro následný trh
15 033
18 432
16 237
14 592
Index 2006 = 100
100
123
108
97
(86)
Celková spotřeba Unie klesla v posuzovaném období o 16 % z 58, 6 milionu jednotek na 49,5 milionu jednotek. Stejný trend lze vysledovat v obou segmentech. Spotřeba kol pro trh OEM se snížila o 20 % z 43,5 milionu jednotek na 34,9 milionu jednotek, zatímco spotřeba kol pro následný trh klesla o 3 % z 15 milionů jednotek na 14,5 milionu jednotek.
5.2.2. Dovoz z ČLR a podíly na trhu v segmentech kol pro trh OEM a kol pro následný trh
(87)
Řada připomínek se týkala závěrů Komise o velikosti trhu OEM a následného trhu s hliníkovými koly v Unii, a zejména tržního podílu dovozu. Zúčastněné strany zejména tvrdily, že Komise nesprávně vypočítala tržní podíl dovozu pro trh OEM. V návaznosti na tyto připomínky bylo provedeno další šetření týkající se tržního podílu dovážených kol pro trh OEM a kol pro následný trh. Je třeba připomenout, že prozatímní nařízení stanovilo tržní podíly kol pro trh OEM a kol pro následný trh dovážených z ČLR. Tyto podíly na trhu byly stanoveny na základě informací obsažených ve spisu v prozatímní fázi, které vycházely z údajů poskytnutých výrobci v Unii, vývozci a výrobci automobilů. Na tomto základě bylo zjištěno, že tržní podíl dovozu kol pro trh OEM představuje přibližně 3 % (konzervativní výpočet), ale mohl by dosahovat až 6 %.
(88)
S ohledem na kritiku vyjádřenou zúčastněnými stranami byly všechny údaje znovu ověřeny a toto ověření potvrdilo prozatímní závěry. Podrobné vysvětlení všech kroků šetření a všech zdrojů informací použitých ke stanovení podílu obou segmentů na dovozu nejen z dotčené země, ale také z jiných třetích zemí bylo zahrnuto do oznámení vloženého do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí. Toto oznámení dokládá rozmanitost zdrojů použitých k získání relevantních informací.
(89)
V reakci na připomínky zúčastněných stran, že tržní podíl ve výši 3 % je malý, je třeba navíc zdůraznit, že ani 3 % tržní podíl nelze považovat za malý na cenově citlivém trhu, o jaký se v tomto případě jedná. To platí zejména s ohledem na pokles cen popsaný níže ve 116. bodě odůvodnění. Kromě toho došlo také k významnému zvýšení objemu a tržního podílu dovozu z ČLR.
Objemy dovozu v tisících jednotek - trh OEM
2006
2007
2008
Období šetření
ČLR
455
476
508
1 183
Index 2006 = 100
100
105
112
260
Podíl na trhu (%)
1 %
1 %
1 %
3 %
Objemy dovozu v tisících jednotek - následný trh
2006
2007
2008
Období šetření
ČLR
3 247
4 667
5 301
4 954
Index 2006 = 100
100
144
163
153
Podíl na trhu (%)
22 %
25 %
33 %
34 %
5.3. Cenové podbízení
(90)
Je třeba připomenout, že v prozatímní fázi bylo cenové podbízení vypočteno pro dotčený výrobek jako celek, jakož i pro oba segmenty odděleně. Rozlišení na segmenty vycházelo z přehledů jednotlivých transakcí poskytnutých výrobci v Unii a vývozci zařazenými do vzorku na základě identifikace prodeje kol výrobcům automobilů.
(91)
Rozpětí cenového podbízení uvedená v 95. a 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byla přepočtena především s ohledem na změny ve výpočtech dumpingu (viz výše). Byla také zpřesněna, pokud jde o použitou celní sazbu. Konkrétně byla v prozatímní fázi použita jednotná 4,5 % celní sazba. Tento přístup byl uplatněn i v konečné fázi při výpočtu celkového cenového podbízení (u obou segmentů). To bylo způsobeno skutečností, že ne všechen dovoz kol pro trh OEM byl deklarován pod kódem KN spojeným s nižší, 3 % celní sazbou.
(92)
Některé zúčastněné strany zopakovaly své připomínky, že úroveň cenového podbízení by měla být vypočtena pouze ve vztahu k té složce ceny, která souvisí s přidanou hodnotou (při vyloučení nákladů na hliník). Jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, použitím této metodiky by se úroveň cenového podbízení ve skutečnosti zvýšila. Jelikož úroveň podbízení vypočtená ve vztahu k plné ceně (v procentech) již byla podstatná, nebyla tato metoda dále zkoumána.
(93)
Cenové podbízení vypočtené pro dotčený výrobek jako celek se pohybuje od 20 % do 38 %. Podbízení zůstává podstatné u obou segmentů (15 % až 29 % u kol pro trh OEM a 49 % až 63 % u kol pro následný trh).
6. STAV VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
6.1. Vymezení výrobního odvětví Unie a makroekonomické a mikroekonomické ukazatele újmy
(94)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že Komise použila nesprávné vymezení výrobního odvětví Unie a výroby v Unii a že posouzení újmy mělo vycházet z informací, které se vztahují pouze k žadatelům a zastáncům podnětu, a nikoli z celkové výroby v Unii.
(95)
Výrobní odvětví Unie bylo vymezeno podle ustanovení čl. 4 odst. 1 základního nařízení. Posouzení situace celého výrobního odvětví Unie je v souladu se základním nařízením. Argument, že posouzení újmy bylo založeno na nesprávném vymezení výrobního odvětví Unie, je tedy nutno zamítnout. V důsledku toho je nutno zamítnout všechny argumenty týkající se vývoje tendencí ukazatelů újmy, u kterých byly jako základ pro analýzu použity údaje o výrobcích zařazených do vzorku a spolupracujících výrobcích.
(96)
Další obecnější připomínkou bylo, že nedůvěrné verze dotazníků pro výrobce a minidotazníků byly nedostatečné. Komise tyto připomínky podrobně posoudila a v odůvodněných případech si vyžádala vylepšené nedůvěrné verze. Ty byly zařazeny do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, čímž byla zcela umožněna účinná obrana práv.
(97)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že někteří výrobci v Unii měli být vyloučeni vzhledem ke skutečnosti, že neposkytli úplné informace o své činnosti. Tyto strany dále tvrdily, že toto vyloučení by bývalo mělo dopad na výsledek. Tato tvrzení však nejsou podložena fakty, protože dotyční výrobci v Unii ve skutečnosti poskytli všechny podstatné informace. Proto je nutno tato tvrzení zamítnout.
(98)
Jeden dovozce rovněž tvrdil, že měl být zařazen jako výrobce v Unii vzhledem ke skutečnosti, že výrobu zadával do dotčené země, zatímco řada dalších činností probíhala v Unii (např. návrh). Tato společnost zadávala výrobu do dotčené země, přičemž v Unii si zachovávala některé aktivity jako například testování kol. Avšak vzhledem k tomu, že výrobní proces probíhá v dotčené zemi, nemůže být tento dovozce v rámci antidumpingového řízení považován za výrobce v Unii. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem muselo být toto tvrzení zamítnuto.
(99)
Některé zúčastněné strany provedly analýzu ukazatelů újmy u jednotlivých společností. Takový přístup je nutno zamítnout, jelikož analýza újmy se provádí pro výrobní odvětví Unie jako celek.
6.2. Makroekonomické ukazatele
6.2.1. Objem prodeje a podíl na trhu
(100)
Po zveřejnění prozatímního nařízení požádaly zúčastněné strany o údaje s rozlišením mezi trhem OEM a následným trhem. Tabulka níže ukazuje objemy prodeje a podíl na trhu s rozlišením mezi trhem OEM a následným trhem:
2006
2007
2008
Období šetření
Objem prodeje celého výrobního odvětví Unie v tisících jednotek - trh OEM
36 820
36 240
34 932
28 719
Index 2006 = 100
100
98
95
78
Objem prodeje celého výrobního odvětví Unie v tisících jednotek - následný trh
8 626
10 443
7 962
7 075
Index 2006 = 100
100
121
92
82
Tržní podíl - trh OEM (v %) (podíl výrobců v Unii na celkové spotřebě kol pro trh OEM)
84,5 %
82,3 %
83 %
82,3 %
Index 2006 = 100
100
97
98
97
Tržní podíl - následný trh (v %) (podíl výrobců v Unii na celkové spotřebě kol pro následný trh)
57,4 %
56,7 %
49 %
48,5 %
Index 2006 = 100
100
99
85
84
(101)
Pro stanovení tohoto rozlišení byly použity různé zdroje informací, zejména údaje poskytnuté výrobci v Unii v průběhu šetření, údaje z podnětu, jakož i údaje shromážděné před zahájením šetření.
(102)
Výše uvedená tabulka ukazuje klesající trend, pokud jde o prodej a tržní podíly jak u trhu OEM, tak u následného trhu.
6.2.2. Smluvní prostředí
(103)
Jak je uvedeno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise pokračovala v posuzování zakázek zadaných během období šetření, které však měly být uskutečněny až po jeho skončení. Údaje, které se již ve spisu nacházely, byly doplněny o nové informace od výrobců kol a automobilů v Unii. Tyto údaje potvrdily řádové hodnoty nákupů a trendy týkající se tržních podílů evropských a čínských dodavatelů. Přispívají k tomu i argumenty předložené výrobci automobilů, podle nichž podíl čínského dovozu vzrostl v důsledku zvýšení konkurenceschopnosti a kvality a zlepšení možností ve výrobních postupech.
6.3. Mikroekonomické ukazatele
6.3.1. Výrobní náklady
(104)
Jedna ze zúčastěných stran tvrdila, že údaje o ziskovosti uvedené ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídají údajům o prodeji a výrobních nákladech uvedeným v 89. a 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo to způsobeno administrativní chybou při výpočtu výrobních nákladů, která vedla k použití nesprávného souboru údajů. Tato chyba byla opravena a údaje o výrobních nákladech jsou uvedeny v následující tabulce.
V eurech
2006
2007
2008
Období šetření
Průměrné výrobní náklady (na jednotku)
48,1
49,4
48,7
49,1
(105)
Tato oprava nemá vliv na trend zjištěný v prozatímní fázi. Průměrné výrobní náklady zůstaly během posuzovaného období stabilní.
6.3.2. Ziskovost
(106)
V reakci na žádosti zúčastněných stran o poskytnutí údajů s rozlišením mezi trhem OEM a následným trhem byla ziskovost vypočtena odděleně pro trh OEM a pro následný trh. Řádové hodnoty a trendy se potvrdily.
V %
2006
2007
2008
Období šetření
Celková ziskovost
3,2
0,7
-1,5
-5,4
Ziskovost trhu OEM
3,1
0,4
-1,4
-5,7
Ziskovost následného trhu
5,2
5,7
-3,3
-2,4
(107)
Jak ukazuje výše uvedená tabulka, ziskovost byla ovlivněna jak u trhu OEM, tak u následného trhu. V průběhu posuzovaného období klesla o 8,8 procentního bodu u kol pro trh OEM a o 7,6 procentního bodu u kol pro následný trh. Z toho vyplývá, že řádové hodnoty a trendy u kol pro trh OEM a kol pro následný trh posuzovaných odděleně se shodují s řádovými hodnotami a trendy u dotčeného výrobku posuzovaného jako celek (pokles o 8,7 procentního bodu).
6.3.3. Návratnost investic
(108)
Zúčastněné strany poukazovaly na možné nepřesnosti při výpočtu návratnosti investic. Vykázané hodnoty zohledňují všechny položky tvořící návratnost investic, včetně odpisů. Uvedená tvrzení je tudíž nutno zamítnout.
6.4. Závěr o újmě
(109)
Závěry o újmě uvedené v 80. až 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují. Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, což se projevilo především poklesem ziskovosti. Některé ukazatele újmy byly analyzovány odděleně u kol pro trh OEM a u kol pro následný trh. Vývojové trendy a řádové hodnoty těchto ukazatelů odpovídají údajům zjištěným pro dotčený výrobek jako celek.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. Dopad dovozu z ČLR
(110)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že pokles výroby a prodeje výrobního odvětví v Unii byl důsledkem klesající spotřeby (což údajně vyvolalo také snížení kapacity). Prozatímní nařízení skutečně nezpochybnilo, že se spotřeba na trhu Unie snižuje. Ačkoli je možné, že k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, mohly přispět i jiné činitele než dumpingový dovoz z ČLR (hospodářská krize a dovoz z Turecka), dopad těchto dalších činitelů není takový, aby narušil příčinnou souvislost uvedenou ve 136. až 152. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V každém případě, jak je uvedeno ve 126. a následujících bodech odůvodnění prozatímního nařízení, existuje zřejmá souvislost mezi významným nárůstem objemů čínského dovozu za nízké ceny a újmou zjištěnou u výrobního odvětví Unie. Kromě toho, jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a na rozdíl od tvrzení zúčastněných stran, zůstala kapacita během posuzovaného období stabilní (zejména v letech 2006 až 2008, s poklesem o 4 % mezi rokem 2008 a obdobím šetření).
(111)
Některé zúčastněné strany odkazovaly na výkazy zveřejněné výrobci v Unii na jejich internetových stránkách a na skutečnost, že dumpingový dovoz z ČLR není mezi příčinami újmy uveden. Bez ohledu na jakákoli veřejná prohlášení výrobců v Unii (která v žádném případě nevylučují čínský dovoz jako možnou příčinu újmy) údaje ve spisu jasně prokazují, že existuje příčinná souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z ČLR.
(112)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že ztráta ziskovosti byla způsobena klesajícím objemem výroby. Výrobci tudíž nebyli schopni umořit své fixní náklady při menším počtu vyrobených kol. Avšak pokles výroby byl způsoben ztrátou podílu na trhu, která byla důsledkem pronikání čínského dovozu na trh.
(113)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dovoz z ČLR nemohl být příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, protože v roce 2007 došlo k poklesu ziskovosti navzdory stabilním cenám a objemům prodeje. Je třeba připomenout, že mezi roky 2006 a 2007 došlo k zvýšení tržního podílu dovozu z ČLR a k 40 % nárůstu, pokud jde o objem. Z těchto důvodů muselo být toto tvrzení zamítnuto.
(114)
Závěry uvedené ve 126. až 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
7.2. Účinky jiných činitelů
7.2.1. Rozlišení na segmenty
(115)
Zúčastněné strany znovu zopakovaly svá tvrzení, že újma utrpěná výrobním odvětvím Unie, které směruje většinu svého prodeje na trh OEM, nemohla být způsobena čínským dovozem, který se soustředí především na následný trh a na trhu OEM se vyskytuje omezeně. Je třeba připomenout, že tyto připomínky byly řešeny ve 131. až 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Po uložení prozatímních opatření některé zúčastněné strany poukazovaly na 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž se uvádí, že existují náznaky, že výrobci automobilů používají čínské ceny ke stlačování cen výrobního odvětví Unie. Tyto zúčastněné strany tvrdily, že příslušné orgány nemohou zakládat své závěry na náznacích, nýbrž pouze na skutečných důkazech. Zúčastněné strany dále upozorňovaly, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nebyly k dispozici žádné informace dokládající taková tvrzení.
(117)
Hned zpočátku je třeba zdůraznit vysokou obchodní citlivost tohoto druhu informací. Kromě informací, jež měla Komise k dispozici, byly zúčastněnými stranami poskytnuty další informace. Tyto dodatečné informace potvrzují závěry založené na důkazech, které měla Komise k dispozici v prozatímní fázi a které ukazovaly jasný systematický tlak na snižování cen. Komise dále vytvářela spis s ohledem na aspekt cenového tlaku. Podrobné podání poskytli výrobci v Unii. To umožnilo Komisi další vhled do podrobností postupu při nabídkových řízeních a potvrdilo závěry týkající se tlaku na snižování cen a využívání čínských nabídek jako srovnávacího kritéria k uplatňování tohoto tlaku. V některých případech byla cílová cena stanovená výrobci automobilů (která tvoří výchozí bod jednání) skutečně již nastavena níže než náklady výrobců v Unii, a byla tak neudržitelná od samého počátku. Někdy byly neúspěšné dokonce i nabídky pod touto úrovní.
(118)
Podle informací, které má Komise k dispozici, někteří výrobci automobilů jen oznamují uchazečům o jejich zakázky, že by měli snížit ceny v souladu s čínskými nabídkami, jiní používají cenové nabídky od společností, které se nabídkových řízení neúčastnily, a konečně ještě další dokonce vůbec neomezují svá nabídková řízení, takže nabídku může podat kdokoli (dokonce i ti uchazeči, kteří by nikdy nesplnili příslušné požadavky).
(119)
Výrobci automobilů tvrdili, že cena není v jejich nákupních rozhodnutích určujícím činitelem. Informace ve spisu skutečně prokazují, že mohou být zvažovány i jiné aspekty, avšak cena hraje rozhodující úlohu.
(120)
Závěry uvedené ve 131. až 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
7.2.2. Dopad dovozu z Turecka
(121)
Zúčastněné strany tvrdily, že Komise podcenila dopad tureckého dovozu jakožto příčiny újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba připomenout, že 136. a 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují, že nižší ceny dovozu z Turecka mohly mít určitý nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, který však nebyl natolik významný, aby sám o sobě narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(122)
Dopad dovozu z Turecka byl také zvažován u jednotlivých segmentů. Bylo zjištěno, že - tureckého dovozu představovala kola pro trh OEM. Potvrdilo se, že trendy a řádové hodnoty zjištěné u společně posuzovaných segmentů kol pro trh OEM a kol pro následný trh odpovídají trendům a řádovým hodnotám zjištěným u každého z obou segmentů zvlášť. Podle informací ve spisu (poskytnutých různými spolupracujícími stranami) ceny tureckého dovozu kol pro následný trh v posuzovaném období klesly. Pokud jde o ceny tureckého dovozu kol pro trh OEM, ty zůstaly relativně stabilní.
(123)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny dovozu z Turecka mezi rokem 2008 a obdobím šetření značně klesly. Avšak, jak je uvedeno ve 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, cenový rozdíl byl stále podstatně nižší než rozdíl mezi čínskými dovozními cenami a cenami výrobců v Unii.
(124)
S ohledem na připomínky jedné ze zúčastněných stran, že Turecko by mělo být zahrnuto do podání (viz body odůvodnění 2.1 a násl. výše), je třeba poznamenat, že nezahrnutí Turecka nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínskými vývozy dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(125)
Z těchto důvodů musela být tvrzení předložená těmito zúčastněnými stranami zamítnuta. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 136. a 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.3. Dopad dovozu z dalších zemí
(126)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že tržní podíl dovozu z jiných třetích zemí než z ČLR se mezi roky 2006 a 2008 zvýšil. Je třeba poznamenat, že podíl dovozu ze třetích zemí zůstal stabilní s drobnými odchylkami v rozmezí 1 %. Toto tvrzení muselo být proto zamítnuto.
(127)
Některé země uvedly, že k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, přispěl dovoz z Jižní Afriky, a to z důvodu jeho objemu nebo cen. Jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tržní podíl jihoafrického dovozu, přestože se z hlediska objemů zvýšil, je od roku 2007 stabilní (na úrovni 1,4 % s nárůstem o 0,6 % mezi roky 2006 a 2007). Komise obdržela informaci, že většina tohoto dovozu byla určena pro trh OEM. Pokud jde o ceny jihoafrického dovozu pro trh OEM, Komise obdržela rozporuplné informace. Na základě údajů Eurostatu lze dospět k závěru, že se zvýšily ze 43 na 51 EUR. Tyto údaje byly rovněž v souladu s informacemi poskytnutými jedním výrobcem v Unii. Tvrzení o vlivu jihoafrického dovozu je proto třeba odmítnout.
(128)
Závěry uvedené ve 136. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení o dovozu ze třetích zemí posuzovaném dohromady nebo zvlášť se tudíž potvrzují.
7.2.4. Dopad hospodářské krize
(129)
Zúčastněné strany znovu zopakovaly své argumenty o dopadu finanční krize. Tyto připomínky, zejména k poklesu výroby automobilů, byly řešeny v prozatímním nařízení.
(130)
Jak je uvedeno ve 142. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, sestupný trend započal dlouho před hospodářskou krizí a časově se shodoval s obdobím pronikání dovozu z ČLR na trh.
(131)
Závěry uvedené ve 139. až 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
7.2.5. Hospodářská soutěž mezi výrobci v Unii a koncentrace na trhu Unie
(132)
Zúčastněné strany tvrdily, že k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, přispěla jeho struktura. Nicméně, jak je uvedeno ve 146. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, údaje shromážděné během šetření prokazují, že větší i menší společnosti byly postiženy podobně.
7.2.6. Řídicí rozhodnutí přijímaná výrobci v Unii
(133)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčina újmy spočívala v nesprávných řídicích rozhodnutích přijímaných výrobci v Unii. Tyto připomínky se týkaly společností výrobců uvedených ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, které byly buď uzavřeny nebo proti nim bylo zahájeno úpadkové řízení. Je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení je uvedeno 30 společností, zatímco připomínky zúčastněných stran se týkaly pouze čtyř. Obecně tyto připomínky nebyly opodstatněné. V každém případě údaje ve spisu jasně prokazují příčinnou souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dovozem z ČLR. Tento závěr posiluje skutečnost, že i přes uzavření některých firem se tržní podíl zbývajících společností nezvýšil.
7.2.7. Dovoz ze třetích zemí prováděný výrobním odvětvím Unie
(134)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii nabízel levnější kola ze třetích zemí, a tím přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tato nařčení však nebyla potvrzena důkazy. Především nebylo jasné, zda by tento dovoz ovlivnil nějaká významná množství. Toto tvrzení muselo být proto zamítnuto.
7.2.8. Ceny hliníku a dodací smlouvy výrobního odvětví Unie
(135)
Bylo předloženo tvrzení, že průměrné výrobní náklady zůstaly stabilní navzdory změnám cen hliníku. Zúčastněné strany tvrdily, že ztráty, které utrpěli výrobci v Unii, byly způsobeny skutečností, že uzavírali dlouhodobé smlouvy na dodávky hliníku, které neumožňovaly úpravu ceny v souladu s klesajícími cenami na Londýnské burze kovů. Informace ve spisu předložené spolupracujícími výrobci v Unii jsou s těmito tvrzeními v rozporu. Proto bylo nutno tato tvrzení zamítnout.
7.2.9. Výkyvy směnného kurzu
(136)
Bylo rovněž předloženo tvrzení, že újma, kterou utrpěli výrobci v Unii, se pravděpodobně sníží v důsledku růstu hodnoty čínské měny (RMB) vůči euru. Kolísání měny zvýší ceny dumpingového dovozu obchodovaného v eurech, čímž se sníží cenový rozdíl mezi dumpingovým dovozem a cenami výrobců v Unii.
(137)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že šetření musí zjistit, zda dumpingový dovoz (z hlediska ceny a objemu) způsobil (nebo by mohl způsobit) podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie, nebo zda byla tato podstatná újma zapříčiněna jinými činiteli. V tomto ohledu čl. 3 odst. 6 základního nařízení uvádí, že je nutno prokázat, že újmu způsobuje cenová úroveň dumpingového dovozu. Odkazuje tedy pouze na rozdíl mezi cenovými úrovněmi, a neexistuje tedy žádný požadavek, aby byly analyzovány činitele ovlivňující výši těchto cen.
(138)
Pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na ceny výrobního odvětví Unie se v podstatě zkoumá zjištěním cenového podbízení, cenového propadu a stlačení cen. Za tímto účelem se porovnají dumpingové vývozní ceny s prodejními cenami výrobního odvětví Unie, přičemž vývozní ceny použité k stanovení újmy je někdy třeba převést na jinou měnu, aby byly srovnatelné. Proto použití směnných kurzů v této souvislosti pouze zajišťuje, aby byl cenový rozdíl zjištěn na srovnatelném základě. Z toho je zřejmé, že směnný kurz nemůže být v zásadě dalším činitelem újmy.
(139)
Výše uvedené závěry potvrzuje i znění čl. 3 odst. 7 základního nařízení, které odkazuje na jiné známé činitele než dumpingový dovoz. Přehled dalších známých činitelů v uvedeném článku nezmiňuje žádný činitel ovlivňující úroveň cen dumpingového dovozu.
(140)
Avšak i kdyby byla tato skutečnost vzata v úvahu, vzhledem k očekávanému tlaku na spotřebitelské ceny v souvislosti s poklesem trhu je nepravděpodobné, že by dovozci nakupující z dotčené země byli schopni zvýšit ceny pro maloobchodní prodej v důsledku zhodnocení RMB. Směnné kurzy jako takové lze navíc jen velmi obtížně předvídat. A konečně, ke zhodnocení RMB vůči euru došlo až po období šetření. Všechny tyto prvky znemožňují dospět k závěru, že výkyvy měny budou mít růstový účinek na ceny dumpingového dovozu z dotčené země.
(141)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze dojít k závěru, že by vývoj směnného kurzu mohl být dalším činitelem působícím újmu.
7.2.10. Rostoucí poptávka po ocelových kolech
(142)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena skutečností, že v době hospodářské krize se spotřebitelé přeorientovali na levnější ocelová kola nebo na menší automobily, které bývají údajně častěji vybaveny ocelovými koly. Tento argument měla údajně potvrzovat i skutečnost, že režimy podpory zavedené v různých evropských zemích zvyšovaly přitažlivost prodeje malých automobilů. Jiné zúčastněné strany naopak tvrdily, že i když režimy podpory skutečně mohly zvýšit přitažlivost prodeje malých automobilů, tyto automobily jsou lépe vybaveny a montují se na ně hliníková kola.
(143)
Na základě dostupných údajů byla provedena další analýza, protože neexistují žádné obecné statistiky ocelových kol. Údaje o výši spotřeby ocelových kol by mohly být získány porovnáním údajů o výrobě automobilů v Unii (viz 141. bod odůvodnění prozatímního nařízení) a údajů o spotřebě kol pro trh OEM (viz 84. bod odůvodnění výše).
2006
2007
2008
Období šetření
Výroba automobilů v Unii (v tis. jednotek)
16 198
17 103
15 947
13 443
Množství kol použitých při výrobě automobilů (počet vyrobených vozů * 4,5 kola)
72 891
76 963
71 761
60 493
Spotřeba hliníkových kol pro trh OEM v Unii (v tis. jednotek)
43 573
44 009
42 076
34 915
Spotřeba ocelových kol v Unii (v tis. jednotek)
29 318
32 954
29 685
25 578
Podíl hliníkových kol na trhu OEM
59 %
57 %
58 %
57 %
Podíl ocelových kol
40 %
42 %
41 %
42 %
(144)
Tabulka ukazuje, že spotřeba ocelových kol mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 12 %. Podíl hliníkových kol při výrobě nových automobilů se mezi rokem 2008 a obdobím šetření (obdobím poznamenaným hospodářskou krizí) snížil o 1 procentní bod. Podíl ocelových kol při výrobě nových automobilů se během téhož období o 1 procentní bod zvýšil.
(145)
Lze vyslovit závěr, že podíl hliníkových a ocelových kol při výrobě nových automobilů zůstal stabilní. Kromě toho ani trendy spotřeby a výroby hliníkových kol nepodporují výše uvedený argument. Proto bylo nutno jej zamítnout.
7.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Žádný z argumentů předložených zúčastněnými stranami nedokládá, že vliv dalších činitelů kromě dumpingového dovozu z ČLR je takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Závěry o příčinné souvislost uvedené v prozatímním nařízení se tímto potvrzují.
8. ZÁJEM UNIE
(147)
S ohledem na připomínky zúčastněných stran provedla Komise další rozbor všech argumentů týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly prozkoumány a závěry prozatímního nařízení byly potvrzeny.
8.1. Zájem dovozců
(148)
Jak je uvedeno ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise dále prošetřila dopad cla na společnosti, které dovážejí a dále prodávají svá vlastní značková hliníková kola, jejichž výrobu zadaly v ČLR. Bylo zjištěno, že ačkoli by dopad cla na takové společnosti byl s největší pravděpodobností větší než dopad na jiné druhy dovozců vymezených ve 159. a 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, stejně by nebyl nepřiměřený vzhledem ke globálním účinkům na celé výrobní odvětví Unie.
(149)
Na základě údajů o cenách poskytnutých za období šetření jedním spolupracujícím dovozcem (který externě zadával výrobu dodavatelům) bylo zjištěno, že zisková rozpětí dosažená touto společností by stačila k pokrytí účinků cla. Zisková rozpětí dosažená touto společností byla vyšší než navrhované clo.
8.2. Zájem uživatelů
(150)
Po uložení prozatímních opatření zúčastněné strany zopakovaly obecné připomínky k dopadu opatření ve smyslu vysokých nákladů, aniž by poskytly důkazy, jež by tato tvrzení doložily. Je třeba připomenout, že analýza dopadů na náklady vycházela z údajů poskytnutých spolupracujícími výrobci automobilů. Tyto údaje poskytly před uložením prozatímních opatření jen tři společnosti a pouze tyto údaje mohly tvořit základ pro závěry Komise.
(151)
Jak je uvedeno ve 165. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dopad opatření na náklady je omezený, přičemž maximální dopad na náklady činí 0,223 % (pokud připustíme, že všechny cenové úrovně by se zvýšily o 22,3 %). Avšak i tento maximální dopad na náklady se zdá být omezený vzhledem k obratu dosahovanému výrobci automobilů.
(152)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že nárůst nákladů v důsledku opatření by je donutil přemístit svou výrobu jinam. Vzhledem k omezenému dopadu na náklady by se rozhodnutí přemístit výrobu automobilů zmíněné některými výrobci automobilů zdálo neúměrné ke zjištěnému dopadu na náklady. Uvedená tvrzení bylo tudíž nutno zamítnout.
(153)
Je také třeba poznamenat, že argumenty o vysokých nákladech jsou v rozporu s připomínkami některých výrobců automobilů, že se na čínské dodávky spoléhají ve velmi omezené míře.
(154)
Závěry o dopadu opatření na náklady uvedené v prozatímním nařízení se tímto potvrzují.
8.3. Různorodost zdrojů dodávek
(155)
Žadatelé uváděli, že uložení opatření bude v zájmu automobilového průmyslu. Zajištěním, že výrobní odvětví Unie zůstane provozuschopné, bude zaručena různorodost zdrojů dodávek.
(156)
Jiné zúčastněné strany, zejména uživatelé, znovu zopakovaly své argumenty o hospodářské soutěži na trhu Unie. Tvrdily také, že dovoz z ČLR je nezbytný k pokrytí poptávky na trhu Unie, jelikož výrobci v Unii nejsou schopni poskytnout dostatečné kapacity. Zatímco v letech 2006 a 2007 zůstala míra využití kapacity na úrovni 92 %, v roce 2008 došlo k dramatickému poklesu na 84 % a v období šetření na 73 %. Tyto údaje jasně dokládají, že existuje, a to zejména v současné době, dostatek volných kapacit, které by mohly být použity k zvýšení výroby. Argument o nedostatečné kapacitě výrobního odvětví Unie je navíc v rozporu s jinými připomínkami ze strany automobilového průmyslu, a sice o podstatném snížení poptávky po kolech pro trh OEM. Uvedená tvrzení bylo tudíž nutno zamítnout.
(157)
Jedna ze zúčastněných stran rovněž tvrdila, že čínští výrobci nevyrábějí stejné druhy výrobků jako evropští výrobci hliníkových kol. Tato tvrzení musela být zamítnuta vzhledem k úrovni shody kontrolních čísel výrobků zjištěné v tomto případě (v závislosti na provedeném výpočtu, jak je vysvětleno v 93. bodě odůvodnění, by odpovídající poměr činil 92 % u výpočtu cenového podbízení pro dotčený výrobek posuzovaný jako celek a 77 % pro segmenty kol pro trh OEM a kol pro následný trh posuzované odděleně).
(158)
Závěry uvedené ve 166. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
8.4. Jižní Korea
(159)
Zúčastněné strany znovu zopakovaly své připomínky k nepříznivému dopadu cel v tomto případě v kombinaci s dalšími činiteli, jako je konkurenční výhoda poskytnutá jihokorejským výrobcům automobilů na základě dohody o volném obchodu. Tyto připomínky však nebyly podloženy žádnými novými důkazy. Je třeba poznamenat, že neexistuje žádný důkaz, že by dohoda o volném obchodu měla za následek újmu pro automobilový průmysl, a že v každém případě je v rámci dotyčné dohody o volném obchodu k dispozici ochranný nástroj, který lze použít k nápravě. Závěry uvedené ve 167. a 168. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
8.5. Závěr týkající se zájmu Unie
(160)
Závěry uvedené ve 153. až 171. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tímto potvrzují.
9. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
9.1. Úroveň pro odstranění újmy
(161)
Většina obdržených připomínek se týkala výpočtu úrovně pro odstranění újmy. Zúčastněné strany zpochybnily metodiku tohoto výpočtu jako takovou a stěžovaly si na nedostatečné zveřejnění.
9.1.1. Zveřejnění
(162)
Je třeba připomenout, že metodika výpočtu úrovně pro odstranění újmy byla podrobně vysvětlena v oznámení vloženém v den zveřejnění prozatímního nařízení do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí. Všechny zúčastněné strany rovněž obdržely toto oznámení spolu s informačním dopisem zaslaným téhož dne.
(163)
Druhé oznámení bylo vloženo do spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, v reakci na připomínky vznesené po uložení prozatímních opatření.
(164)
Je třeba připomenout, že kontrolní čísla výrobků použitá k výpočtu u každého výrobce automobilů byla jasně vysvětlena ve výše zmíněném oznámení. Přesné údaje o cenách a objemech však nemohly být zveřejněny z důvodu jejich důvěrné povahy.
(165)
Pokud jde o dovoz z Číny, nemohly být údaje o vyvezených množstvích, o hodnotě CIF na hranici Unie a vážených průměrných jednotkových prodejních cenách zveřejněny, jelikož vycházely z transakcí provedených dvěma vývozci. Jejich zveřejnění by tudíž porušilo požadavky na zachování důvěrnosti obsažené v základním nařízení.
(166)
Pokud jde o transakce prováděné výrobci v Unii na trhu Unie, poskytnutí podrobnějších informací by bylo smysluplné pouze tehdy, pokud by tyto podrobnosti byly poskytnuty jednotlivě u každého z výrobců. To však není možné, protože by to bylo v rozporu s výše uvedenými požadavky na zachování důvěrnosti.
(167)
Z těchto důvodů se proto má za to, že podrobné informace o metodice použité při výpočtu cla (mimo jiné například včetně použitých kontrolních čísel výrobků a rozlišení podle jednotlivých výrobců automobilů) poskytly zúčastněným stranám dostatek informací, aby mohly plně využít svého práva na obhajobu, při respektování požadavků na zachování důvěrnosti stanovených v základním nařízení.
9.1.2. Metodika
(168)
Je třeba připomenout, že prodej pod cenou byl vypočítán na základě údajů týkajících se nákupů hliníkových kol výrobci automobilů. Z důvodů uvedených zejména ve 174. až 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnuje tento přístup pouze hliníková kola určená pro trh OEM. Výrobci automobilů, kteří v rámci šetření spolupracují, potvrdili, že nakupují hliníková kola na základě nabídkových řízení. Vzhledem k povaze nabídkových řízení musí modely, které pocházejí ze dvou zdrojů, být ve všech ohledech stejné, ať jsou nakupovány z ČLR, nebo z Unie. V zájmu zajištění co nejvyšší úrovně srovnání mezi dováženými výrobky z Číny a z Unie bylo jejich srovnání uskutečněno pro každé kontrolní číslo výrobku zvlášť u každého velkého výrobce automobilů identifikovaného v údajích poskytnutých jak výrobci v Unii zařazenými ve vzorku, tak spolupracujícími čínskými vývozci. V rozporu s tvrzeními některých zúčastněných stran není tato úroveň cla výsledkem jakéhokoli druhu úpravy, nýbrž vychází z uznání zásady, že clo musí být stanoveno na odpovídající úrovni umožňující nápravu újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
9.1.2.1. Informace použité jako základ pro výpočet
(169)
Zúčastněné strany tvrdily, že výpočet úrovně pro odstranění újmy byl proveden na základě nabídkových řízení, ačkoli informace o nabídkových řízeních nebyly vyžádány v rámci šetření ani nebyly dány k dispozici ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí.
(170)
I když byla nabídková řízení uvedena v popisu metodiky použité k výpočtu výše cla, šlo pouze o odkaz na druh postupu nakupování používaný výrobci automobilů, který zaručuje, aby kola ze dvou zdrojů byla stejná a aby mohlo být dosaženo vyšší úrovně srovnatelnosti. Nejednalo se o odkaz na dokumentaci nebo zdroje informací, na jejichž základě byly výpočty prováděny.
(171)
Naopak, výpočty byly prováděny v souladu s obvyklým postupem na základě přehledů jednotlivých transakcí poskytnutých vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a výrobci v Unii. Porovnání kontrolních čísel výrobků bylo provedeno na úrovni výrobce automobilů, tzn. v rámci skupiny transakcí označené jako prodej vývozců a výrobců v Unii tomuto konkrétnímu výrobci automobilů. Tyto údaje byly plně ověřeny.
9.1.2.1. Úpravy
(172)
Připomínky zúčastněných stran se týkaly úprav provedených při výpočtu. Komise některé z těchto připomínek přijala.
(173)
Je třeba připomenout, že ceny CIF čínských vývozců byly upraveny směrem nahoru o 7,6 %, z čehož 4,5 % činí clo a 3,1 % další dovozní náklady. Za účelem stanovení cílové ceny na základě prodejní ceny skutečného výrobce v Unii bylo nutno připočítat dvě položky:
1.
5,4 % na základě obratu k dosažení úrovně výrobních nákladů (je třeba si uvědomit, že se jedná o váženou průměrnou ztrátu pro výrobce kol v Unii zjištěnou za období šetření),
2.
3,2 % na základě obratu k výrobním nákladům (vypočteným podle předchozího bodu 1) na zajištění přiměřeného zisku a aby se dospělo k cílové ceně. Hodnota 3,2 % odpovídá zisku dosaženému výrobním odvětvím Unie v roce 2006, tj. prvním roce posuzovaného období, kdy finanční výsledky výrobců v Unii dosud nebyly ovlivněny poškozujícím dumpingem.
(174)
Co se týče cla, v prozatímní fázi byly dovozní ceny upraveny směrem nahoru o 4,5 %. Toto clo odpovídá clu, které se uplatňuje u kódu KN 8708 70 50. Na hliníková kola pro průmyslovou montáž (tzn. pro trh OEM) se však v zásadě vztahuje kód KN 8708 70 10, a nikoli kód KN 8708 70 50. Na dovoz podle tohoto kódu se uplatňuje clo ve výši 3 %. Vzhledem k metodice použité ke stanovení úrovně pro odstranění újmy, která je založena na segmentu kol pro trh OEM, a s ohledem na připomínky zúčastněných stran po uložení prozatímních opatření je za účelem zajištění jednotného přístupu vhodné použít celní sazbu ve výši 3 %.
(175)
Co se týče cílového zisku, zúčastněné strany tvrdily, že toto ziskové rozpětí je vypočteno pro výrobce kol pro trh OEM i pro výrobce kol pro následný trh, a může tudíž zvýšit výsledek výpočtu provedeného pouze na základě transakcí na trhu OEM. S ohledem na připomínky zúčastněných stran Komise upravila tyto výpočty za použití výše zisků a ztrát vypočtené pouze u kol pro trh OEM (-5,7 % respektive 3,1 %, viz bod odůvodnění 106 a násl. výše).
(176)
Na druhé straně zúčastněné strany tvrdily, že úroveň zisku by měla být upravena směrem dolů, aby odrážela dopad krize. Běžně se však používá ziskové rozpětí, jehož by výrobní odvětví bývalo dosáhlo nebýt dumpingu. Další příčiny újmy, i když k ní přispívají, nejsou při výpočtu cílového zisku specifikovány.
(177)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá k výpočtu úrovně pro odstranění újmy byla v rozporu s metodikou předepsanou základním nařízením. Základní nařízení však žádnou zvláštní metodu k určení úrovně pro odstranění újmy nestanoví. Metodu pro stanovení této úrovně je nutno posuzovat z hlediska konkrétních okolností daného případu. Jak je vysvětleno v prozatímním nařízení a jinde v tomto nařízení, okolnosti případu podporují použití metodiky uplatňované evropskými orgány. Dále je třeba poznamenat, že úrovně cenového podbízení uvedené v prozatímním nařízení a výše v 93. bodě odůvodnění jsou známkou, že úrovně prodeje pod cenou zjištěné za použití přístupu navrhovaného některými zúčastněnými stranami by byly mnohem vyšší.
(178)
S ohledem na tyto změny činí celní sazba 22,3 %.
9.1.2.3. Použitelnost cla uvaleného na kola pro trh OEM na prodej kol pro následný trh
(179)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že je nevhodné, aby výpočet výše cla pro odstranění újmy vycházel pouze z prodeje kol pro trh OEM, když se toto clo vztahuje i na kola pro následný trh. Nicméně, jak je vysvětleno výše (a také ve 174. až 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), tento přístup je v tomto případě vhodný, a to zejména proto, že 85 % prodeje výrobců v Unii se týká trhu OEM.
(180)
Přístup použitý Komisí, podle něhož je výpočet prvku pro odstranění újmy omezen pouze na kola pro trh OEM, byl nejvhodnější. Jiný přístup se nezdál vhodný, protože by to vedlo k situaci, kdy by se soubor vývozních údajů zaměřených více na následný trh porovnával s výrobním odvětvím Unie, které prodává převážně na trhu OEM.
(181)
Použitý přístup je odůvodněný a přiměřený vzhledem k tomu, že cílem opatření je odstranit újmu vznikající výrobnímu odvětví Unie. Zajišťuje, aby clo nebylo stanoveno na úrovni vyšší, než jaká je nezbytná k odstranění újmy.
9.1.2.4. Neproveditelnost a povinnost stanovit individuální clo pro hospodářské subjekty, jimž bylo přiznáno individuální zacházení
(182)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že na rozdíl od čl. 9 odst. 5 prvního pododstavce základního nařízení druhý pododstavec neumožňuje nestanovit individuální clo. V důsledku toho tato strana tvrdila, že výjimku související s neproveditelností nelze v tomto případě použít a že nadále platí povinnost stanovit individuální celní sazbu pro vývozce, kterým bylo přiznáno individuální zacházení.
(183)
Některé zúčastněné strany dále tvrdily, že neproveditelnost je pouze důsledkem použité metodiky, a že je tudíž vyvolána samotnou Komisí. Zúčastněné strany tvrdily, že Komise měla k dispozici všechny údaje předložené vyvážejícími výrobci kol pro následný trh, jež jí umožňovaly zahrnout prodej kol pro následný trh do výpočtu úrovně pro odstranění újmy.
(184)
A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že Komise dokázala vypočítat cenové podbízení zvlášť pro trh OEM a zvlášť pro následný trh, a proto musela být schopna vypočítat i prodej pod cenou. Poslední argument byl, že ceny kol pro následný trh mohly být srovnány s cenami kol pro trh OEM, protože tvorba kontrolních čísel výrobků nijak nerozlišuje mezi těmito dvěma segmenty.
(185)
Pokud jde o první tvrzení, je pravdou, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení vychází z předpokladu, že pokud je hospodářskému subjektu přiznáno individuální zacházení, bude možné stanovit pro něj individuální clo. V tomto konkrétním případě by to však bylo neproveditelné nebo nevhodné. Je tomu tak proto, že při určení úrovně pro odstranění újmy, jak bylo vysvětleno výše, je nutno se zaměřit na prodej kol pro trh OEM. Kromě toho, pokud jde o všechny výrobce, kterým bylo přiznáno individuální zacházení, clo založené i na jejich prodeji kol pro následný trh by bylo nepřiměřeně vysoké, tzn. přesahovalo by výši, která by byla za okolností tohoto konkrétního případu odůvodněná k odstranění újmy. Je tomu tak proto, že jak bylo vysvětleno výše, úroveň pro odstranění újmy stanovená na 22,3 % je dostatečná k ochraně výrobců v Unii na jejich primárním trhu (OEM). Clo, které by bylo založeno i na prodeji těchto výrobců na následném trhu - které by ve všech třech případech výrobců s přiznaným individuálním zacházením bylo vyšší - by tudíž bylo nepřiměřeně vysoké.
(186)
Je také třeba zmínit, že odkaz na nedostatek spolehlivých údajů ve 182. boě odůvodnění prozatímního nařízení se netýkal kvality poskytnutých údajů, nýbrž druhu údajů použitých k výpočtu (porovnání kontrolních čísel výrobků u každého výrobce automobilů, tzn. porovnání modelů nakupovaných z ČLR a z Unie konkrétním výrobcem automobilů). Druh postupu používaný k nákupu kol na trhu OEM umožnil dosáhnout vyšší úrovně srovnatelnosti. Vzhledem k tomu, že se používají různé postupy, nemohl být stejný druh údajů poskytnut u prodeje na následném trhu.
(187)
Stanovení újmy na základě článku 3 základního nařízení je právně odděleno od stanovení výše cla. Výpočet cla se provádí po určení újmy tak, aby bylo clo stanoveno ve výši, která stačí k nápravě újmy. Z toho vyplývá, že Komise provedla tento výpočet v souladu se zvolenou metodikou. Také skutečnost, že struktura kontrolních čísel výrobků nezahrnula kritérium prodejních kanálů, nesouvisí s metodikou použitou při stanovení úrovně pro odstranění újmy.
(188)
Argumenty zúčastněných stran o použití výjimky kvůli neproveditelnosti a o bezpodmínečné povaze povinnosti stanovit individuální celní sazbu je nutno zamítnout.
9.1.2.5. Reprezentativnost použitých transakcí
(189)
Kritika zúčastněných stran se týkala také toho, že výpočet úrovně pro odstranění újmy byl arbitrární, protože byl založen na výběru malého počtu nereprezentativních transakcí.
(190)
Za prvé a především, zúčastněné strany tvrdily, že výpočet byl založen na nereprezentativním objemu dovozu z ČLR. Takový přístup je údajně v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO (12), jelikož jej nelze považovat za průkazně doložený. Žadatel tvrdil, že skutečnost, že většina prodeje výrobního odvětví Unie probíhala na trhu OEM, nemá žádný význam, protože účelem výpočtu prodeje pod cenou je stanovit průměrnou částku, o kterou se mají ceny dumpingového dovozu zvýšit, aby nezpůsobovaly újmu. Výpočet prodeje pod cenou musí být reprezentativní pro dumpingový dovoz, a nikoli pro prodej výrobního odvětví Unie. Jiná ze zúčastněných stran tvrdila, že takový přístup je v rozporu s vlastní praxí evropských orgánů, jelikož obvykle se individuální podbízení a prodej pod cenou vypočítává jako vážená hodnota pro každé kontrolní číslo výrobku na základě podílu objemů vývozu na podbízení a prodeji pod cenou, a nikoli na základě množství prodaného výrobním odvětvím Unie.
(191)
Je třeba připomenout, že rozpětí pro odstranění újmy odráží (na základě vzorku) situaci přibližně 85 % prodeje výrobního odvětví Unie, který směřuje do segmentu OEM. Byl to tedy výběr metodiky, a nikoli technické stránky výpočtu jako takového, který byl dán konkrétní situací na trhu Unie, kde většina prodeje směřuje do segmentu OEM. Tento výběr vedl Komisi k porovnání cen na úrovni výrobců automobilů, čímž bylo dosaženo vyšší úrovně srovnatelnosti a zároveň bylo zajištěno, aby úroveň pro odstranění újmy nebyla nadhodnocená.
(192)
Co se týče reprezentativnosti, je dále třeba připomenout, že bylo zjištěno, že odpovídající poměr vývozních transakcí použitý v poměru k veškerému vývozu čínských vývozců zařazených ve vzorku do segmentu OEM činí více než 55 %. Tento poměr byl vzhledem k metodice použité při výpočtu úrovně pro odstranění újmy považován za reprezentativní.
9.1.2.6. Clo na základě cenového podbízení
(193)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že rozpětí újmy mělo být podle postupu stanoveného v nařízení Rady (ES) č. 1531/2002 (13) o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu barevných televizních přijímačů pocházejících z Čínské lidové republiky, Korejské republiky, Malajsie a Thajska určeno na základě cenového podbízení. V tomto případě bylo clo skutečně založeno na cenovém podbízení s ohledem na skutečnost, že k újmě pro výrobní odvětví Unie zřejmě přispěly i jiné činitele než dumpingový dovoz, a také že v celosvětovém měřítku toto výrobní odvětví již řadu let nedosahovalo žádných nebo jen extrémně nízkých zisků. (14)
(194)
Je třeba poznamenat, že činitele, které vedly k rozhodnutí stanovit výši cla na úrovni cenového podbízení, nejsou v tomto případě použitelné. Na rozdíl od případu barevných televizních přijímačů (15) se dotčený výrobek nevyznačuje nízkými úrovněmi ziskovosti. Ziskovost podstatně klesla v důsledku levného dovozu z dotčené země. Také dovoz ze třetích zemí zůstal během posuzovaného období stabilní.
9.2. Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(195)
Přístup v prozatímním nařízení, co se týče použité metodiky, se tímto potvrzuje. S ohledem na připomínky zúčastněných stran k úpravám činí přepočtená úroveň cla 22,3 %.
10. TVRZENÍ O OBCHÁZENÍ OPATŘENÍ
(196)
Zúčastněné strany tvrdily, že opatření mohou být obcházena, přičemž poukázaly především na nedávné zvýšení dovozu hliníkových kol ze zemí bez známé místní produkce. Příslušné orgány byly upozorněny na tento vývoj a možnosti a tato otázka bude pozorně sledována.
11. ZÁVAZEK
(197)
Jeden dovozce, který není ve spojení, vyjádřil zájem nabídnout cenový závazek. Ačkoli nebyl nabídnut žádný formální cenový závazek, je třeba poznamenat, že článek 8 základního nařízení omezuje možnost nabízet cenové závazky pouze na vývozce. Běžnou praxi Komise nepřijímat nabídky závazků od dovozců schválil i Evropský soudní dvůr (16), který mimo jiné konstatoval, že přijetí závazku nabídnutého dovozcem by jej pouze utvrdilo v tom, aby si i nadále opatřoval zásoby za dumpingové ceny.
(198)
Dva spolupracující vyvážející výrobci z Číny nabídli v souladu s čl. 8 odst. 2 základního nařízení cenový závazek. Dotčený výrobek však existuje ve velkém množství výrobních typů, jejichž ceny vykazují významné rozdíly (v případě jedné společnosti dokonce až 300 %), takže existuje velmi vysoké riziko křížové kompenzace. Kromě toho se typy výrobku budou vyvíjet, pokud jde o design a konečné opracování. Proto se dospělo k závěru, že výrobek není vhodný k cenovému závazku. Kromě toho jedna z těchto dvou společností neobdržela ani tržní ani individuální zacházení; u druhé společnosti byly zjištěny významné problémy v účetnictví a její struktura a škála výrobků (výroba pro trh OEM/pro následný trh) byla posouzena jako příliš složitá. Proto byly nabídky závazku zamítnuty.
12. CELNÍ PROHLÁŠENÍ
(199)
Statistické údaje o hliníkových kolech se často vyjadřují v počtu kusů. Nicméně pro hliníková kola není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (17) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet kusů dotčeného výrobku a některých výrobků kódu KN ex 8716 90 90.
13. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(200)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je považováno za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na dovoz hliníkových kol pro motorová vozidla kódů KN 8701 až 8705, bez ohledu na to, zda jsou vybavena příslušenstvím nebo pneumatikami, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50 (kódy TARIC 8708701010 a 8708705010) a pocházející z Čínské lidové republiky, se ukládá konečné antidumpingové clo.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranici Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 činí 22,3 %.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého podle nařízení (EU) č. 404/2010 na dovoz některých hliníkových kol, v současnosti kódů KN ex 8708 70 10 a ex 8708 70 50 (kódů TARIC 8708701010 a 8708705010) a pocházejících z Čínské lidové republiky, se vybírají s konečnou platností.
Článek 3
Do příslušného pole žádosti o propuštění do volného oběhu dovážených hliníkových kol pro vozidla kódu KN 8716, bez ohledu na to, zda jsou vybavena příslušenstvím nebo pneumatikami, a v současnosti kódu KN ex 8716 90 90, se zapíše kód TARIC 8716909010.
Členské státy každý měsíc informují Komisi o počtu kusů dovezených pod tímto kódem a o jejich původu.
Článek 4
Do příslušného pole žádosti o propuštění do volného oběhu dovážených výrobků uvedených v článcích 1 a 2 se zapíše počet jejich kusů.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku 25. října 2010.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 964/2010 AL CONSILIULUI
din 25 octombrie 2010
de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse la importurile de anumite roți din aluminiu originare din Republica Populară Chineză
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 14 alineatul (3),
având în vedere propunerea Comisiei Europene prezentată după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
1. MĂSURI PROVIZORII
(1)
Comisia, prin Regulamentul (UE) nr. 404/2010 (2) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”) a instituit o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de anumite roți de aluminiu originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”).
(2)
Procedura a fost inițiată în urma plângerii introduse la data de 30 iunie 2009 de către Asociația Fabricanților de Roți din Europa (EUWA) (denumită în continuare „reclamantul”) în numele unor producători care reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 50 %, din producția totală de anumite roți de aluminiu a Uniunii. Plângerea conținea elemente de probă care atestau existența dumpingului în ceea ce privește produsul în cauză și prejudiciile importante rezultând din acesta, care au fost considerate suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri.
2. PROCEDURA ULTERIOARĂ
(3)
Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale, pe baza cărora s-a decis instituirea de măsuri provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris opiniile cu privire la constatările provizorii. Parților care au solicitat acest lucru li s-a acordat posibilitatea de a fi audiate.
(4)
Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale definitive.
(5)
Se reamintește faptul că, astfel cum este prevăzut în considerentul 18 din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul a acoperit perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2009 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
(6)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționează recomandarea de a institui o taxă antidumping definitivă pentru importurile de anumite roți de aluminiu originare din RPC și de a percepe definitiv sumele asigurate prin intermediul taxei provizorii. Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă de timp în care să poată prezenta observații ulterioare acestei informări.
(7)
Observațiile orale și scrise prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.
2.1. Domeniul de aplicare al anchetei. Includerea importurilor din Turcia
(8)
Una dintre părți, reprezentând interesele producătorilor-exportatori, a susținut că importurile produsului în cauză din Turcia ar trebui incluse în domeniul de aplicare al prezentei anchete.
(9)
În ceea ce privește neincluderea în plângere a importurilor originare din Turcia, trebuie remarcat că în etapa de inițiere nu au existat suficiente elemente de probă care să ateste dumpingul, prejudiciul și legătura de cauzalitate pentru țara menționată pentru a justifica inițierea unei proceduri antidumping cu privire la importurile respective.
(10)
Dimpotrivă, reclamanții au oferit informații potrivit cărora importurile produsului în cauză din Turcia au fost efectuate la prețuri neafectate de dumping (a se vedea versiunea neconfidențială a plângerii, pagina 13, punctul 5, și anexa 5.1.a).
3. PRODUS ÎN CAUZĂ ȘI PRODUS SIMILAR
(11)
În urma măsurilor provizorii, unele părți și-au reiterat argumentele referitoare la diferențele dintre roțile Fabricantului de Echipamente de Origine („FEO”) și roțile de pe piața din aval (aftermarket, „AM”), afirmând că cele două segmente ar trebui tratate ca două produse diferite. Părțile respective au susținut că roțile FEO trebuie excluse din domeniul de aplicare al prezentei anchete, deoarece roțile FEO și roțile AM sunt produse conform unor procese de producție diferite, au caracteristici tehnice și fizice diferite, sunt distribuite pe canale diferite și au chiar utilizări diferite.
(12)
Se reamintește că, după cum se afirmă în considerentul 21 din regulamentul provizoriu, atât roțile AM, cât și roțile FEO pot fi produse prin intermediul tuturor proceselor de producție, la toate diametrele și greutățile, având toate tipurile de finisare. Roțile FEO și roțile AM au aceleași caracteristici fizice și tehnice și sunt interschimbabile.
(13)
Unele părți au susținut că roțile FEO au un consumator final diferit de cel al roților AM: în cazul FEO acesta este fabricantul de automobile, iar în cazul AM este proprietarul automobilului. Această interpretare este greșită. Deși roțile FEO provin, într-adevăr, de la producători de automobile, utilizarea roților FEO și AM este aceeași: ele sunt montate pe automobile și vehicule similare. Prin urmare, acestea au același utilizator final - șoferul.
(14)
Argumentul cel mai des invocat a fost acela că cerințele aplicabile roților FEO diferă de cerințele aplicabile roților AM. Potrivit argumentului respectiv, nu trebuie instituite măsuri în ceea ce privește roțile FEO, deoarece nu sunt interschimbabile cu roțile AM (acestea sunt cumpărate pentru a satisface nevoile unor piețe diferite ale produsului și diferă în ceea ce privește designul, criteriile de calitate, investiția, procesul de producție, prețurile și gradul de penetrare al importurilor).
(15)
Un alt argument a fost acela că roțile FEO sunt produse conform specificațiilor producătorilor de automobile, în timp ce roțile AM sunt concepute și fabricate conform specificațiilor selectate de către fabricantul de roți fără luarea în considerare a cerințelor unui anumit model de automobil. Deși roțile AM nu sunt fabricate în mod oficial conform specificațiilor producătorilor de automobile, acestea vor fi montate pe diferite modele de automobile. De fapt, în cele din urmă ele vor fi montate pe exact aceleași modele de automobile pentru care au fost produse inițial roțile FEO. Faptul că specificațiile provin din surse diferite nu poate fi considerat ca atare drept o dovadă a diferențelor dintre caracteristicile fizice și tehnice ale acestora.
(16)
Informații suplimentare s-au primit de la producătorii și fabricanții de automobile din cadrul Uniunii. Acestea au confirmat faptul că aceleași procese de producție (turnare, deformare continuă, laminare, forjare, roți din 2-3 piese) sunt utilizate atât pentru roțile AM, cât și pentru roțile FEO. Ambele sunt produse la toate greutățile și diametrele. Inserțiile, utilizarea anumitor tipuri de finisare și tratamentul termic se aplică atât roților FEO, cât și roților AM.
(17)
Unele părți au susținut că diferențele tehnice dintre roțile FEO și AM se reflectă în faptul că roțile FEO utilizează aluminiu primar, în timp ce pentru producția de roți AM aluminiul este adesea extras din deșeuri. Comisia a analizat cu atenție aceste observații. De asemenea, s-au primit informații suplimentare de la fabricanții de automobile și producătorii din cadrul UE. În special acei producători UE care fabrică atât roți FEO, cât și roți AM au atestat că atât aluminiul primar, cât și aluminiul extras din deșeuri - deși acesta din urmă într-o măsură mai mică - sunt utilizate la producția ambelor tipuri de roți. Informații suplimentare obținute pe parcursul anchetei au confirmat faptul că principalul criteriu folosit pentru a face o distincție cu privire la tipul și calitatea aluminiului utilizat este procentul de siliciu (7 % sau 11 %). Ambele aliaje sunt utilizate în egală măsură pentru roțile FEO și cele AM.
(18)
Nici diferențele dintre cerințele de testare nu demonstrează cu certitudine că roțile FEO și roțile AM sunt două produse diferite. Trebuie remarcat că nu există un set omogen general de cerințe pentru roțile de aluminiu. Standardele se modifică în funcție de producător și de țară. În cele din urmă, nu se poate trasa o linie clară de separație între roțile AM și roțile FEO pe baza standardelor sau a cerințelor. Potrivit informațiilor existente la dosar, atât roțile FEO, cât și roțile AM sunt supuse unor încercări diverse [teste cu raze X, teste chimice, probe de etanșeitate, încercări de rezistență, încercări de rezistență la coroziune, teste de echilibru al roților, încercări dinamice la șoc, probe de rezistență radială, încercări la încovoiere, încercări în ceață salină, încercări de coroziune accelerată în acid acetic și clorură de cupru (Copper-Accelerated Acetic Salt Spray test - CASS)]. În plus, se pare că diferențele dintre cerințele de încercare și diferențele dintre standarde constituie mai degrabă un indiciu al unei delimitări între diferitele state membre decât între roțile FEO și AM ca două produse diferite.
(19)
Potrivit informațiilor existente la dosar, cerințele de calitate impuse de industria automobilelor determină un produs cu un grad ridicat de standardizare, care este ușor interschimbabil între producători la scară mondială. În cadrul segmentului AM, cerințele de calitate pot fi specificate și de către clienți, iar roțile respective trebuie să satisfacă în același timp și cerințele internaționale și naționale. În consecință, anumitor roți din ambele segmente li se pot aplica cerințe sau specificații mai riguroase, ceea ce înseamnă că unele roți AM ar putea respecta standarde mai stricte decât roțile FEO.
(20)
Faptul că roțile AM nu sunt montate, de obicei, la automobilele noi și că fabricanții de automobile utilizează roți fabricate de către producători selectați sub numele mărcii lor constituie o decizie de aprovizionare care nu are relevanță pentru constatarea referitoare la caracterul interschimbabil al roților FEO și AM. În mod fizic, o roată AM, respectiv o roată care poartă numele mărcii unui anumit producător de roți, ar putea fi montată la un automobil nou.
(21)
Aceste constatări sunt confirmate de faptul că producătorii de mașini se aprovizionează și vând și roți aftermarket. Unele dintre acestea sunt vândute sub numele de marcă al producătorului de automobile (Furnizorul de Echipamente de Origine, FEO), altele sub marca producătorului de roți.
(22)
Numeroase observații au făcut referire la cerințele impuse de către producătorii de automobile furnizorilor de roți (cum ar fi dovada existenței unui sistem de management al calității cu certificare ISO pe deplin funcțional, evaluarea performanței calitative pe baza experienței dobândite în proiecte anterioare, precum și calitatea livrărilor și a performanței în teren, evaluarea riscului de produs și a riscului de proiect). Cu toate acestea, roțile din aluminiu au aceleași caracteristici și utilizări fizice, tehnice și chimice indiferent de cerințele impuse care nu sunt relevante pentru caracteristicile respective.
(23)
De asemenea, se reamintește faptul că mulți fabricanți de roți produc pentru ambele segmente, iar roțile FEO și AM sunt fabricate pe aceleași linii de producție. Producătorii care activează pe un segment pot pătrunde și pe celălalt segment.
(24)
În final, unele părți au argumentat că roțile FEO și AM ar trebui considerate ca fiind două produse diferite deoarece se încadrează la subpoziții tarifare diferite.
(25)
Procedura antidumping curentă se referă la roțile din aluminiu („RA”) care se încadrează în prezent la codurile NC ex 8708 70 10 și ex 8708 70 50. Codul NC 8708 70 10 se referă la roțile pentru transport rutier și la piese și accesorii aferente acestora pentru asamblare industrială. Aceasta înseamnă că aplicarea taxei vamale mai mici prevăzute în prezentul regulament face obiectul așa-numitului control al utilizării finale. Cele două coduri NC sunt separate pentru a indica diferența de taxă vamală și pentru a permite aplicarea unei taxe mai mici pentru roțile destinate industriei de montaj. Totuși, acest lucru nu afectează definiția produsului în cauză.
(26)
Ca răspuns la observațiile părților, trebuie remarcat mai întâi că definiția produsului în cauză în cadrul unei proceduri antidumping nu se referă la clasificările produsului la diversele poziții tarifare. Din acest motiv, un produs vizat de o procedură antidumping se poate încadra la mai multe coduri NC. De fapt, această situație este destul de des întâlnită.
(27)
În al doilea rând, roțile care se încadrează la ambele coduri NC sunt identice. Singura diferență constă în modul în care sunt distribuite după importare.
(28)
În al treilea rând, trebuie remarcat că volumele importurilor în baza codului NC având legătură cu asamblarea industrială sunt mai mici decât volumele importurilor FEO declarate de către producătorii de automobile cooperanți. Acest fapt pare să sugereze că roțile FEO au fost vămuite în baza ambelor coduri NC. Având în vedere că producătorii de automobile par să facă importuri în baza ambelor coduri NC, diferențierea oficială în baza utilizării finale ar fi extrem de dificilă.
(29)
În consecință, argumentele aduse de către părțile interesate sunt respinse, iar constatările regulamentului provizoriu se confirmă. Se consideră că roțile FEO și AM constituie un singur produs în cauză.
3.1. Roțile de motocicletă și remorcă
(30)
Produsul vizat de ancheta prezentă este reprezentat de „roțile din aluminiu pentru autovehicule încadrate la codurile NC 8701-8705, cu sau fără accesoriile lor, având sau nu pneuri montate, încadrate în prezent la codurile NC ex 8708 70 10 și ex 8708 70 50 (codurile TARIC 8708701010 și 8708705010)”. Această definiție este conformă cu avizul de inițiere a procedurii publicat la data de 13 august 2009 și cu plângerea care se află la originea cauzei.
(31)
Părțile au întrebat dacă ancheta vizează și roțile de motocicletă și de remorcă. Definiția menționată mai sus exclude în mod implicit roțile de aluminiu pentru motociclete de la poziția 8711 și pe cele pentru remorci de la poziția 8716 care sunt, în principiu, clasificate la pozițiile 8711 și respectiv 8716.
(32)
În ceea ce privește roțile pentru remorci, pe parcursul anchetei s-a argumentat că, în afară de codurile NC indicate în avizul de inițiere a procedurii, un alt cod ce acoperă, inter alia, roțile pentru remorci (cod NC 8716 90 90) ar putea fi utilizat pentru importurile în Uniune, pentru circumvenția măsurilor vizând produsul în cauză (deși se pare că respectivul cod nu este utilizat în prezent în practică în acest scop).
(33)
S-a propus ca ancheta actuală să vizeze și roțile de aluminiu care se încadrează la codul NC 8716 90 90.
(34)
Serviciile Comisiei au informat toate părțile în cauză prin intermediul unei înștiințări anexate la dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate cu privire la posibila includere a celuilalt cod NC în procedură.
(35)
Cu toate acestea, după cum s-a afirmat mai sus, roțile de aluminiu care sunt de la început destinate remorcilor și care se încadrează așadar la codul NC 8716 90 90 nu sunt vizate de avizul de inițiere. Prin urmare, nu se poate exclude posibilitatea ca anumiți operatori care produc sau comercializează astfel de roți să nu se fi prezentat la această anchetă de vreme ce au considerat că importurile respective nu sunt eligibile și ca atare nu aveau cunoștință de înștiințarea sus-menționată. În aceste condiții, nu este just ca aceste roți să fie incluse în procedură. Pe de altă parte, de vreme ce utilizarea codului NC sus-menționat pare să genereze un risc de circumvenție foarte ridicat, este just să se introducă un cod TARIC cu ajutorul căruia să se poată monitoriza cu exactitate evoluția nivelului importurilor de roți care se încadrează la codul respectiv. În baza articolului 14 alineatul (3) din regulamentul de bază, o prevedere în acest scop a fost inclusă în dispozitivul prezentului regulament.
4. TRATAMENTUL DE SOCIETATE CARE FUNCȚIONEAZĂ ÎN CONDIȚIILE UNEI ECONOMII DE PIAȚĂ (TEP), TRATAMENTUL INDIVIDUAL (TI) ȘI ȚARA ANALOAGĂ
4.1. Tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață (Tep)
(36)
Toți producătorii-exportatori incluși în eșantion au contestat constatările provizorii prevăzute în considerentele 26-53 din regulamentul provizoriu.
(37)
În primul rând, trebuie subliniat că în RPC aluminiul primar reprezintă peste 50 % din costul de producție al unei roți de aluminiu. Trei dintre cele patru societăți incluse în eșantion au susținut că decizia de neacordare a TEP trebuie să fie individuală și luată în funcție de fiecare societate, pe când în cazul de față Comisia, prin faptul că a afirmat că există o intervenție a statului în luarea deciziilor privind achiziția principalei materii prime brute (aluminiu) după cum se precizează în considerentele 30-37din regulamentul provizoriu, a respins acordarea TEP în mod general la nivel de țară. Acest argument nu poate fi acceptat; într-adevăr, analiza efectuată de către Comisie a fost realizată în mod individual pentru fiecare producător inclus în eșantion. Este adevărat că Comisia a făcut aceeași constatare pentru toți cei patru producători, dar acest lucru se datorează faptului că există o intervenție a statului în procesul de luare a deciziilor la nivelul fiecăruia dintre aceștia, după cum se explică în considerentele 30-37 din regulamentul provizoriu. Comisia nu ar fi ajuns la aceeași constatare pentru orice societate care funcționează în RPC și care face dovada faptului că își achiziționează cea mai mare parte din cantitatea de aliaj de aluminiu pe care o consumă la prețurile London Metal Exchange (LME) prin mecanismele uzuale folosite de orice societate din acest sector înființată în orice altă parte a lumii. Dacă lucrurile ar fi stat așa, această societate ar fi putut beneficia de TEP, deși a fost înființată în RPC, în eventualitatea îndeplinirii celorlalte criterii.
(38)
Având în vedere cele menționate anterior, constatările formulate în considerentele menționate și în considerentul 48 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(39)
În ceea ce privește intervenția statului în luarea altor decizii de natură comercială, niciunul dintre cele trei grupuri menționate în considerentul 38 din regulamentul provizoriu nu a oferit elemente de probă suplimentare care să poată permite ajungerea la alte constatări. S-a argumentat în special că hotărârea Tribunalului în cauza Zheijiang Xinan/Consiliul (3) prevede astfel: „noțiunea «intervenție semnificativă din partea statului» nu poate fi asimilată cu orice influență asupra activităților unei întreprinderi sau cu orice implicare în procesul decizional al acesteia, ci trebuie înțeleasă ca fiind o acțiune a autorităților publice de natură să determine incompatibilitatea deciziilor întreprinderii cu condițiile unei economii de piață”. Având în vedere această hotărâre, exportatorii susțin că instituțiile europene ar trebui să o aplice și să analizeze cu atenție în ce măsură acțiunile întreprinse de către stat în gestionarea societății sunt incompatibile cu condițiile economiei de piață. În această privință, trebuie subliniat că hotărârea respectivă face în prezent obiectul unui recurs. Prin urmare, hotărârea menționată a Tribunalului va intra în vigoare numai de la data hotărârii referitoare la recurs. În consecință, instituțiile europene se află în situația de a susține că intervenția statului identificată în cazul de față este suficientă pentru a constata neîndeplinirea criteriului 1. Având în vedere cele menționate anterior, constatările din considerentul 38 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(40)
Niciunul dintre cele două grupuri care, potrivit constatărilor formulate în stadiul provizoriu, nu a respectat cerințele criteriului 2 nu a contestat aceste constatări provizorii. S-a confirmat așadar, conform celor indicate în considerentele 39 și 49 din regulamentul provizoriu, că cele două grupuri incluse în eșantion nu dețin situații financiare întocmite și auditate în conformitate cu standardele internaționale de contabilitate.
(41)
Grupul Baoding Lizhong a susținut că articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază impune în mod expres obligația ca perturbările să fie cauzate de fostul sistem de economie planificată; grupul a susținut că, întrucât a funcționat întotdeauna ca grup privat, perturbările nu pot fi rezultatul „fostului” sistem de economie planificată, deoarece grupul nu a funcționat niciodată ca o societate deținută de stat. Acest argument nu poate fi acceptat. După cum s-a constatat în această cauză, costurile de producție și situația financiară a societăților pot face obiectul unor perturbări semnificative moștenite de la fostul sistem de economie planificată, indiferent dacă societatea a funcționat ca o societate deținută de stat sau nu.
(42)
În plus, grupul Baoding Lizhong, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd și CITIC Dicastal și-au reiterat argumentele prezentate deja înainte de adoptarea regulamentului provizoriu și au insistat asupra faptului că avantajele de care s-au bucurat societățile nu au fost semnificative. Cu toate acestea, după cum s-a explicat în considerentul 50 din regulamentul provizoriu, în urma anchetei s-a descoperit că perturbările produse situației financiare a grupurilor au fost semnificative.
(43)
În plus, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd a susținut că scutirile de impozit acordate societăților străine nu reprezintă o subvenție specifică și că, potrivit jurisprudenței OMC privind măsurile compensatorii, sarcina probei privind specificitatea revine autorităților anchetatoare (4). În cuprinsul declarației sale, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd face referire și la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază antisubvenții (5), care prevede că „orice stabilire a specificității […] se susține în mod clar prin elemente de probă pozitive”. De asemenea, societatea menționează articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază antisubvenții (criterii sau condiții obiective de eligibilitate pentru obținerea unei subvenții, implicând faptul că nu există specificitate) și articolul 10 din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii, care definește o taxă compensatorie ca fiind „o taxă impusă pentru a compensa orice subvenție acordată, direct sau indirect, la fabricarea, producția sau exportul unei mărfi”. În final, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd a sugerat că „în cazul în care serviciile Comisiei doresc să compenseze subvențiile oferite de guvernul chinez, procesul corespunzător prin care pot face acest lucru îl constituie o anchetă antisubvenții”.
(44)
Cu referire la această interpretare a legislației antidumping, trebuie spus că ea este incorectă, deoarece criteriile regulamentului de bază antisubvenții nu se pot aplica în contextul unei analize TEP. Regulamentul de bază antidumping prevede efectuarea unei analize care să stabilească în ce măsură costurile de producție și situația financiară a firmelor fac obiectul unor perturbări semnificative moștenite din perioada fostului sistem de economie planificată, precum și, după cum s-a arătat mai sus, în ce măsură acțiunile care presupun implicarea statului în modelarea mediului de afaceri prin măsuri caracteristice economiei planificate ar trebui considerate o influență a statului moștenită din perioada fostului sistem de economie planificată.
(45)
Având în vedere cele menționate anterior, constatăriile din considerentele 40-44 și 50-52 din regulamentul provizoriu se confirmă.
(46)
Exportatorii și-au reiterat afirmațiile formulate în considerentele 46 și 47 din regulamentul provizoriu, potrivit cărora, conform articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, se determină dacă producătorii îndeplinesc sau nu criteriile în vederea acordării TEP în termen de trei luni de la inițierea anchetei, în timp ce, în cazul de față, acest lucru a fost determinat după expirarea termenului de trei luni. În sprijinul argumentului lor, exportatorii au citat sentința Tribunalului în cauza T-299/05 (6). Exportatorii au subliniat în special faptul că, la momentul transmiterii comunicării privind TEP, Comisia primise toate răspunsurile la chestionarele antidumping trimise exportatorilor, precum și răspunsurile la chestionarele transmise societăților înființate în țara analogă; fiind, prin urmare, în posesia datelor cuprinse în răspunsurile la respectivele chestionare, serviciile Comisiei dețineau toate informațiile necesare în vederea calculării marjei de dumping conform metodologiei uzuale și metodologiei țării analoage. Exportatorii au ajuns la concluzia că, așadar, Comisia se afla în situația de a cunoaște efectul pe care decizia sa privind TEP îl va avea în ceea ce privește calcularea marjei de dumping. Având în vedere cele menționate anterior, exportatorii nu exclud faptul că decizia privind TEP a fost luată pe baza efectelor dumpingului.
(47)
Acest argument nu poate fi acceptat. În primul rând, contrar celor afirmate, la momentul transmiterii comunicării privind TEP, Comisia nu deținea toate informațiile necesare pentru calcularea marjei de dumping. Într-adevăr, în circumstanțele acestui caz, informațiile cuprinse în răspunsurile la chestionarele antidumping și în chestionarele transmise societăților înființate în țara analoagă nu au fost nici complete, nici corecte, și ca atare Comisia nu se afla în situația de a putea calcula marjele de dumping la momentul respectiv. Într-adevăr, a fost nevoie să se efectueze vizite de verificare în vederea culegerii informațiilor și datelor necesare pentru un calcul corect al marjelor de dumping. Aceste vizite au demarat la mai mult de două săptămâni de la transmiterea comunicării privind TEP. Prin urmare, în lipsa datelor obținute în timpul vizitelor de verificare, Comisiei îi era practic imposibil să efectueze calcule referitoare la dumping înainte de transmiterea comunicării privind TEP și să ia decizia privind TEP pe baza efectelor dumpingului.
(48)
În al doilea rând, exportatorii nu au prezentat niciun fel de elemente de probă pentru a demonstra că decizia privind TEP ar fi fost diferită dacă ar fi fost adoptată în cadrul termenului de trei luni.
4.2. Constatare
(49)
Constatarea potrivit căreia tuturor societăților care au solicitat acordarea TEP trebuia să li se refuze TEP, după cum se stabilește în considerentul 53 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
4.3. Tratamentul individual (TI)
(50)
Ambele grupuri incluse în eșantion cărora li s-a refuzat în mod provizoriu acordarea TI din cauza intervenției statului, constatată a fi de așa natură încât permitea circumvenția măsurilor în cazul în care exportatorilor individuali li se acordau rate diferite au contestat constatarea provizorie prevăzută în considerentul 55 din regulamentul provizoriu. Baoding Lizhong susține că nu există intervenție din partea statului și afirmă, de asemenea, că din textul articolului 9 alineatul (5) literele (c) și (e) nu rezultă că este suficient să existe intervenție din partea statului într-o anumită măsură pentru a se refuza acordarea TI și că formularea explicită a articolului 9 alineatul (5) permite existența unei intervenții a statului într-o anumită măsură și în același timp acordarea TI, cu condiția să existe suficientă independență față de stat și ca intervenția statului să nu fie de așa natură încât să permită circumvenția. Aceasta s-ar întâmpla numai în situația în care funcționarii statului ar deține majoritatea funcțiilor cheie și ar putea interveni în deciziile comerciale zilnice.
(51)
Al doilea grup a susținut că majoritatea acțiunilor sale aparțin unor persoane particulare și că riscul de circumvenție este inexistent, deoarece grupul aprovizionează exclusiv fabricanți de automobile de pe piața FEO, iar pentru fiecare model de roată contractul încheiat cu fabricantul de automobile prevede în mod explicit locația de producție care este auditată atât înainte de încheierea contractului, cât și pe durata acestuia.
(52)
În ceea ce privește cererile prezentate de către Baoding Lizhong, riscul de circumvenție a fost reanalizat. Intervenția statului nu este de așa natură încât să permită circumvenția. În consecință, TI poate fi acordat lui Baoding Lizhong.
(53)
În ceea ce privește CITIC Dicastal, aceasta este o societate deținută de stat și controlată în mod direct de către stat (majoritatea acțiunilor sale aparțin statului). Intervenția statului este de așa natură încât permite circumvenția măsurilor, în cazul în care obține o taxă diferită. Cu alte cuvinte, producția altor societăți controlate de către stat ar putea fi redirecționată prin CITIC Dicastal. În ceea ce privește celălalt argument oferit de CITIC Dicastal, faptul că aprovizionează exclusiv fabricanți de automobile de pe piața FEO nu o împiedică să aprovizioneze alți clienți în viitor. Așadar, se poate constata că lui CITIC Dicastal trebuie să i se refuze acordarea TI.
4.4. Țară analoagă
(54)
Mai multe părți interesate au contestat alegerea Turciei ca țară analoagă. Argumentele acestora nu pot fi acceptate: în primul rând, deoarece observațiile au sosit la mult timp după expirarea termenului legal de depunere a observațiilor privind alegerea țării analoage (termenul-limită a expirat la 24 august 2009) și în al doilea rând deoarece nu pot fi luate în considerare din considerente de fond.
(55)
Aceste argumente pot fi rezumate după cum urmează:
1.
Una dintre societățile cooperante din Turcia (Hayes Lemmerz) este afiliată unui producător din UE și ambele societăți cooperante sunt membre ale EUWA (asociația care îi reprezintă pe producătorii europeni și care a formulat plângerea). Această afirmație nu poate fi acceptată. Faptul că una dintre societățile din țara analoagă este afiliată unei societăți din UE și că ambele societăți sunt membre ale aceleiași asociații ca și reclamanții nu poate fi considerat un criteriu relevant pentru a respinge statutul de țară analoagă al Turciei, având în vedere că criteriile ce trebuie luate în calcul atunci când se analizează eligibilitatea unei țări analoage trebuie să se bazeze exclusiv pe fapte cum ar fi nivelul concurenței pe piața națională a țării analoage și inexistența unor diferențe semnificative în cadrul procesului de producție între producătorii din țara analoagă și exportatorul din țara care nu are economie de piață.
2.
S-a argumentat, de asemenea, că procesul de producție în China nu este comparabil cu cel din Turcia, deoarece societățile din China au acces la materii prime mai ieftine. Această afirmație nu poate fi luată în considerare. Pe de o parte, accesul la aluminiu mai ieftin se datorează unei perturbări a prețurilor cauzate de intervenția statului. După cum s-a explicat mai sus, RPC beneficiază de o situație unică pe plan mondial în ceea ce privește accesul la cele mai scăzute prețuri pentru materiile prime și nicio altă situație comparabilă nu poate fi identificată în alte țări. Pe de altă parte, ancheta a demonstrat că procesul de producție din China este practic identic cu cel din Turcia.
3.
În final, s-a susținut că nu există suficientă concurență la nivel intern, deoarece producția internă este destinată în principal exporturilor și există bariere de intrare la importurile din afara UE. Aceste afirmații nu pot fi luate în considerare. Într-adevăr, piața UE este de cel puțin șase ori mai mare decât piața turcă și nu există bariere la intrarea pe piață; prin urmare, este rezonabil ca Turcia să trimită în UE o parte semnificativă a producției sale. Mai mult, există suficientă concurență pe piața națională a Turciei, deoarece există cel puțin cinci producători naționali și nu există bariere la importurile din UE.
(56)
Având în vedere cele menționate anterior, constatarea provizorie conform căreia Turcia constituie o țară analoagă adecvată și rezonabilă, prevăzută în considerentul 63 din regulamentul provizoriu, se confirmă.
4.5. Dumpingul
4.5.1. Metoda de calcul
(57)
Doi producători-exportatori au contestat constatările provizorii prevăzute în considerentele 57-77 din regulamentul provizoriu. S-a susținut că, potrivit articolului 2 alineatul (11) din regulamentul de bază antidumping, calculele privind dumpingul trebuie să se bazeze pe „toate exporturile către Comunitate”; cu alte cuvinte, aceștia consideră că 100 % din tranzacții trebuie luate în calcul atunci când se calculează marjele de dumping. De asemenea, s-a argumentat că cele mai costisitoare tranzacții, în special pentru una dintre societățile supuse anchetei, nu au fost luate în considerare la calcularea marjelor de dumping.
(58)
În legătură cu argumentul privind numărul tranzacțiilor ce trebuie luate în considerare, s-a subliniat că articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază antidumping stabilește luarea în considerare, pentru calculul dumpingului, a „tuturor exporturilor către Comunitate”, dar „sub rezerva dispozițiilor pertinente care reglementează compararea echitabilă”. Aceasta înseamnă că, în cazul în care nu se poate ajunge la o corespondență rezonabilă pentru 100 % din produse, nu se vor putea lua în calcul 100 % din exporturi. Acest fapt este considerat rezonabil, cu condiția ca respectivele calcule să se bazeze pe un procent suficient de important din exporturile totale. În cazul de față, aproximativ 85 % din tranzacții au fost luate în calcul.
(59)
În ceea ce privește afirmația potrivit căreia cele mai costisitoare tranzacții nu au fost luate în calcul, s-a efectuat un nou calcul privind dumpingul, pentru a le lua și pe acestea în considerare. S-a adăugat un număr suplimentar de tipuri de produse celor deja utilizate pentru calculul provizoriu. Aceasta a permis includerea în calcule a cât mai multor tranzacții posibile, garantând, de asemenea, și că prețul unitar mediu ponderat al tuturor exporturilor pe societate exportatoare este cât mai apropiat cu putință de prețul unitar mediu ponderat al exporturilor (respectivei societăți) utilizat la calcularea marjei de dumping. În acest mod s-a ținut seama de valoarea tuturor exporturilor, inclusiv a celor mai costisitoare. Valorile normale pentru aceste tipuri suplimentare de produse au fost calculate folosind metodologia explicată în considerentul 70 din regulamentul provizoriu. În urma acestui nou calcul, marjele de dumping au scăzut, în special pentru YHI.
(60)
Metodologia aplicată la stabilirea valorii normale, a prețului de export și a comparației este aceeași cu cea descrisă în considerentele 64-75 din regulamentul provizoriu. Singurele modificări pentru noile calcule se referă la creșterea numărului de tranzacții luate în calcul și la luarea în considerare a faptului că prețul mediu al tranzacțiilor de export utilizate la calcularea dumpingului pentru orice societate dată nu trebuie să difere în mod substanțial de prețul de export mediu al tuturor tranzacțiilor respectivei societăți.
(61)
S-a susținut că analiza Comisiei nu ia în considerare evoluția ratelor de schimb, în special aprecierea dolarului american în raport cu euro, și nici costurile aluminiului primar și ale transportului internațional de mărfuri. Această afirmație nu este întemeiată, deoarece serviciile Comisiei, conform practicilor lor, au inclus toate tipurile de costuri verificabile în analiza pieței produsului în cauză pe parcursul PA.
(62)
Producătorul chinez YHI a afirmat că pentru a calcula marja sa de dumping individuală s-a efectuat un calcul greșit al ajustărilor. Comisia a acceptat această afirmație și a efectuat un nou calcul, din care a rezultat o marjă de dumping de 23,81 %, și anume cu 2,14 % mai puțin decât cea calculată anterior.
4.5.2. Marjele de dumping definitive
Societatea
Marjă de dumping definitivă
YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd
23,81 %
Zhejiang Wanfeng Auto Wheel Co. Ltd
60,29 %
Baoding Lizhong
67,66 %
Alte societăți cooperante
44,23 %
Toate celelalte societăți
67,66 %
5. PREJUDICIUL
(63)
Comisia a primit observații referitoare la constatările provizorii privind prejudiciul. Unele dintre aceste observații au repetat observațiile abordate deja în regulamentul provizoriu.
(64)
Argumentele prezentate ca răspuns la observațiile deja abordate în regulamentul provizoriu nu sunt repetate în prezentul regulament.
5.1. Importurile din RPC
(65)
Părțile au susținut că metodologia de calcul a importurilor nu a fost suficient explicată. Aceste critici nu au fost totuși întemeiate.
(66)
Se reamintește că, în etapa provizorie, metodologia s-a bazat pe plângere, dar a fost contraverificată cu alte surse (date oferite de către producătorii cooperanți, utilizatori, exportatori). În lumina observațiilor prezentate de către părți, aceste date au fost analizate încă o dată, iar constatările provizorii se confirmă.
(67)
Se reamintește faptul că trei înștiințări prin care se comunicau informații detaliate privind metodele de calcul al producției, importurilor și vânzărilor au fost incluse în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate în ziua publicării regulamentului provizoriu.
(68)
Deoarece codurile NC vizate de prezenta anchetă conțin și alte produse în afara produsului în cauză, majoritatea observațiilor s-au referit la metodologia utilizată de Comisie pentru a exclude produsele care nu sunt în cauză din volumele raportate.
(69)
Codul NC 8708 70 50 acoperă roți din aluminiu și piese și accesorii ale acestora din aluminiu. Datele corespondente au fost extrase din Comext, exprimate în tone, fără a se efectua vreo altă ajustare în acest stadiu, plecându-se de la prezumția sugerată în plângere că piesele de schimb și accesoriile au o importanță minoră.
(70)
Codul NC 8708 70 10 acoperă, printre altele, roți din aluminiu și piese și accesorii ale acestora din aluminiu. Și aici datele corespondente au fost extrase din Comext, exprimate în tone, și au fost ajustate în mod corespunzător, conform metodologiei descrise în plângere.
(71)
Observațiile depuse de către părți au conținut în mare parte critici la adresa acestei abordări, fără a sugera totuși o alternativă mai adecvată sau mai fiabilă. Criticile au vizat în principal faptul că părțile, neștiind ce metodă urma să fie aplicată de către Comisie, nu au putut depune observații. Se reamintește că versiunea neconfidențială a plângerii, în care se prezintă în detaliu metodologia de excludere, a fost disponibilă în dosarul neconfidențial încă din momentul inițierii procedurii. Comisia a contraverificat datele furnizate în plângere și nu a constatat niciun factor care ar putea submina caracterul rezonabil al metodei alese. În plus, având în vedere că părțile nu au propus o metodă alternativă de excludere, observațiile acestora au fost considerate neîntemeiate.
(72)
Un al doilea set de observații s-a referit la metoda de conversie a volumelor exprimate inițial în tone în unități pentru cele două coduri NC. Și în acest caz, Comisia a urmat metoda sugerată în plângere și a coroborat-o ulterior cu răspunsurile la chestionarele trimise exportatorilor chinezi. Respectiva metodologie sugerează că greutatea medie pe unitate importată din China este de aproximativ 9 kg pe roată. Greutatea unitară a produselor importate din alte țări terțe a fost estimată la aproximativ 10 kg pe unitate conform plângerii, dar a fost contraverificată cu informațiile puse la dispoziție pe parcursul anchetei curente de diferite părți.
(73)
În cuprinsul observațiilor ulterioare etapei provizorii, părțile au susținut că ar trebui să se ia în considerare 10 kg în loc de 9 kg ca greutate medie, deoarece aceasta ar trebui să fie greutatea medie a roților FEO importate. După cum s-a precizat în regulamentul provizoriu, greutatea medie de 9 kg s-a bazat pe datele furnizate de către producătorii-exportatori incluși în eșantion. În consecință, se constată că aceasta este cea mai rezonabilă metodă de conversie care reflectă greutatea medie a importurilor din China. În orice caz, conversia bazată pe 10 kg pentru roțile FEO a demonstrat că nu ar exista niciun impact asupra constatărilor finale.
(74)
Constatările din considerentele 86-88 din regulamentul provizoriu se confirmă.
5.1.1. Volumul și prețurile importurilor din RPC
(75)
Constatările stabilite, printre altele, pe baza datelor Eurostat raportate în considerentele 86-89 din regulamentul provizoriu au fost confirmate de răspunsurile oferite la chestionare de către producătorii-exportatori. Având în vedere că datele provin din surse diferite, este firesc ca tendințele să varieze ușor, în funcție de segment și de societate. În orice caz, acestea au confirmat nivelul scăzut al prețurilor, care, combinat cu nivelul ridicat de subcotare și cu creșterea abruptă a volumelor importurilor din RPC, subliniază acuratețea constatării generale în acest caz.
(76)
Datele și tendințele au fost verificate și pentru segmentele FEO și AM luate separat. Regulamentul provizoriu prevedea în mod eronat în considerentul 89 că prețurile pentru anii 2006-2008 trebuie să se bazeze pe datele Eurostat deoarece chestionarele exportatorilor nu au furnizat date pertinente. Afirmația ar fi trebuit corelată cu separarea tranzacțiilor FEO de tranzacțiile AM. Separarea poate fi constatată numai pe baza unor liste individuale pentru fiecare tranzacție în parte furnizate de către exportatori.
(77)
În ceea ce privește prețurile unitare AM, datele arată niveluri mai mult sau mai puțin constante, cu o ușoară creștere la sfârșitul perioadei. Acestea au variat între 25 și 34 EUR în 2006, între 24 și 32 EUR în 2007, între 25 și 29 EUR în 2008 și între 26 și 36 EUR pe durata PA. Din motive de confidențialitate, aceste variații au fost modificate în sus sau în jos cu cel mult 15 %.
Variația de preț pentru importurile AM din China (pe baza exportatorilor incluși în eșantion)
+/- 15 %
+/- 15 %
2006
25
34
2007
24
32
2008
25
29
PA
26
36
(78)
Prețurile unitare FEO la importurile din RPC demonstrează o scădere cu peste 15 % pe parcursul perioadei luate în considerare. Nu se pot divulga mai multe detalii din motive de confidențialitate, după cum se explică în secțiunea privind calculul nivelului de eliminare a prejudiciului de mai jos.
(79)
O parte a susținut că prețurile la importul din China au crescut între 2008 și PA atunci când majoritatea indicatorilor referitori la prejudiciu au înregistrat un declin semnificativ. Într-adevăr, a existat o creștere nominală a prețurilor la importurile din China (deși cu numai 1,6 %) (7). Trebuie subliniat, totuși, că pe parcursul întregii perioade analizate acestea au scăzut cu 8 %.
(80)
În ansamblu, nivelurile scăzute ale prețurilor au fost confirmate pentru ambele segmente, care, combinate cu gradul ridicat de subcotare și creșterea abruptă a importurilor din RPC, confirmă constatările din acest caz.
5.2. Analiza separată a prejudiciului pe segmentele FEO și AM
(81)
Una dintre observațiile principale primite după instituirea măsurilor provizorii s-a referit la faptul că ar fi trebuit efectuată o analiză separată a tuturor indicatorilor privind prejudiciul pentru segmentele FEO și AM.
(82)
Una dintre părți a făcut trimitere, în acest sens, la Regulamentul (CE) nr. 1888/2006 al Comisiei (8), precum și la Regulamentul (CE) nr. 682/2007 al Consiliului (9) privind importurile de porumb dulce originar din Thailanda, susținând că în cazurile respective s-a efectuat o astfel de analiză pe segmente. Partea respectivă a mai susținut că prin nerespectarea metodologiei aplicate în procedura privind porumbul dulce, Comisia a încălcat cerințele OMC.
(83)
În procedura privind porumbul dulce s-a făcut referire la dispozițiile pertinente ale OMC în care se afirmă că, potrivit organului de apel, „dacă autoritățile de anchetă întreprind analiza unui sector național, acestea ar trebui să analizeze, în principiu, într-o manieră similară toate celelalte părți care alcătuiesc sectorul respectiv, precum și sectorul în ansamblul său” (10). Această cauză demonstrează cu claritate că abordarea din cazul de față este în conformitate cu practica de până acum a instituțiilor și cu Acordul antidumping al OMC. (11) Analiza pe segmente este posibilă, însă trebuie să fie însoțită de o analiză a întregului sector.
(84)
Se reamintește că în cadrul procedurii curente, în etapa provizorie, cele două segmente au fost luate în considerare împreună; totuși, unii indicatori au fost analizați separat pentru roțile FEO și AM (subcotare, consum, cote de piață). În lumina observațiilor prezentate de către părți, Comisia a efectuat o analiză ulterioară, iar unii indicatori suplimentari au fost analizați la nivel de segment (a se vedea mai jos). După cum se arată în continuare, această analiză confirmă faptul că tendințele pentru produsul în cauză luat în ansamblu corespund, în general, cu cele pentru segmentele FEO și AM considerate separat.
5.2.1. Consum
(85)
Tabelul de mai jos demonstrează dezvoltarea consumului de roți de aluminiu la nivelul Uniunii pe segmentele FEO și AM considerate separat. Mai multe informații detaliate privind separarea în funcție de importuri FEO sau AM au fost furnizate mai sus, în secțiunea privind importurile. Datele referitoare la separare s-au bazat pe mai multe surse de informații, respectiv producători UE cooperanți, utilizatori și producători-exportatori din țara în cauză.
Unități (în 000)
2006
2007
2008
PA
Consum total Uniune
58 607
62 442
58 313
49 508
Indice 2006 = 100
100
107
99
84
Consum FEO
43 573
44 009
42 076
34 915
Indice 2006 = 100
100
101
97
80
Consum AM
15 033
18 432
16 237
14 592
Indice 2006 = 100
100
123
108
97
(86)
Consumul total la nivelul Uniunii a scăzut cu 16 % pe parcursul perioadei analizate de la 58,6 milioane unități la 49,5 milioane unități. Aceeași tendință se poate observa la nivelul ambelor segmente. Consumul de roți FEO a scăzut cu 20 % de la 43,5 milioane unități la 34,9 milioane unități, în timp ce consumul de roți AM a scăzut cu 3 % de la 15 la 14,5 milioane unități.
5.2.2. Importurile din RPC și cotele de piață pentru segmentele FEO și AM
(87)
Multe observații au făcut referire la constatările Comisiei privind dimensiunea segmentelor FEO și AM pe piața roților de aluminiu a UE, în special în ceea ce privește cota de piață a importurilor. Părțile au argumentat cu precădere că au fost efectuate calcule greșite de către Comisie în ceea ce privește cota de piață a importurilor FEO. În urma acestor observații, s-au derulat anchete suplimentare cu privire la cota de piață a importurilor de roți FEO și AM. Se reamintește faptul că în regulamentul provizoriu se specificau cotele de piață ale importurilor de FEO și AM din RPC. Aceste cote de piață au fost specificate pe baza informațiilor existente la dosar în etapa provizorie, pe baza datelor oferite de către producătorii UE, de către exportatori, precum și de către fabricanții de autovehicule. Pe această bază, s-a stabilit o cotă de piață a importurilor FEO de aproximativ 3 % (calcul prudent), însă aceasta putea ajunge la 6 %.
(88)
Ținând seama de criticile formulate de către părțile interesate, toate datele au fost verificate din nou, iar această verificare a confirmat constatările provizorii. O explicație detaliată a tuturor pașilor anchetei și a tuturor surselor de informare utilizate la stabilirea cotei ambelor segmente de importuri, nu numai din țara în cauză, ci și din alte țări terțe a fost inclusă în înștiințarea atașată la dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate. Această înștiințare demonstrează varietatea surselor utilizate în vederea obținerii informațiilor pertinente.
(89)
În plus, ca răspuns la observațiile părților potrivit cărora cota de piață de 3 % era mică, s-a subliniat că o cotă de piață chiar și de 3 % nu poate fi considerată mică pe o piață sensibilă la factorul preț, cum este cea analizată. Acest lucru este adevărat în special având în vedere criza prețurilor descrisă mai jos în considerentul 116. În plus, a existat și o creștere semnificativă a volumelor și cotei de piață a importurilor din RPC.
Volumele importurilor în 000 unități FEO
2006
2007
2008
PA
RPC
455
476
508
1 183
Indice 2006 = 100
100
105
112
260
Cotă de piață (%)
1 %
1 %
1 %
3 %
Volumele importurilor în 000 unități AM
2006
2007
2008
PA
RPC
3 247
4 667
5 301
4 954
Indice 2006 = 100
100
144
163
153
Cotă de piață (%)
22 %
25 %
33 %
34 %
5.3. Subcotarea prețurilor
(90)
Se reamintește faptul că, în etapa provizorie, subcotarea a fost calculată pentru produsul în cauză considerat atât în ansamblu, cât și la nivelul segmentelor. Separarea s-a bazat pe listele aferente fiecărei tranzacții în parte, furnizate de către producătorii și exportatorii UE incluși în eșantion, prin identificarea vânzărilor către fabricanții de autovehicule.
(91)
Variațiile subcotării prezentate în considerentele 95 și 98 din regulamentul provizoriu au fost recalculate, în principal din cauza unor modificări ale modului de calcul al dumpingului (a se vedea mai sus). Acestea au fost, de asemenea, ajustate din perspectiva tarifului vamal aplicat, respectiv în etapa provizorie s-a aplicat o taxă vamală uniformă de 4,5 %. Această abordare a fost urmată în etapa finală de calculul subcotării generale (pentru ambele segmente). Aceasta s-a datorat faptului că nu toate importurile FEO au fost declarate în baza codului NC corelat cu o taxă vamală mai mică de 3 %.
(92)
Unele părți și-au reiterat observațiile potrivit cărora nivelul subcotării ar trebui calculat numai prin raportare la componenta de valoare adăugată a prețului (excluzând costul aluminiului). După cum se susține în considerentul 96 din regulamentul provizoriu, utilizarea unei astfel de metodologii ar crește, într-adevăr, nivelul subcotării. De vreme ce nivelul subcotării constatat prin raportare la prețul integral (exprimat ca procent) era deja substanțial, această metodă nu a mai fost dezvoltată ulterior.
(93)
Subcotarea calculată pentru produsul în cauză analizat în ansamblu variază între 20 % și 38 %. Subcotarea rămâne substanțială pentru ambele segmente (între 15 % și 29 % pentru FEO și 49 % și 63 % pentru AM).
6. SITUAȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE
6.1. Definiția industriei din Uniune și indicatorii de prejudiciu macro și micro
(94)
Una dintre părți a susținut că au fost folosite incorect de către Comisie definițiile industriei din Uniune și a producției din Uniune și că evaluarea prejudiciului trebuia să se bazeze pe informații referitoare doar la reclamanți și susținătorii reclamației, și nu pe baza producției totale din Uniune.
(95)
Industria din Uniune a fost definită în conformitate cu articolul 4 aliniatul (1) din regulamentul de bază. Evaluarea situației întregii producții din Uniune respectă regulamentul de bază. Prin urmare, argumentul conform căruia evaluarea prejudiciului s-a bazat pe o definiție greșită a industriei din Uniune trebuie respins. În consecință, toate argumentele privind evoluția tendințelor indicatorilor de prejudiciu pentru care au fost folosite, ca bază pentru analiză, date de la producători incluși în eșantion și de la producători cooperanți au trebuit să fie respinse.
(96)
O altă observație de ordin general a fost aceea că variantele neconfidențiale ale chestionarelor și mini-chestionarelor producătorilor prezentau lacune. Comisia a examinat în detaliu aceste observații și a solicitat îmbunătățirea versiunilor neconfidențiale, acolo unde se impunea. Acestea au fost incluse în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate, permițându-se astfel în totalitate apărarea corespunzătoare a drepturilor.
(97)
Unele părți au susținut că unii producători din UE ar fi trebuit să fie excluși deoarece nu au furnizat informații complete cu privire la activitățile lor. Aceste părți au afirmat, de asemenea, că excluderea ar fi avut un impact asupra reprezentativității. Totuși, aceste afirmații nu sunt sprijinite de fapte, întrucât producătorii UE în discuție au furnizat într-adevăr toate informațiile relevante. Prin urmare, acestea trebuie să fie respinse.
(98)
Unul dintre importatori a afirmat, de asemenea, că ar fi trebuit să fie clasificat drept producător din UE deoarece își externalizase procesul de producție în țara în cauză, în timp ce multe alte activități se realizau în UE (de exemplu proiectarea). Societatea respectivă și-a externalizat procesul de producție, păstrând în Uniune anumite activități, precum încercările roților. Cu toate acestea, având în vedere că procesul de producție are loc în țara în cauză, acest importator nu poate fi considerat drept producător din UE în procedura antidumping. În lumina celor de mai sus, această afirmație a trebuit să fie respinsă.
(99)
Unele părți au realizat o analiză a indicatorilor de prejudiciu în funcție de societate. O astfel de abordare trebuie respinsă, întrucât analiza prejudiciului se realizează pentru întreaga industrie din UE.
6.2. Indicatori macroeconomici
6.2.1. Vânzări și cote de piață
(100)
Ulterior publicării regulamentului provizoriu, părțile au solicitat date separate pentru segmentele FEO și AM. Tabelul de mai jos prezintă datele privind vânzările și cota de piață cu separarea între segmentele FEO și AM:
2006
2007
2008
PA
Volumul vânzărilor în întreaga industrie FEO din Uniune, în mii de unități
36 820
36 240
34 932
28 719
Indice 2006 = 100
100
98
95
78
Volumul vânzărilor în întreaga industrie AM din Uniune, în mii de unități
8 626
10 443
7 962
7 075
Indice 2006 = 100
100
121
92
82
Cota de piață FEO (%) (cota producătorilor din UE din total consum FEO)
84,5 %
82,3 %
83 %
82,3 %
Indice 2006 = 100
100
97
98
97
Cota de piață AM (%) (cota producătorilor din UE din total consum AM)
57,4 %
56,7 %
49 %
48,5 %
Indice 2006 = 100
100
99
85
84
(101)
Au fost folosite surse de informații diferite pentru a stabili separarea, în special datele furnizate în cursul anchetei de producătorii din UE, datele furnizate de reclamant, precum și datele culese înaintea inițierii procedurii.
(102)
Tabelul de mai sus prezintă o tendință descrescătoare în ceea ce privește vânzările și cotele de piață, atât pentru segmentul FEO, cât și pentru cel AM.
6.2.2. Context contractual
(103)
După cum s-a precizat în considerentul 112 din regulamentul provizoriu, Comisia a continuat să analizeze licitațiile adjudecate în cursul PA, care, totuși, vor fi puse în aplicare după aceasta. Datele deja existente la dosar au fost suplimentate cu informații noi primite de la fabricanții de roți și de la producătorii de autoturisme. Aceste date au confirmat ordinele de mărime ale achizițiilor și tendințele cu privire la cotele de piață ale furnizorilor europeni și chinezi. Acestea sunt susținute de argumentele aduse de producătorii de autoturisme conform cărora cota importurilor din China a crescut datorită competitivității, a calității crescute și a productivității sporite a proceselor de producție.
6.3. Indicatori microeconomici
6.3.1. Costul producției
(104)
Una dintre părți a susținut că datele privind rentabilitatea raportate în considerentul 117 din regulamentul provizoriu nu corespund cu cele privind vânzările și costurile de producție prezentate în considerentele 89 și 122 din regulamentul provizoriu. Acest lucru se datorează unei erori materiale la calcularea costului de producție, ceea ce a condus la folosirea unui set de date eronat. Această eroare a fost corectată, iar cifrele costului de producție sunt prezentate în tabelul de mai jos.
În euro
2006
2007
2008
PA
Costul mediu de producție (pe unitate)
48,1
49,4
48,7
49,1
(105)
Corectura nu a afectat tendința stabilită înaintea inițierii procedurii. Costul mediu de producție a rămas stabil în cursul perioadei examinate.
6.3.2. Rentabilitatea
(106)
Ca răspuns la solicitările părților de a furniza date separate pentru FEO și AM, rentabilitatea a fost calculată separat pentru segmentele FEO și cele AM. Tendințele și ordinele de mărime au fost confirmate.
În %
2006
2007
2008
PA
Total rentabilitate
3,2
0,7
-1,5
-5,4
Rentabilitate FEO
3,1
0,4
-1,4
-5,7
Rentabilitate AM
5,2
5,7
-3,3
-2,4
(107)
Așa cum s-a prezentat în tabelul de mai sus, rentabilitatea a fost afectată atât pentru segmentul FEO, cât și pentru cel AM. Aceasta a scăzut cu 8,8 puncte procentuale în cursul perioadei examinate pentru FEO și cu 7,6 puncte procentuale pentru segmentul AM. În consecință, ordinele de mărime și tendințele pentru segmentele FEO și AM examinate separat coincid cu cele pentru produsul în cauză considerat în ansamblu (o scădere cu 8,7 puncte procentuale).
6.3.3. Randamentul investițiilor
(108)
Părțile au atras atenția asupra posibilelor inexactități în calculul randamentului investițiilor. Cifrele raportate țin cont de toate elementele care compun randamentul investițiilor, inclusiv amortizarea. Prin urmare, afirmațiile au trebuit să fie respinse.
6.4. Constatarea privind prejudiciul
(109)
Constatările privind prejudiciul menționate în considerentele 80-123 din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate. Industria din Uniune a suferit prejudicii importante, care s-au reflectat, în special, în scăderea rentabilității. O serie de indicatori de prejudiciu au fost examinați separat pentru segmentele FEO și AM. Tendințele și ordinele de mărime ale evoluției acestor indicatori corespund celor stabilite pentru întregul produs în cauză.
7. CAUZALITATE
7.1. Impactul importurilor din RPC
(110)
Unele părți au susținut că declinul producției industriei din Uniune și al vânzărilor a fost rezultatul scăderii consumului (care se presupune că a determinat scăderea capacității). Într-adevăr, regulamentul provizoriu nu contestă faptul că pe piața Uniunii s-a produs o contracție a consumului. Deși este posibil ca alți factori decât importurile din RPC care fac obiectul unui dumping (criza economică și importurile din Turcia) să fi contribuit la prejudiciul suferit de industria din UE, impactul acestor factori nu este de natură să afecteze legătura de cauzalitate menționată în considerentele 136-152 din regulamentul provizoriu. În orice caz, așa cum este evidențiat în considerentul 126 și următoarele din regulamentul provizoriu, există o legătură evidentă între creșterea semnificativă a volumelor importurilor din China la prețuri scăzute și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În plus, așa cum este evidențiat în considerentul 103 din regulamentul provizoriu și contrar afirmațiilor părților, capacitatea s-a menținut stabilă în cursul perioadei examinate (în special între 2006 și 2008, cu o scădere de 4 % între 2008 și PA).
(111)
Unele părți au făcut trimitere la declarațiile publicate de producătorii din Uniune pe site-urile lor Internet și la faptul că importurile din RPC care fac obiectul unui dumping nu erau menționate printre cauzele prejudiciului. Indiferent de orice declarație publică a producătorilor din Uniune (care nu exclud, în nici un caz, importurile din China drept cauză posibilă a prejudiciului), datele aflate la dosar demonstrează în mod clar că există o legătură cauzală între prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile din RPC care fac obiectul unui dumping.
(112)
Unele părți au susținut că pierderea rentabilității s-a datorat scăderii volumelor de producție. În consecință, producătorii nu și-au putut amortiza costurile fixe prin numărul mai redus de roți produse. Cu toate acestea, scăderea producției s-a datorat pierderii cotei de piață care a avut la bază pătrunderea importurilor din China.
(113)
Unele părți au susținut că importurile din RPC nu ar fi putut fi cauza prejudiciului suferit de industria din Uniune deoarece anul 2007 a cunoscut o scădere a rentabilității în ciuda prețurilor și a vânzărilor stabile. Trebuie reamintit că între 2006 și 2007 s-a înregistrat o creștere a cotei de piață a importurilor din RPC și o creștere în volum cu 40 %. Pentru aceste motive, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(114)
Constatările menționate în considerentele 126-130 din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.
7.2. Efectele altor factori
7.2.1. Segmentarea
(115)
Părțile și-au reiterat afirmația că prejudiciul industriei din Uniune, care își canalizează majoritatea vânzărilor către segmentul FEO, nu ar fi putut fi determinat de importurile din China, care se concentrează în mod preponderent pe segmentul AM și au o prezență FEO limitată. Se reamintește că aceste observații au fost abordate în considerentele 131-135 din regulamentul provizoriu.
(116)
După instituirea măsurilor provizorii, unele părți au făcut trimitere la considerentul 133 din regulamentul provizoriu, care preciza că „există indicii că producătorii de autoturisme utilizează prețurile din China pentru a diminua prețurile industriei UE”. Aceste părți au afirmat că instituțiile nu își pot baza constatările pe indicii, ci doar pe dovezi concludente. Părțile au mai evidențiat că nu a fost pusă la dispoziție nicio informație din dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate care să dovedească această afirmație.
(117)
Trebuie subliniată încă de la început sensibilitatea comercială ridicată a acestui tip de informații. Pe lângă informațiile aflate la dispoziția Comisiei, au mai fost furnizate informații suplimentare de către părți. Aceste informații suplimentare au confirmat constatările bazate pe dovezi aflate la dispoziția Comisiei înainte de inițierea procedurii, prezentând un model clar de presiune pentru reducerea prețurilor. Comisia a continuat constituirea dosarului cu privire la aspectul presiunii asupra prețurilor. O prezentare detaliată a fost furnizată de către producătorii din Uniune. Aceasta a oferit Comisiei o mai bună înțelegere a detaliilor procedurii de cerere de oferte și a confirmat constatările cu privire la presiunea pentru reducerea prețurilor și la folosirea ofertelor din China ca valoare de referință pentru exercitarea unei astfel de presiuni. Într-adevăr, în unele cazuri prețul de referință stabilit de către producătorii de autoturisme (care constituie punctul de plecare al negocierilor) a fost stabilit deja sub costurile producătorilor din Uniune, devenind astfel de nesusținut încă de la început. În unele cazuri, nici chiar ofertele sub acest nivel nu au avut succes.
(118)
În conformitate cu informațiile aflate la dispoziția Comisiei, unii producători de autoturisme doar le precizează ofertanților că ar trebui să reducă prețurile la nivelul ofertelor din China; alții folosesc cotații de la societăți care nu participau la licitații; iar alții, în sfârșit, nici măcar nu impun restricții la licitații și oricine poate licita (chiar și cei care nu ar fi îndeplinit niciodată cerințele).
(119)
Producătorii de autoturisme au afirmat că prețul nu este un factor determinant în deciziile lor cu privire la aprovizionare. Într-adevăr, informațiile din dosar arată faptul că pot fi alte considerente, dar totuși prețul joacă un rol predominant.
(120)
Constatările menționate în considerentele 131-135 din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.
7.2.2. Impactul importurilor din Turcia
(121)
Părțile au afirmat că a fost subestimat de către Comisie impactul importurilor din Turcia ca și cauză a prejudiciului suferit de industria din Uniune. Se reamintește că regulamentul provizoriu a recunoscut, în considerentele 136-137, faptul că prețurile scăzute ale importurilor din Turcia ar fi putut să aibă un oarecare impact negativ asupra situației industriei din Uniune, dar nu astfel încât să afecteze, singure, legătura cauzală dintre importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(122)
Impactul importurilor din Turcia a fost, de asemenea, luat în considerare pe segmente. S-a stabilit că ¾ din importurile din Turcia erau FEO. S-a confirmat că tendințele și ordinele de mărime stabilite pentru segmentele FEO și AM luate în considerare împreună corespundeau celor pentru ambele segmente luate în considerare separat. În conformitate cu informațiile din dosar (furnizate de părți cooperante diferite), prețurile AM ale importurilor din Turcia au scăzut în cursul perioadei analizate. Cât privește prețurile pentru importurile FEO din Turcia, acestea au rămas relativ stabile.
(123)
Părțile au evidențiat că prețurile la importurile din Turcia au scăzut semnificativ între 2008 și PA. Cu toate acestea, astfel cum se arată în considerentul 137 din regulamentul provizoriu, diferența de preț a fost semnificativ mai scăzută decât cea dintre prețurile importurilor din China și prețurile producătorilor din UE.
(124)
Ca urmare a observațiilor uneia dintre părți că Turcia ar fi trebuit să fie inclusă în plângere (a se vedea considerentul 9 și următoarele de mai sus), trebuie remarcat faptul că neincluderea Turciei nu afectează legătura de cauzalitate dintre exporturile chineze ale produsului în cauză și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(125)
Prin urmare, din aceste motive, cererile înaintate de părți trebuie respinse. Având în vedere cele menționate anterior și în lipsa altor observații, considerentele 136-137 din regulamentul provizoriu sunt confirmate.
7.2.3. Impactul importurilor din alte țări
(126)
Unele părți au afirmat că între 2006 și 2008 a crescut cota de piață a importurilor din țări terțe altele decât RPC. Trebuie remarcat faptul că, înregistrând mici variații în jurul a 1 %, cota importurilor din țări terțe a rămas stabilă. Prin urmare, această afirmație a trebuit să fie respinsă.
(127)
Unele țări au menționat că la prejudiciul suferit de industria din Uniune au contribuit importurile din Africa de Sud din cauza volumului și/sau prețurilor acestora. Astfel cum s-a precizat în considerentul 99 din regulamentul provizoriu, cota de piață a importurilor sud-africane, chiar dacă a crescut ca volum, a fost stabilă începând cu 2007 (la nivelul de 1,4 % cu o creștere de 0,6 % între 2006 și 2007). Comisia a fost informată că majoritatea acelor importuri erau destinate pieței FEO. În ceea ce privește prețurile importurilor FEO sud-africane, Comisia a primit informații contradictorii. Pe baza datelor Eurostat se poate constata că acestea au crescut de la 43 la 51 EUR. Aceste date ar trebui, de asemenea, să fie în conformitate cu informațiile furnizate de unul dintre producătorii din UE. Prin urmare, afirmația cu privire la impactul importurilor sud-africane a trebuit să fie respinsă.
(128)
Constatările regulamentului provizoriu expuse în considerentele 136-138 cu privire la importurile din țări terțe, luate împreună sau izolat, sunt, prin urmare, confirmate.
7.2.4. Impactul crizei economice
(129)
Părțile și-au reiterat argumentele cu privire la impactul crizei financiare. Aceste observații, în special scăderea producției de autoturisme, au fost abordate în regulamentul provizoriu.
(130)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 142 din regulamentul provizoriu, tendința de scădere a început cu mult înainte de criza economică și a coincis cu pătrunderea pe piață a importurilor din RPC.
(131)
Constatările menționate în considerentele 139-144 din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.
7.2.5. Concurența dintre producătorii din Uniune și concentrarea pe piața UE
(132)
Părțile au afirmat că structura industriei din Uniune a contribuit la prejudiciul suferit de aceasta. Totuși, după cum s-a precizat în considerentele 146 și 147 din regulamentul provizoriu, datele culese în cursul anchetei arată că au fost afectate în mod similar și societățile mari, și cele mici.
7.2.6. Hotărâri administrative ale producătorilor din Uniune
(133)
Unele părți au afirmat că hotărârile administrative greșite ale producătorilor din Uniune reprezintă cauzele prejudiciului. Aceste observații făceau trimitere la producătorii menționați în considerentul 124 din regulamentul provizoriu, care fie au închis, fie au intrat în insolvență. Se reamintește faptul că regulamentul provizoriu menționează 30 de societăți, în timp ce observațiile părților se referă doar la 4. În general, aceste observații nu au fost confirmate. În orice caz, datele aflate la dosar demonstrează în mod clar legătura cauzală dintre prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile din RPC. Această constatare este susținută și de faptul că, în ciuda închiderilor, cota de piață a societăților rămase nu a crescut.
7.2.7. Importuri ale industriei din UE din țări terțe
(134)
Unele părți au susținut că un producător din UE a oferit roți mai ieftine din țări terțe, contribuind astfel la prejudiciul suferit de industria din UE. Aceste afirmații, totuși, nu au fost confirmate prin dovezi. Mai mult, nu a fost clar dacă aceste importuri ar fi afectat orice cantități semnificative. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
7.2.8. Prețurile la aluminiu și contractele de furnizare ale industriei din Uniune
(135)
S-a afirmat că, în ciuda schimbărilor prețului aluminiului, costul mediu de producție a rămas stabil. Părțile au afirmat că pierderile suferite de producătorii din Uniune au fost cauzate de faptul că aceștia au încheiat contracte pe termen lung pentru furnizarea de aluminiu, ceea ce nu le-a permis să ajusteze prețul în conformitate cu scăderea prețurilor LME. Informațiile din dosar, transmise de producători cooperanți din Uniune, au contrazis aceste afirmații. Prin urmare, acestea au trebuit să fie respinse.
7.2.9. Fluctuațiile cursului de schimb
(136)
S-a argumentat, de asemenea, că prejudiciul suferit de producătorii din Uniune ar putea să se reducă în urma aprecierii CNY față de EUR. Fluctuația monedei ar urma să conducă la creșterea prețurilor importurilor supuse dumpingului care sunt comercializate în EUR, eliminând astfel diferența de preț între importurile supuse dumpingului și prețurile producătorilor din Uniune.
(137)
Trebuie observat, în acest context, că ancheta trebuie să stabilească dacă importurile care fac obiectul unui dumping (în materie de prețuri și de volume) au cauzat (sau ar putea cauza) un prejudiciu important industriei din Uniune, sau dacă un astfel de prejudiciu important (sau probabilitatea acestuia) se datorează altor factori. În acest sens, articolul 3 alineatul (6) din regulamentul de bază prevede că este necesar să se arate că nivelul prețului importurilor care fac obiectul unui dumping cauzează un prejudiciu. Prin urmare, se referă doar la o diferență între nivelurile prețurilor și, astfel, nu există obligația de a analiza factorii care influențează nivelul acestor prețuri.
(138)
Efectul probabil al importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor industriei din Uniune se examinează, în principal, prin stabilirea subcotării prețurilor, a scăderii prețurilor și a blocării prețurilor. În acest scop, sunt comparate prețurile de export care au făcut obiectul unui dumping și prețurile de vânzare ale industriei din Uniune, iar prețurile de export utilizate pentru calcularea prejudiciului ar putea, în unele cazuri, să necesite convertirea într-o altă monedă pentru a dispune de o bază comparabilă. Prin urmare, utilizarea cursurilor de schimb în acest context garantează doar că diferența de preț se stabilește pe o bază comparabilă. Din cele menționate anterior reiese clar că, în principiu, cursul de schimb nu poate fi un alt factor al prejudiciului.
(139)
Cele de mai sus sunt confirmate, de asemenea, de textul articolului 3 alineatul (7) din regulamentul de bază, care face referire la factorii cunoscuți, diferiți de importurile care fac obiectul unui dumping. Lista celorlalți factori cunoscuți în articolul respectiv nu menționează niciun alt factor care afectează nivelul prețului importurilor care fac obiectul unui dumping.
(140)
Cu toate acestea, chiar și în cazul în care acest factor ar fi luat în considerare, este puțin probabil ca, având în vedere presiunea probabilă asupra prețurilor de consum în contextul unei reduceri a cererii, importatorii care își achiziționează mărfurile din țările în cauză să poată majora prețurile de vânzare cu amănuntul ca urmare a aprecierii CNY. În plus, cursul de schimb ca atare este foarte dificil de previzionat. În final, aprecierea CNY față de EUR a fost constatată după PA. Toate aceste elemente nu permit să se concluzioneze că fluctuațiile monedei vor avea un efect de creștere asupra prețurilor importurilor din țara în cauză care fac obiectul unui dumping.
(141)
Având în vedere cele menționate anterior, nu se poate constata faptul că evoluția cursului de schimb ar putea reprezenta un alt factor cauzator de prejudicii.
7.2.10. Creșterea cererii pentru roți din oțel
(142)
Unele părți au afirmat că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datora faptului că, în perioadă de criză economică, consumatorii s-au orientat către roțile din oțel, mai puțin costisitoare, sau către autoturismele mai mici care, s-ar spune, sunt mai frecvent dotate cu roți din oțel. Acest argument se presupunea a fi susținut de faptul că schemele de ajutor introduse de diferite țări europene stimulau vânzările de autoturisme mai mici. Pe de altă parte, alte părți afirmau că, deși schemele de ajutor ar fi putut într-adevăr să stimuleze vânzările de autoturisme mai mici, acele autoturisme erau mai bine echipate și dotate cu roți de aluminiu.
(143)
A fost realizată o analiză suplimentară pe baza datelor disponibile, întrucât nu există statistici generale privind roțile de oțel. Date privind nivelul cererii de roți de oțel ar putea fi obținute prin compararea datelor privind producția de autoturisme în UE (considerentul 141 din regulamentul provizoriu) și cererea de roți FOE (a se vedea considerentul 85 de mai sus).
2006
2007
2008
PA
Producția de autoturisme în UE (în mii de unități)
16 198
17 103
15 947
13 443
Numărul de roți folosit în producția de autoturisme (producție* 4,5 roți)
72 891
76 963
71 761
60 493
Cererea de roți FOE din aluminiu în UE (în mii de unități)
43 573
44 009
42 076
34 915
Cererea de roți din oțel în UE (în mii de unități)
29 318
32 954
29 685
25 578
Cota roților FOE din aluminiu
59 %
57 %
58 %
57 %
Cota roților din oțel
40 %
42 %
41 %
42 %
(144)
Tabelul demonstrează că, între 2008 și PA, cererea de roți din oțel a scăzut cu 12 %. Cota roților din aluminiu în producția de autoturisme noi a scăzut, între 2008 și PA (perioadă afectată de criza economică), cu un punct procentual. În aceeași perioadă, cota roților de oțel în producția de autoturisme noi în UE a crescut cu 1 punct procentual.
(145)
Se poate constata că, în producția de autoturisme noi, cotele roților din aluminiu și din oțel au rămas stabile. În plus, tendințele cererii și producției roților de aluminiu nu sprijină argumentul de mai sus. Prin urmare, acesta a trebuit să fie respins.
7.3. Constatarea privind legătura de cauzalitate
(146)
Niciunul dintre argumentele prezentate de către părțile interesate nu demonstrează că impactul altor factori, în afară de importurile din RPC care fac obiectul unui dumping, este probabil să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectului unui dumping și prejudiciul constatat. Prin urmare, constatările privind legătura de cauzalitate din regulamentul provizoriu se confirmă.
8. INTERESUL UNIUNII
(147)
Având în vedere observațiile părților, Comisia a întreprins o analiză ulterioară a tuturor argumentelor referitoare la interesele Uniunii. Au fost examinate toate elementele și constatările regulamentului provizoriu s-au confirmat.
8.1. Interesul importatorilor
(148)
După cum se menționează în considerentul 160 din regulamentul provizoriu, Comisia a investigat în continuare impactul taxelor asupra societăților care importă și revând roți din aluminiu sub marcă proprie, a căror producție a fost externalizată în RPC. S-a stabilit că, deși impactul asupra acestor societăți ar fi, probabil, mai mare decât asupra altor tipuri de importatori, astfel cum sunt definiți în considerentele 159-160 din regulamentul provizoriu, totuși nu ar fi disproporționat ținând cont de efectele globale asupra ansamblului industriei din Uniune.
(149)
Pe baza prețurilor furnizate pentru PA de către un importator cooperant (furnizor extern de servicii) s-a stabilit că marja de profit obținută de o astfel de societate ar fi suficientă pentru a susține efectele taxelor. Marjele obținute de acea societate erau mai mari decât taxele propuse.
8.2. Interesul utilizatorilor
(150)
După instituirea măsurilor provizorii, părțile și-au reiterat observațiile generale cu privire la impactul mare al măsurilor asupra costurilor fără a furniza dovezi în sprijinul acestor afirmații. Trebuie reamintit faptul că analiza impactului asupra costurilor s-a bazat pe datele furnizate de către producătorii de automobile cooperanți. Doar trei societăți au furnizat astfel de date înainte de instituirea măsurilor provizorii și doar aceste date ar putea sta la baza constatărilor Comisiei.
(151)
Astfel cum s-a menționat în considerentul 165 din regulamentul provizoriu, impactul măsurilor asupra costurilor este limitat (un impact asupra costurilor de maxim 0,223 % (dacă se admite că nivelurile tuturor prețurilor ar crește cu 22,3 %). Cu toate acestea, chiar și acest impact maxim asupra costurilor apare ca fiind limitat dacă se ia în considerare cifra de afaceri realizată de producătorii de autoturisme.
(152)
Unele părți au afirmat că, în cazul creșterii costurilor ca urmare a măsurilor, ar fi forțate să își delocalizeze producția. Cu toate acestea, având în vedere impactul limitat asupra costurilor, o decizie privind delocalizarea producției de autoturisme, menționată de unii producători de autoturisme, ar părea disproporționată față de impactul demonstrat asupra costurilor. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.
(153)
Trebuie, de asemenea, precizat faptul că argumentele cu privire la impactul mare asupra costurilor întră în contradicție cu observațiile anumitor producători de autoturisme referitor la faptul că aceștia se bazează pe produsele chinezești doar într-o măsură foarte limitată.
(154)
Constatările regulamentului provizoriu cu privire la impactul asupra costurilor sunt, prin urmare, confirmate.
8.3. Varietatea surselor de aprovizionare
(155)
Reclamantul a arătat că instituirea măsurilor nu ar fi în interesul industriei autoturismelor. Asigurându-se faptul că industria din Uniune rămâne operațională, s-ar asigura o varietate de surse de aprovizionare.
(156)
Alte părți, în special utilizatorii, și-au reiterat argumentele cu privire la concurența pe piața UE. De asemenea, aceștia au afirmat că importurile din RPC sunt esențiale pentru a face față cererii de pe piața UE, producătorii din UE neputând asigura capacități suficiente. Întrucât în anii 2006 și 2007 rata de utilizare a capacității a rămas la nivelul de 92 %, s-a constatat o scădere dramatică, la 84 % în 2008 și la 73 % în PA. Aceste date demonstrează în mod clar faptul că există, mai ales în momentul de față, suficiente capacități disponibile care ar putea fi utilizate pentru creșterea producției. În plus, argumentul capacităților insuficiente din partea industriei din Uniune intră în contradicție cu celelalte afirmații ale industriei autoturismelor, și anume cele privind reducerea substanțială a cererii pentru roți FOE. Prin urmare, afirmațiile au trebuit să fie respinse.
(157)
Una dintre părți a mai afirmat că producătorii chinezi nu produceau aceleași tipuri ca producătorii europeni de roți din aluminiu. Aceste afirmații au trebuit să fie respinse având în vedere nivelul de NCP echivalente identificate în acest caz (în funcție de calculul efectuat, conform explicațiilor din considerentul 93, raportul de echivalență ar fi de 92 % pentru calculul subcotării produsului în cauză, considerat în ansamblu, și 77 % pentru segmentele FOE și AM considerate separat).
(158)
Constatările menționate în considerentul 166 din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.
8.4. Coreea de Sud
(159)
Părțile și-au reiterat observațiile cu privire la impactul negativ al taxelor în cazul de față când sunt combinate cu alți factori, precum avantajul competitiv acordat producătorilor de autoturisme din Coreea de Sud în temeiul Acordului de liber schimb. Aceste observații nu au fost susținute de nicio dovadă nouă. Ar trebui reținut faptul că nu există nicio dovadă că ALS ar aduce prejudicii industriei de autoturisme și că, în orice caz, este disponibil ca remediu un instrument de salvgardare în temeiul ALS în discuție. Constatările expuse în considerentele 167 și 168 din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.
8.5. Constatarea privind interesul Uniunii
(160)
Constatările expuse în considerentele 153-171 din regulamentul provizoriu se confirmă.
9. MĂSURI PROVIZORII
9.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(161)
Majoritatea observațiilor primite se referă la calcularea nivelului de eliminare a prejudiciului. Părțile au pus sub semnul întrebării metodologia de calcul în sine și au reclamat comunicarea insuficientă.
9.1.1. Informarea părților
(162)
Se reamintește faptul că metodologia de calcul a nivelului de eliminare a prejudiciului a fost prezentată în detaliu în nota inclusă în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate la data publicării măsurilor provizorii. De asemenea, toate părțile interesate au primit această notă împreună cu scrisoarea de informare transmisă în aceeași zi.
(163)
O a doua notă a fost inclusă în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate ca răspuns la observațiile transmise după instituirea măsurilor provizorii.
(164)
Se reamintește faptul că NCP-urile utilizate la calculul per producător de autoturisme au fost clar identificate în nota anterior menționată. Cu toate acestea, date exacte cu privire la elementele de preț și de volum nu au putut fi divulgate, din motive de confidențialitate.
(165)
În ceea ce privește importurile din China, datele cu privire la cantitățile exportate, la valoarea CIF la granița Uniunii și media ponderată a prețurilor unitare de vânzare nu au putut fi divulgate deoarece se bazau pe tranzacții efectuate de doi exportatori. Divulgarea ar încălca deci cerințele de confidențialitate prevăzute în regulamentul de bază.
(166)
În ceea ce privește tranzacțiile efectuate de către producătorii din Uniune pe piața UE, furnizarea unor informații mai detaliate ar avea sens doar dacă ar fi furnizate individual pentru fiecare dintre producători. Aceasta nu este totuși posibil, întrucât ar încălca cerințele de confidențialitate menționate anterior.
(167)
Prin urmare, din aceste motive, se consideră că informațiile detaliate cu privire la metodologia folosită pentru calcularea taxei (inclusiv, printre altele, NCP-ul utilizat și separat pe producător de autoturisme) au furnizat părților informații suficiente pentru a le permite să își exercite pe deplin dreptul la apărare, cu respectarea cerințelor de confidențialitate prevăzute de regulamentul de bază.
9.1.2. Metodologia
(168)
Se reamintește faptul că subcotarea prețurilor de referință a fost calculată pe baza datelor în legătură cu achizițiile de roți din aluminiu realizate de producătorii de autoturisme. Din motivele stabilite în special în considerentele 174-177 din regulamentul provizoriu, această abordare include doar roțile din aluminiu destinate segmentului FOE. Producătorii de autoturisme care cooperează în anchetă au confirmat că au achiziționat roți din aluminiu ca urmare a unor licitații. Dată fiind natura licitațiilor, modelele care au „sursă dublă” trebuie să fie la fel din toate punctele de vedere, indiferent dacă sunt achiziționate din RPC sau din UE. Pentru a se asigura cel mai ridicat nivel posibil de comparație între produsele de import chinezești și cele din UE, s-a efectuat comparația NCP cu NCP, separat pentru fiecare mare producător de autoturisme identificat în datele furnizate atât de producătorii din UE incluși în eșantion, cât și de exportatorii cooperanți din China. Contrar afirmațiilor unora dintre părți, acest nivel al taxelor nu reprezintă sub nicio formă o consecință a ajustării, însă identifică faptul că taxa trebuie stabilită la un nivel adecvat pentru remedierea prejudiciului suferit de industria din Uniune.
9.1.2.1. Informații utilizate ca bază de calcul
(169)
Părțile au afirmat că nivelul de eliminare a prejudiciului s-a calculat pe baza licitațiilor, deși informațiile cu privire la licitații nu au fost solicitate nici în cursul anchetei, nici nu au fost puse la dispoziție în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate.
(170)
Cu toate că în descrierea metodologiei utilizate pentru calcularea nivelului taxei au fost menționate licitațiile, această trimitere a fost doar o referință la tipul procedurilor de achiziție utilizate de producătorii de autoturisme care garantau că roțile provenite din sursă dublă urmau să fie la fel și că putea fi obținut un nivel mai ridicat de comparabilitate. Nu a fost o trimitere la sursele de informații pe baza cărora s-au realizat calculele.
(171)
Dimpotrivă, calculele s-au realizat în conformitate cu practica uzuală bazată pe liste tranzacție - cu - tranzacție furnizate de producătorii-exportatori incluși în eșantion și de producătorii din UE. Echivalența NCP s-a realizat la nivel de producător de autoturisme, respectiv în cadrul unui grup de tranzacții identificate ca vânzări ale exportatorilor și ale producătorilor din UE către producătorul de autoturisme în cauză. Aceste date au fost confirmate pe deplin.
9.1.2.2. Ajustări
(172)
Observațiile părților s-au axat în continuare pe ajustările făcute calculelor. Comisia a acceptat unele dintre aceste observații.
(173)
Se reamintește faptul că prețurile CIF ale exportatorilor chinezi au fost ajustate în sus prin adăugarea a 7,6 %: 4,5 % taxe vamale plus 3,1 % alte costuri de import. Pentru a construi un cost țintă pe baza prețului de vânzare curent al producătorilor din UE, trebuie făcute două adaosuri:
1.
adăugarea a 5,4 % pe baza cifrei de afaceri pentru a ajunge la nivelul costului de producție (a se reține că aceasta este pierderea medie ponderată pentru producătorii de roți din UE determinată pentru PA),
2.
adăugarea a 3,2 % pe baza cifrei de afaceri la costul de producție [calculat la punctul (1)] pentru a se asigura un profit rezonabil și pentru a se ajunge la prețul țintă. Cei 3,2 % corespund profitului obținut de industria din UE în 2006, primul an al perioadei considerate, când rezultatele financiare ale producătorilor din Uniune nu erau încă afectate de dumpingul prejudiciabil.
(174)
În ceea ce privește taxele vamale, înainte de inițierea procedurii, prețurile de import au fost ajustate în sus cu 4,5 %. Această taxă corespunde taxei vamale aplicate codului NC 8708 70 50. Cu toate acestea, codul NC 8708 70 10 este cel care vizează, în principiu, roțile de aluminiu pentru industria de montaj (respectiv FOE), și nu codul NC 8708 70 50. Importurilor aferente acestui cod le este aplicabilă o taxă de 3 %. Dată fiind metodologia utilizată pentru determinarea nivelului de eliminare a prejudiciului, care se bazează pe segmentul FOE, și ținând cont de observațiile părților după instituirea măsurilor provizorii, se consideră adecvat, pentru a se asigura coerența în abordare, să se utilizeze taxa vamală de 3 %.
(175)
Cu privire la profitul țintă, părțile au afirmat că această marjă de profit a fost calculată atât pentru producătorii FOE, cât și pentru cei AM și ar putea să urce calculele care au la bază doar tranzacții FOE. Având în vedere observațiile părților, Comisia a ajustat aceste calcule aplicând coeficienți de pierdere și de profit calculați doar pentru roțile FOE (-5,7 % și respectiv 3,1 %, a se vedea considerentul 106 și următoarele de mai sus).
(176)
Pe de altă parte, părțile au argumentat că nivelul profitului ar trebui ajustat în jos pentru a reflecta impactul crizei. Cu toate acestea, este o practică frecventă aplicarea unei marje de profit pe care industria ar obține-o în absența practicilor de dumping. Alte cauze ale prejudiciului, chiar dacă au o contribuție, nu au fost individualizate în calculul profitului țintă.
(177)
Anumite părți au afirmat că metodologia utilizată pentru calculul nivelului de eliminare a prejudiciului a încălcat metodologia dispusă de regulamentul de bază. Cu toate acestea, regulamentul de bază nu dispune nicio metodă anume pentru stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului. Metoda pentru stabilirea acestui nivel trebuie analizată în funcție de elementele specifice ale cazului. Așa cum s-a explicat în regulamentul provizoriu și în altă parte a prezentului regulament, elementele cazului vin în sprijinul utilizării metodologiei folosite de instituții. Mai mult, trebuie remarcat faptul că nivelurile de subcotare din regulamentul provizoriu și din considerentul 93 de mai sus reprezintă un indiciu al faptului că nivelurile de subcotare a prețurilor de referință care folosesc abordarea sugerată de unele dintre părți ar fi mult mai mari.
(178)
Ținând cont de aceste modificări, valoarea taxei vamale se ridică la 22,3 %.
9.1.2.3. Aplicabilitatea „taxei FOE” pentru vânzările AM
(179)
Una dintre părți a afirmat că nu era adecvat să se calculeze nivelul de eliminare a prejudiciului doar pe baza vânzărilor FOE, atâta timp cât taxa era aplicabilă și roților AM. Cu toate acestea, așa cum s-a explicat mai sus (precum și la punctele 174-177 din regulamentul provizoriu), această abordare este adecvată pentru prezentul caz, în special deoarece 85 % dintre vânzările producătorilor din Uniune au legătură cu segmentul FOE.
(180)
Abordarea utilizată de Comisie prin care calcularea elementului de eliminare a prejudiciului a fost limitată doar la FOE a fost cea mai potrivită. O abordare diferită nu părea a fi potrivită deoarece ar fi condus la o situație în care un set de date privind exporturile axat mai mult pe AM ar fi fost comparat cu cele ale industriei din UE care vinde predominant pe segmentul FOE.
(181)
Abordarea utilizată este justificată și rezonabilă dat fiind că scopul măsurii este de a elimina prejudiciul adus industriei din UE. Aceasta garantează faptul că taxa nu a fost stabilită la un nivel mai mare decât era necesar pentru a elimina prejudiciul.
9.1.2.4. Caracterul neaplicabil și obligația de a stabili o taxă individuală pentru acei operatori cărora li s-a acordat TI
(182)
Una dintre părți a afirmat că, spre deosebire de primul paragraf al articolului 9 alineatul (5) din regulamentul de bază, al doilea paragraf nu prevede posibilitatea de a nu preciza taxa individuală. Drept urmare, aceasta argumenta că excepția în legătură cu caracterul impracticabil nu ar putea fi aplicată în cazul de față și că obligația de a stabili o taxă vamală individuală pentru acei exportatori cărora li s-a acordat TI rămâne valabilă.
(183)
Anumite părți au afirmat, de asemenea, că acest caracter impracticabil se datora doar metodologiei utilizate; astfel, acesta a fost „autoindus” de către Comisie. Părțile au afirmat că toate datele transmise de către producătorii-exportatori AM s-ar fi aflat la dispoziția Comisiei, permițându-i să includă vânzările AM în calculul nivelului de eliminare a prejudiciului.
(184)
În sfârșit, anumite părți au afirmat că, întrucât Comisia a putut calcula subcotarea separat pentru segmentele FOE și AM, aceasta trebuie să poată calcula și subcotarea prețurilor de referință. Un argument final a fost că prețurile AM ar putea fi comparate cu prețurile FOE deoarece construcția NCP nu face distincție între cele două segmente.
(185)
În ceea ce privește primul argument, este adevărat că articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază pleacă de la premiza că, dacă unui operator i s-a acordat TI, va fi posibil să se precizeze o taxă individuală pentru acesta. Cu toate acestea, în acest caz particular, o astfel de precizare ar fi nerealizabilă și/sau inadecvată. Motivul este că, așa cum s-a explicat mai sus, pentru determinarea nivelului de eliminare a prejudiciului este necesar să se concentreze asupra vânzărilor FOE. Mai mult decât atât, cu referire la toți producătorii cărora li s-a acordat TI, o taxă bazată și pe vânzările lor AM ar fi nepotrivit de mare, respectiv ar depăși ceea ce le-ar fi garantat în circumstanțele acestui caz particular pentru a elimina prejudiciul. Aceasta pentru că, așa cum s-a explicat mai sus, un nivel de eliminare a prejudiciului de 22,3 % este suficient pentru a proteja producătorii din Uniune și piața lor primară (FOE). O taxă care s-ar baza și pe vânzările AM ale producătorilor respectivi - care, în toate cele trei cazuri de producători cărora li s-a acordat TI, ar fi mai mare - ar fi astfel nejustificat de mare.
(186)
Trebuie, de asemenea, menționat că referința la lipsa datelor de încredere din considerentul 182 din regulamentul provizoriu nu are legătură cu calitatea datelor furnizate, ci cu tipul de date utilizate în calcule (echivalența NCP per producător de autoturisme, respectiv compararea modelelor aprovizionate din RPC și din UE de către un anumit producător de autoturisme). Tipul procedurii utilizate pentru aprovizionarea cu roți pe segmentul FOE a oferit posibilitatea obținerii unui nivel mai mare de comparabilitate. Același tip de date, datorită faptului că sunt utilizate proceduri diferite, nu ar fi putut fi furnizat pentru vânzările AM.
(187)
Practica de stabilire a prejudiciului în temeiul articolului 3 din regulamentul de bază este separată din punct de vedere legal de stabilirea nivelului taxei. Această a doua practică se realizează odată ce prejudiciul a fost stabilit și are ca scop fixarea unui nivel al taxei care ar fi suficient pentru remedierea prejudiciului. Drept urmare, Comisia a realizat acest calcul în conformitate cu metodologia aleasă. De asemenea, faptul că structura NCP nu includea criteriul canalelor de vânzări nu are legătură cu metodologia utilizată când s-a stabilit nivelul de eliminare a prejudiciului.
(188)
Argumentele părților referitoare la aplicarea excepției de caracter impracticabil, precum și la caracterul necondiționat al obligației de a stabili o taxă vamală individuală trebuie să fie respinse.
9.1.2.5. Reprezentativitatea tranzacțiilor utilizate
(189)
Criticile părților s-au referit, de asemenea, la faptul că a fost arbitrar calculul nivelului de eliminare a prejudiciului deoarece a selectat doar câteva tranzacții nereprezentative.
(190)
Înainte de toate, părțile au afirmat că acest calcul s-a bazat doar pe un volum nereprezentativ al tranzacțiilor de import din RPC. Se spune că o astfel de abordare contravine Acordului antidumping al OMC (12) deoarece nu poate fi considerată a fi întemeiată pe dovezi concludente. Reclamantul a argumentat că faptul că cea mai mare parte a vânzărilor industriei din UE constau în FOE nu era important, deoarece scopul calculării vânzărilor efectuate sub nivelul prețului de referință este acela de a determina valoarea medie cu care prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping ar trebui crescută pentru a nu determina prejudicii. Calcularea vânzărilor efectuate sub nivelul prețului de referință trebuie să fie reprezentativă pentru importurile care fac obiectul unui dumping, și nu pentru vânzările industriei din UE. O altă parte a afirmat că o astfel de abordare este în contradicție cu propria practică a instituțiilor deoarece, în mod obișnuit, subcotarea și vânzările sub nivelul prețului de referință individuale se ponderează per NCP mai curând pe baza cotei cantităților exportate subcotate și vândute sub nivelul prețului de referință decât pe baza cantităților vândute în UE.
(191)
Se reamintește faptul că marja de eliminare a prejudiciului reflectă (pe baza eșantionului) situația a circa 85 % din vânzările industriei din UE, care sunt direcționate către segmentul FOE. Situația specifică de pe piața UE, în care majoritatea vânzărilor sunt direcționate către segmentul FOE, a fost cea care a determinat alegerea metodologiei, și nu problemele de natură tehnică privind calculele ca atare. Această alegere a condus Comisia la compararea prețurilor la nivel de producător de autoturisme, obținând astfel un mai mare nivel de comparabilitate și, în același timp, garantând că nivelul de eliminare a prejudiciului nu este exagerat.
(192)
Trebuie reamintit, cu privire la reprezentativitate, faptul că proporția tranzacțiilor de export determinată prin raportarea la totalitatea exporturilor exportatorilor chinezi incluși în eșantion pe segmentul FOE, s-a stabilit a fi mai mare de 55 %. O astfel de proporție a fost considerată ca reprezentativă dată fiind metodologia utilizată pentru calcularea nivelului de eliminare a prejudiciului.
9.1.2.6. Taxa bazată pe subcotare
(193)
Una dintre părți a afirmat că marja de prejudiciu ar fi trebuit să se bazeze pe subcotare ca urmare a practicii instituite de Regulamentul (CE) nr. 1531/2002 (13) al Consiliului de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de televizoare color originare din Republica Populară Chineză, Republica Coreea, Malaysia și Thailanda. Într-adevăr, în acest caz taxa se baza pe subcotarea prețurilor, ținând cont de faptul că alți factori decât importurile ce fac obiectul unui dumping se pare că au contribuit la prejudiciul industriei din Uniune și, în al doilea rând, faptul că, la nivel mondial, această industrie, timp de mai mulți ani, nu a realizat profituri sau a realizat profituri foarte mici (14).
(194)
Trebuie remarcat că factorii care au condus la decizia de stabilire a nivelului taxelor la nivelul prețurilor subcotate nu sunt aplicabili în cazul de față. Spre deosebire de cazul televizoarelor color (15), produsul în cauză nu se caracterizează prin niveluri scăzute ale rentabilității. Rentabilitatea a scăzut substanțial ca rezultat al importurilor la preț scăzut din țara în cauză. De asemenea, importurile din alte țări terțe au rămas stabile în cursul perioadei considerate.
9.2. Constatarea asupra nivelului de eliminare a prejudiciului
(195)
Abordarea din regulamentul provizoriu cu privire la metodologia utilizată este, prin urmare, confirmată. Ținând cont de observațiile părților cu privire la ajustări, nivelul recalculat al taxei se ridică la valoarea de 22,3 %.
10. AFIRMAȚIA PRIVIND CIRCUMVENȚIA
(196)
Părțile au afirmat că este posibil ca măsurile să fie evitate, evidențiind creșterea recentă semnificativă a importurilor de roți din aluminiu din țări a căror producție locală nu este cunoscută. Autoritățile competente au fost avertizate cu privire la aceste evoluții și posibilități, iar problema va fi supravegheată îndeaproape.
11. ANGAJAMENT
(197)
Un importator independent și-a manifestat interesul privind oferirea unui angajament de preț. Deși nu fusese oferit niciun angajament de preț formal, trebuie remarcat faptul că articolul 8 din regulamentul de bază limitează posibilitatea oferirii angajamentelor de preț exclusiv exportatorilor. Uzanța Comisiei de a nu accepta oferte de angajament de la importatori a fost, de asemenea, acceptată de către Curtea Europeană de Justiție (16), argumentând, inter alia, că acceptarea unui angajament oferit de un importator ar avea ca rezultat încurajarea acestuia în a continua să se aprovizioneze la prețuri de dumping.
(198)
Cei doi producători-exportatori cooperanți chinezi au oferit un angajament de preț în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul de bază. Cu toate acestea, produsul în cauză prezintă o multitudine de tipuri de produs, ale căror prețuri variază semnificativ (în cazul unei societăți până la 300 %), ceea ce implică un risc foarte ridicat de compensare încrucișată. În plus, tipurile de produs vor evolua în ceea ce privește proiectarea și finisajele. Prin urmare, s-a considerat că produsul nu este adecvat pentru un angajament de preț. În plus, una dintre societăți nu beneficiază nici de statutul de economie de piață, nici de tratament individual, în timp ce pentru cealaltă societate au fost identificate probleme grave de contabilitate, iar structura și gama sa de produse (producția de FEO/AM) au fost considerate prea complexe. Prin urmare, ofertele de angajament au fost respinse.
12. DECLARAȚIE VAMALĂ
(199)
Datele statistice privind roțile din aluminiu sunt exprimate în mod frecvent în număr de piese. Cu toate acestea, nu există nicio unitate de măsură suplimentară pentru roțile de aluminiu precizată în Nomenclatura combinată prevăzută în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (17). Prin urmare, se consideră necesar pentru importuri să se asigure introducerea în declarația de punere în liberă circulație nu doar a masei, în kg sau tone, ci și a numărului de piese din produsul în cauză și al anumitor produse având codul NC ex 8716 90 90.
13. PERCEPEREA DEFINITIVĂ A TAXEI PROVIZORII
(200)
Ținându-se cont de mărimea marjelor de dumping stabilite și de nivelul de prejudiciu cauzat industriei din UE, se consideră necesar ca sumele depuse cu titlu de taxă antidumping provizorie, stabilită prin regulamentul provizoriu, să se perceapă în mod definitiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de roți din aluminiu pentru autovehiculele încadrate la codurile NC 8701-8705, cu sau fără accesoriile acestora, având sau nu pneuri montate, încadrate în prezent la codurile NC ex 8708 70 10 și ex 8708 70 50 (coduri TARIC 8708701010 și 8708705010) originare din Republica Populară Chineză.
(2) Nivelul taxei antidumping definitive aplicabil pentru produsul descris la alineatul (1) la prețul net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, este de 22,3 %.
(3) În lipsa unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Sumele depuse cu titlu de taxe antidumping provizorii în temeiul Regulamentului (UE) nr. 404/2010 pentru importurile de anumite roți din aluminiu încadrate în prezent la codurile NC ex 8708 70 10 și ex 8708 70 50 (coduri TARIC 8708701010 și 8708705010) originare din Republica Populară Chineză se percep cu titlu definitiv.
Articolul 3
În cazul în care se prezintă o declarație de punere în liberă circulație privind importurile de roți din aluminiu pentru vehiculele încadrate la codul NC 8716, cu sau fără accesoriile acestora, având sau nu pneuri montate, încadrate în prezent la codul NC ex 8716 90 90, codul TARIC 8716909010 se înscrie în câmpul relevant al respectivei declarații.
Statele membre informează Comisia, lunar, cu privire la numărul de piese importate încadrate la acest cod și la originea acestora.
Articolul 4
În cazul în care se prezintă o declarație de punere în liberă circulație privind produsele menționate la articolele 1 și 3, numărul de piese al produselor importate se înscrie în câmpul relevant al respectivei declarații.
Articolul 5
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 25 octombrie 2010.