SMĚRNICE KOMISE 2010/60/EU
ze dne 30. srpna 2010,
kterou se stanovují některé odchylky pro uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (1), a zejména na čl. 13 odst. 1 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Otázky biologické rozmanitosti a zachování genetických zdrojů rostlin získávají v průběhu posledních let stále více na významu, jak ukazuje vývoj na mezinárodní úrovni a na úrovni EU. Jako příklady lze uvést rozhodnutí Rady 93/626/EHS ze dne 25. října 1993 o uzavření Úmluvy o biologické rozmanitosti (2), rozhodnutí Rady 2004/869/ES ze dne 24. února 2004 o uzavření Mezinárodní smlouvy o genetických zdrojích rostlin pro výživu a zemědělství jménem Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 870/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se zřizuje program Společenství pro zachování, popis, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1467/94 (4), a nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5). V rámci právních předpisů EU, jimiž se řídí uvádění směsí osiv pícnin na trh, a to směrnice 66/401/EHS, by měly být stanoveny zvláštní podmínky, aby byly tyto otázky zohledněny.
(2)
Aby bylo umožněno uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh v rámci uchování genetických zdrojů (dále jen „směsi určené k uchování“) i v případech, kdy tyto směsi nesplňují některé obecné požadavky pro uvádění na trh stanovené ve směrnici 66/401/EHS, je nezbytné stanovit některé odchylky.
(3)
Aby se zajistilo, že směsi uváděné na trh jako směsi určené k uchování budou splňovat požadavky těchto odchylek, je nezbytné stanovit, že při uvádění těchto směsí na trh je zapotřebí povolení. Toto povolení by se mělo udělovat na základě žádosti.
(4)
Touto směrnicí by však neměla být dotčena směrnice Komise 2008/62/ES ze dne 20. června 2008, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování zemědělských krajových odrůd a odrůd, které jsou přirozeně adaptovány na místní a regionální podmínky a ohroženy genetickou erozí, a pro uvádění osiva a sadby brambor těchto odrůd na trh (6), pokud jde o směsi určené k uchování obsahující uchovávané odrůdy ve smyslu směrnice 2008/62/ES.
(5)
Zvláštní oblasti ochrany vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (7) jsou oblasti s přirozenými a polopřirozenými stanovišti, která si zasluhují ochranu. Tyto oblasti by měly být považovány za zdrojové oblasti směsí určených k uchování. Členské státy by také měly mít možnost vyhlásit další oblasti přispívající k uchování genetických zdrojů rostlin v případě, že tyto oblasti podléhají srovnatelným pravidlům.
(6)
Mělo by být stanoveno, že složky směsi určené k uchování se budou v povolení a na návěsce uvádět jako druhy, případně poddruhy. Zároveň by zde měly být uvedeny konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice. Pokud jde o tyto požadavky, u přímo sklízených směsí určených k uchování je nezbytné zohlednit použitou metodu sklizně.
(7)
Před vydáním povolení pro uvedení na trh je nezbytné stanovit odchylky pro zkoušku směsi určené k uchování prováděnou členskými státy. Způsob provádění zkoušek těchto směsí by měl také v určitých případech umožnit rozlišení mezi metodami sklizně směsí z jednotlivě pěstovaných plodin a přímo sklízených směsí určených k uchování.
(8)
Aby se zajistilo, že uvádění směsí určených k uchování na trh probíhá v souladu s cílem uchování genetických zdrojů, měla by být stanovena omezení, zejména pokud jde o oblast původu a zdrojovou oblast.
(9)
Mělo by být pevně stanoveno maximální množství směsí určených k uchování uváděných na trh. K zajištění toho, aby bylo toto maximální množství dodržováno, by měly členské státy od producentů vyžadovat, aby oznamovali množství směsí určených k uchování, u kterých chtějí žádat o povolení, a je-li to nutné, měly by příslušné množství producentům přidělovat.
(10)
Sledovatelnost směsí určených k uchování by měla být zajištěna prostřednictvím příslušných požadavků na uzavírání a označování.
(11)
K zajištění správného používání pravidel stanovených v této směrnici by mělo být prováděno úřední sledování.
(12)
Po uplynutí odpovídajícího období by Komise měla posoudit, zda jsou opatření stanovená touto směrnicí účinná.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice:
a)
„zdrojovou oblastí“ se rozumí:
i)
oblast vyhlášená členským státem jako zvláštní oblast ochrany v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS,
ii)
oblast podílející se na uchování genetických zdrojů rostlin vyhlášená členským státem v souladu s vnitrostátním postupem založeném na kritériích srovnatelných s kritérii podle čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS ve spojení s čl. 1 písm. k) a l) uvedené směrnice, která je spravována, chráněna a sledována způsobem odpovídajícím článkům 6 a 11 uvedené směrnice;
b)
„lokalitou sběru“ se rozumí část zdrojové oblasti, na níž byl proveden sběr osiva;
c)
„přímo sklízenou směsí“ se rozumí směs osiv uváděná na trh jako směs získaná v lokalitě sběru s čištěním nebo bez čištění;
d)
„směsí z jednotlivě pěstovaných plodin“ se rozumí směs osiv vyrobená podle následujícího procesu:
i)
v lokalitě sběru je získáno osivo jednotlivých druhů,
ii)
osivo uvedené v bodu i) se namnoží mimo lokalitu sběru jako jednodruhové osivo,
iii)
tato jednodruhová osiva se poté smíchají, a tak se vytvoří směs složená z rodů, druhů a případně poddruhů, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru.
Článek 2
Směsi určené k uchování
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 66/401/EHS mohou členské státy povolit uvádění směsí různých rodů, druhů a případně poddruhů na trh, které jsou určeny k uchování přirozeného životního prostředí v kontextu uchování genetických zdrojů podle čl. 22a odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.
Tyto směsi mohou obsahovat osivo pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS, a dále osivo rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu uvedené směrnice.
Tyto směsi se dále označují jako „směsi určené k uchování“.
2. V případech, kdy směs určená k uchování obsahuje uchovávanou odrůdu, použije se směrnice 2008/62/ES.
3. Pokud není v této směrnici uvedeno jinak, použije se směrnice 66/401/EHS.
Článek 3
Oblast původu
Když členský stát udělí povolení k uvedení směsi určené k uchování na trh, určí zároveň oblast, s níž je směs přirozeně spojena a která se dále označuje jako „oblast původu“. Zohlední přitom informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo od organizací, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány. Pokud se oblast původu nachází ve více než jednom členském státě, bude určena všemi dotčenými členskými státy na základě vzájemné dohody.
Článek 4
Povolení
1. Členské státy mohou povolit uvádění směsí určených k uchování na trh v jejich oblasti původu za podmínky, že tyto směsi splňují požadavky uvedené v článku 5 v případě přímo sklízených směsí, nebo požadavky uvedené v článku 6 v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Povolení musí obsahovat tyto údaje:
a)
jméno a adresa producenta;
b)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
c)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
d)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice;
e)
množství směsi, které se má povolení týkat;
f)
oblast původu;
g)
omezení uvádění na trh v oblasti původu;
h)
zdrojová oblast;
i)
lokalita sběru a v případě směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin také lokalita, kde se provádí množení;
j)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
k)
rok sběru.
3. Pokud jde o odst. 2 písm. c), u přímo sklízených směsí určených k uchování je dostačující uvést ty složky představované druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro ochranu životního prostředí v kontextu zachování genetických zdrojů.
Článek 5
Požadavky pro získání povolení pro přímo sklízené směsi určené k uchování
1. Přímo sklízená směs určená k uchování musí být ve zdrojové oblasti získána z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Procentní podíl složek přímo sklízené směsi určené k uchování, které představují druhy a případně poddruhy typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů, musí být vhodný pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
3. Klíčivost složek uvedených v odstavci 2 musí být dostačující pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
4. Maximální obsah druhů a případně poddruhů, které nesplňují podmínky stanovené v odstavci 2, nesmí překročit 1 % hmotnostní. Přímo sklízená směs určená k uchování nesmí obsahovat druhy Avena fatua, Avena sterilis a Cuscuta spp. Maximální obsah Rumex spp. jiných než Rumex acetosella a Rumex maritimus nesmí překročit 0,05 % hmotnostních.
Článek 6
Požadavky pro získání povolení pro směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin
1. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, osivo určené k výrobě směsi osiva z jednotlivě pěstovaných plodin musí být ve zdrojové oblasti získáno z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Osivo, z něhož se skládá směs určená k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin musí tvořit druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů.
3. Složky směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, které jsou osivem pícnin ve smyslu směrnice 66/401/EHS, musí před smísením splňovat požadavky stanovené v části III přílohy II směrnice 66/401/EHS, pokud jde o technickou čistotu, jak je stanoveno ve sloupcích 4 až 11 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy, pokud jde o nejvyšší povolený výskyt jiných druhů rostlin ve vzorku o hmotnosti uvedené ve sloupci 4 přílohy III uvedené směrnice (celková hodnota pro daný sloupec), jak je stanoveno ve sloupcích 12, 13 a 14 tabulky v části I bodě 2 oddíle A přílohy II uvedené směrnice, a pokud jde o podmínky týkající se semen druhu Lupinus, jak je stanoveno ve sloupci 15 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy.
4. Množení může probíhat po pět generací.
Článek 7
Procesní požadavky
1. Povolení se uděluje na základě žádosti producenta.
K žádosti musejí být připojeny informace nutné k ověření souladu s články 4 a 5 v případě přímo sklízených směsí určených k uchování a s články 4 a 6 v případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Pokud jde o přímo sklízené směsi určené k uchování, provede členský stát, ve kterém se nachází lokalita sběru, vizuální kontroly.
Tyto vizuální kontroly proběhnou v lokalitě sběru v průběhu období růstu v intervalech potřebných k zajištění toho, aby směs splňovala přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 5 odst. 2 a 4.
Členský stát, který provedl vizuální kontrolu, zaznamená její výsledky.
3. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, členský stát po přezkoumání žádosti provede zkoušky nebo pod vlastním oficiálním dohledem nechá provést zkoušky, kterými ověří, že směs určená k uchování splňuje přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 6 odst. 2 a 3.
Tyto zkoušky se provádí v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo, v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
U těchto zkoušek dotčený členský stát zajistí, aby byly vzorky odebírány z homogenních partií. Zajistí také uplatňování pravidel pro hmotnost partie a hmotnost vzorku podle čl. 7 odst. 2 směrnice 66/401/EHS.
Článek 8
Množstevní omezení
Každý členský stát zajistí, aby celkové množství osiva ve směsích určených k uchování uváděných na trh ročně nepřesáhlo 5 % celkové hmotnosti všech směsí osiv pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které se uvádí na trh v daném roce v dotčeném členském státě.
Článek 9
Uplatňování množstevních omezení
1. V případě přímo sklízených směsí určených k uchování zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru.
V případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru a plánované lokality nebo plánovaných lokalit, kde bude probíhat množení.
2. Pokud z informací oznámených podle odstavce 1 vyplývá, že by mohlo dojít k překročení množství uvedeného v článku 8, přidělí členské státy každému z dotčených producentů množství, které bude moci v daném pěstitelském období uvést na trh.
Článek 10
Uzavírání obalů a nádob
1. Členské státy zajistí, aby byly směsi určené k uchování uváděny na trh pouze v uzavřených obalech a nádobách opatřených uzávěrem.
2. Aby se zajistila funkčnost uzávěru, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
3. Obaly a nádoby uvedené v odstavci 1 musejí být uzavřeny tak, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce producenta, nebo na obalu či nádobě.
Článek 11
Označování
1. Členské státy zajistí, aby byly obaly a nádoby směsí určených k uchování opatřeny návěskou producenta nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem obsahujícím alespoň tyto informace:
a)
slova „pravidla a normy EU“;
b)
jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;
c)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
d)
rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok);
e)
oblast původu;
f)
zdrojová oblast;
g)
lokalita sběru;
h)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
i)
slova „směs osiva pícniny určená k uchování, která má být použita v oblasti se stejným typem stanoviště jako lokalita sběru, bez ohledu na biotické podmínky“;
j)
číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;
k)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
l)
deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost;
m)
v případě použití granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek je nutné uvést druh přídavné látky a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností a
n)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice.
2. Pokud jde o odst. 1 písm. k), postačí uvést složky přímo sklízených směsí určených k uchování podle čl. 4 odst. 3.
3. Pokud jde o odst. 1 písm. n), postačí uvést průměr požadovaných hodnot klíčivosti v případě, že je počet požadovaných hodnot klíčivosti vyšší než pět.
Článek 12
Sledování
Členské státy zajistí dodržování této směrnice prostřednictvím úředního sledování.
Článek 13
Podávání zpráv
Členské státy zajistí, aby producenti působící na jejich území podali za každé pěstitelské období zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh.
Na požádání podají členské státy Komisi a ostatním členským státům zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh na jejich území.
Článek 14
Oznámení uznávaných organizací odpovědných za genetické zdroje rostlin
Členské státy na požádání uvědomí Komisi o orgánech odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizacích, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány.
Článek 15
Hodnocení
Komise zhodnotí provádění této směrnice do 31. prosince 2014.
Článek 16
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. listopadu 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 30. srpna 2010.
DIRECTIVA 2010/60/UE A COMISIEI
din 30 august 2010
de stabilire a anumitor derogări pentru comercializarea amestecurilor de semințe de plante furajere destinate a fi utilizate pentru protecția mediului natural
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (1), în special articolul 13 alineatul (1) al patrulea paragraf,
întrucât:
(1)
Aspectele legate de biodiversitate și de conservarea resurselor genetice vegetale au căpătat importanță în ultimii ani, astfel cum arată diversele evoluții la nivel internațional și la nivelul UE. Ca exemple pot fi menționate Decizia 93/626/CEE a Consiliului din 25 octombrie 1993 privind încheierea Convenției privind diversitatea biologică (2), Decizia 2004/869/CE a Consiliului din 24 februarie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Tratatului internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură (3), Regulamentul (CE) nr. 870/2004 al Consiliului din 26 aprilie 2004 de stabilire a unui program comunitar privind conservarea, caracterizarea, colectarea și utilizarea resurselor genetice în agricultură și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1467/94 (4) și Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (5). Ar trebui stabilite condiții specifice în cadrul legislației UE care reglementează comercializarea amestecurilor de semințe de plante furajere, și anume Directiva 66/401/CEE, pentru a lua în considerare aceste aspecte.
(2)
Pentru a permite comercializarea amestecurilor de semințe de plante furajere destinate a fi utilizate pentru protecția mediului natural în contextul conservării resurselor genetice (denumite în continuare „amestecuri de protecție”), chiar și în cazul în care componentele acestor amestecuri nu îndeplinesc anumite cerințe generale pentru comercializare prevăzute în Directiva 66/401/CEE, este necesar să se prevadă anumite derogări.
(3)
Pentru a garanta că amestecurile comercializate ca amestecuri de protecție îndeplinesc cerințele acelor derogări, este necesar să se prevadă faptul că comercializarea unor astfel de amestecuri face obiectul autorizării. Autorizarea ar trebui acordată la cerere.
(4)
În ceea ce privește amestecurile de protecție care conțin varietăți de conservare în sensul Directivei 2008/62/CE a Comisiei din 20 iunie 2008 de stabilire a anumitor derogări pentru acceptarea soiurilor locale și a varietăților agricole adaptate natural la condițiile locale și regionale și amenințate de eroziunea genetică și pentru comercializarea semințelor și cartofilor de sămânță ale acestor soiuri locale și varietăți (6), prezenta directivă ar trebui, totuși, să nu aducă atingere Directivei 2008/62/CE.
(5)
Zonele speciale de conservare desemnate de statele membre în conformitate cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (7) adăpostesc habitate naturale și seminaturale care merită să fie conservate. Astfel de zone ar trebui considerate drept zone sursă pentru amestecuri de protecție. Statele membre ar trebui, de asemenea, să aibă posibilitatea de a desemna alte zone care contribuie la conservarea resurselor genetice vegetale, în cazul în care aceste zone respectă norme comparabile.
(6)
Ar trebui să se prevadă ca respectivele componente ale amestecului de protecție să fie indicate ca specii și, după caz, ca subspecii în autorizație și pe etichetă. De asemenea, ar trebui menționată rata de germinare specifică pentru componentele amestecului vizat de Directiva 66/401/CEE care nu respectă cerințele în materie de germinare prevăzute în anexa II la directiva respectivă. În ceea ce privește aceste cerințe, pentru amestecurile de protecție recoltate direct, este necesar să se ia în considerare metoda de recoltare.
(7)
Este necesar să se prevadă derogări în ceea ce privește examinarea amestecului de protecție de către statele membre înainte ca acesta să fie autorizat pentru comercializare. Modalitatea în care aceste amestecuri sunt examinate ar trebui, în anumite cazuri, să ia în considerare, de asemenea, diferențele între metodele de recoltare a amestecurilor de protecție cultivate și a celor recoltate direct.
(8)
Pentru a garanta desfășurarea comercializării amestecurilor de protecție în contextul conservării resurselor genetice, ar trebui prevăzute restricții, mai ales în ceea ce privește regiunea de origine și zona sursă.
(9)
Ar trebui stabilită o cantitate maximă pentru comercializarea amestecurilor de protecție. Pentru a asigura respectarea acestei cantități maxime, statele membre ar trebui, pe de o parte, să solicite producătorilor să comunice cantitățile de amestecuri de protecție pentru care intenționează să solicite autorizarea și, pe de altă parte, să atribuie cote producătorilor, dacă este necesar.
(10)
Trasabilitatea amestecurilor de protecție ar trebui garantată prin intermediul unor cerințe corespunzătoare privind sigilarea și etichetarea.
(11)
Pentru a asigura aplicarea corectă a normelor stabilite în prezenta directivă, ar trebui efectuată o monitorizare oficială.
(12)
După o perioadă adecvată, Comisia ar trebui să evalueze dacă măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt eficiente.
(13)
Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material de înmulțire agricol, horticol și forestier,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:
(a)
„zonă sursă” înseamnă:
(i)
o zonă desemnată de un stat membru ca zonă specială de conservare în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Directiva 92/43/CEE; sau
(ii)
o zonă care contribuie la conservarea resurselor genetice vegetale, care este desemnată de un stat membru în conformitate cu o procedură națională bazată pe criterii comparabile cu cele prevăzute la articolul 4 alineatul (4) din Directiva 92/43/CEE, coroborat cu articolul 1 literele (k) și (l) din directiva respectivă, și care este gestionată, protejată și supravegheată conform unor dispoziții echivalente celor prevăzute la articolul 6 și la articolul 11 din directiva respectivă;
(b)
„loc de colectare” înseamnă o parte a zonei sursă, unde au fost colectate semințele;
(c)
„amestec recoltat direct” înseamnă un amestec de semințe comercializat astfel cum a fost colectat la locul de colectare, cu sau fără curățare;
(d)
„amestec cultivat” înseamnă un amestec de semințe produs în conformitate cu următorul procedeu:
(i)
semințe de specii individuale sunt prelevate la locul de colectare;
(ii)
semințele menționate la punctul (i) sunt multiplicate în afara locului de colectare ca specii unice;
(iii)
semințele speciilor respective sunt apoi amestecate pentru a crea un amestec compus din genuri, specii și, după caz, subspecii care caracterizează tipul de habitat din locul de colectare.
Articolul 2
Amestecuri de protecție
(1) Prin derogare de la articolul 3 alineatele (1) și (2) din Directiva 66/401/CEE, statele membre pot autoriza comercializarea amestecurilor de diferite genuri, specii și, după caz, subspecii destinate a fi utilizate pentru protecția mediului natural în contextul conservării resurselor genetice menționate la articolul 22a alineatul (1) litera (b) din directiva menționată.
Astfel de amestecuri pot conține semințe de plante furajere vizate de Directiva 66/401/CEE și, în plus, semințe de plante care nu sunt plante furajere în sensul directivei respective.
Astfel de amestecuri sunt denumite în continuare „amestecuri de protecție”.
(2) În cazul în care un amestec de protecție conține o varietate de conservare, se aplică Directiva 2008/62/CE.
(3) Dacă nu se prevede altfel în prezenta directivă, se aplică Directiva 66/401/CEE.
Articolul 3
Regiunea de origine
Atunci când un stat membru autorizează comercializarea unui amestec de protecție, el definește regiunea cu care amestecul respectiv este asociat în mod natural, denumită în continuare „regiunea de origine”. Acesta ține seama de informațiile furnizate de autoritățile competente în domeniul resurselor genetice vegetale sau de organizațiile recunoscute în acest sens de către statele membre. În cazul în care regiunea de origine se situează pe teritoriul mai multor state membre, aceasta este identificată de comun acord de toate statele membre în cauză.
Articolul 4
Autorizare
(1) Statele membre pot autoriza comercializarea amestecurilor de protecție în regiunea lor de origine cu condiția ca acele amestecuri să îndeplinească cerințele de la articolul 5, în cazul amestecurilor de protecție recoltate direct, sau cerințele de la articolul 6, în cazul amestecurilor de protecție cultivate.
(2) Autorizarea include următoarele elemente:
(a)
numele și adresa producătorului;
(b)
metoda de recoltare: semințe recoltate direct sau cultivate;
(c)
procentul în greutatea componentelor ca specii și, după caz, ca subspecii;
(d)
în cazul amestecurilor de protecție cultivate, o rată de germinare specifică pentru componentele amestecului vizat de Directiva 66/401/CEE care nu respectă cerințele în materie de germinare prevăzute în anexa II la directiva respectivă;
(e)
cantitatea din amestec pentru care se aplică autorizarea;
(f)
regiunea de origine;
(g)
restricția aplicabilă comercializării în regiunea de origine;
(h)
zona sursă;
(i)
locul de colectare și, în cazul unui amestec de protecție cultivat, locul de multiplicare;
(j)
tipul de habitat al locului de colectare; și
(k)
anul colectării.
(3) În ceea ce privește litera (c) de la alineatul (2), pentru amestecurile de protecție recoltate direct este suficient să se menționeze componentele ca specii și, după caz, subspecii care sunt tipice pentru tipul de habitat de la locul de colectare și care, în calitate de componente ale amestecului, sunt importante pentru protecția mediului natural în contextul conservării resurselor genetice.
Articolul 5
Cerințe privind autorizarea pentru amestecurile de protecție recoltate direct
(1) Un amestec de protecție recoltat direct trebuie să fi fost prelevat în zona sa sursă la un loc de colectare care nu a fost însămânțat în cursul celor 40 de ani care preced data cererii din partea producătorului, menționată la articolul 7 alineatul (1). Zona sursă este situată în regiunea de origine.
(2) Procentul componentelor amestecului de protecție recoltat direct care sunt specii și, după caz, subspecii ce caracterizează tipul de habitat de la locul de colectare și care, în calitate de componente ale amestecului, sunt importante pentru protecția mediului natural în contextul conservării resurselor genetice este adaptat obiectivului care constă în recrearea tipului de habitat al locului de colectare.
(3) Rata de germinare a componentelor menționate la alineatul (2) este suficientă în scopul recreării tipului de habitat al locului de colectare.
(4) Conținutul maxim de specii și, după caz, subspecii care nu îndeplinesc condițiile de la alineatul (2) nu depășește 1 % din greutate. Amestecul de protecție recoltat direct nu conține Avena fatua, Avena sterilis și Cuscuta spp. Conținutul maxim de Rumex spp., altul decât Rumex acetosella și Rumex maritimus, nu depășește 0,05 % din greutate.
Articolul 6
Cerințe privind autorizarea pentru amestecurile de protecție cultivate
(1) În ceea ce privește amestecurile de protecție cultivate, sămânța colectată din care este produs amestecul de protecție cultivat trebuie să fi fost prelevată în zona sa sursă la un loc de colectare care nu a fost însămânțat în cursul celor 40 de ani care preced data cererii din partea producătorului, menționată la articolul 7 alineatul (1). Zona sursă este situată în regiunea de origine.
(2) Sămânța amestecului de protecție cultivat provine de la specii și, după caz, subspecii care caracterizează tipul de habitat de la locul de colectare și care, în calitate de componente ale amestecului, sunt importante pentru protecția mediului natural în contextul conservării resurselor genetice.
(3) Componentele amestecului de protecție cultivat care sunt semințe de plante furajere în sensul Directivei 66/401/CEE îndeplinesc, înainte de a fi amestecate, cerințele privind semințele comerciale prevăzute în secțiunea III a anexei II la Directiva 66/401/CEE în ceea ce privește puritatea analitică, astfel cum se menționează în coloanele 4-11 ale tabelului din secțiunea I punctul 2 partea A din anexa respectivă, în ceea ce privește conținutul maxim de alte specii de plante într-un eșantion cu greutatea prevăzută în coloana 4 din anexa III la directiva menționată (total pe coloană), astfel cum se menționează în coloanele 12, 13 și 14 din tabelul din secțiunea I punctul 2 partea A din anexa II la directiva respectivă și în ceea ce privește condițiile referitoare la semințele de Lupin, astfel cum se menționează în coloana 15 din tabelul din secțiunea I punctul 2 partea A din anexa respectivă.
(4) Multiplicarea poate fi realizată pentru cinci generații.
Articolul 7
Cerințe de procedură
(1) Autorizarea este acordată la cererea producătorului.
Cererea este însoțită de informațiile necesare pentru a verifica respectarea articolelor 4 și 5, în cazul amestecurilor de protecție recoltate direct, sau a articolelor 4 și 6, în cazul amestecurilor de protecție cultivate.
(2) În ceea ce privește amestecurile de protecție recoltate direct, statele membre în care este situat locul de colectare efectuează inspecții vizuale.
Aceste inspecții vizuale sunt efectuate la locul de colectare în cursul perioadei de creștere la intervale adecvate pentru a garanta că amestecul îndeplinește, cel puțin, cerințele în materie de autorizare prevăzute la articolul 5 alineatele (2) și (4).
Statul membru care a efectuat inspecțiile vizuale consemnează în scris rezultatele acestora.
(3) În ceea ce privește amestecurile de protecție cultivate, atunci când un stat membru examinează o cerere, el efectuează teste sau se asigură că sunt efectuate teste sub supravegherea sa oficială pentru a verifica faptul că amestecul îndeplinește, cel puțin, cerințele în materie de autorizare prevăzute la articolul 6 alineatele (2) și (3).
Testele se efectuează în conformitate cu metodele internaționale actuale sau, în cazul în care nu există astfel de metode, în conformitate cu orice metode corespunzătoare.
Pentru testele respective, statul membru în cauză se asigură că eșantioanele sunt prelevate din loturi omogene. El se asigură că se aplică normele privind greutatea lotului și greutatea eșantioanelor prevăzute la articolul 7 alineatul (2) din Directiva 66/401/CEE.
Articolul 8
Restricție cantitativă
Fiecare stat membru se asigură că respectiva cantitate totală de semințe de amestecuri de protecție comercializate în fiecare an nu depășește 5 % din greutatea totală a tuturor amestecurilor de semințe de plante furajere vizate de Directiva 66/401/CEE și comercializate în anul respectiv în statul membru în cauză.
Articolul 9
Aplicarea restricțiilor cantitative
(1) În cazul amestecurilor de protecție recoltate direct, statele membre se asigură că producătorii comunică înainte de începerea fiecărui sezon de producție cantitatea de semințe de amestecuri de protecție pentru care intenționează să solicite o autorizare, precum și suprafața și poziționarea locului sau locurilor de colectare preconizat(e).
În cazul amestecurilor de protecție cultivate, statele membre se asigură că producătorii comunică înainte de începerea fiecărui sezon de producție cantitatea de semințe de amestecuri de protecție pentru care intenționează să solicite o autorizare, precum și suprafața și poziționarea locului sau locurilor de colectare preconizat(e) și poziționarea locului sau locurilor de multiplicare preconizat(e).
(2) În cazul în care, pe baza notificărilor menționate la alineatul (1), cantitățile stabilite la articolul 8 sunt susceptibile de a fi depășite, statele membre alocă fiecărui producător în cauză cantitatea pe care este autorizat să o comercializeze în respectivul sezon de producție.
Articolul 10
Sigilarea ambalajelor și a recipientelor
(1) Statele membre garantează că amestecurile de protecție pot fi comercializate numai în ambalaje sau recipiente închise purtând un dispozitiv de sigilare.
(2) În vederea asigurării sigilării, sistemul de sigilare cuprinde cel puțin eticheta sau aplicarea unui sigiliu.
(3) Ambalajele și recipientele menționate la alineatul (1) sunt sigilate astfel încât să nu poată fi deschise fără deteriorarea dispozitivului de sigilare sau fără să se lase urme de manipulare frauduloasă pe eticheta producătorului sau pe ambalaj sau recipient.
Articolul 11
Etichetarea
(1) Statele membre garantează că ambalajele și recipientele amestecurilor de protecție poartă o etichetă a producătorului sau o mențiune tipărită sau ștampilată cuprinzând cel puțin următoarele informații:
(a)
mențiunea „norme și standarde UE”;
(b)
numele și adresa persoanei însărcinate cu aplicarea etichetelor sau marca de identificare a acesteia;
(c)
metoda de recoltare: semințe recoltate direct sau cultivate;
(d)
anul sigilării exprimat după cum urmează: „sigilat …” (anul);
(e)
regiunea de origine;
(f)
zona sursă;
(g)
locul de colectare;
(h)
tipul de habitat al locului de colectare;
(i)
mențiunea „amestec de semințe de plante furajere de protecție, destinat a fi utilizat într-o zonă cu același habitat ca și locul de colectare, fără a ține seama de condițiile biotice”;
(j)
numărul de referință al lotului, atribuit de persoana însărcinată cu aplicarea etichetelor;
(k)
procentul în greutatea componentelor ca specii și, după caz, ca subspecii;
(l)
greutatea netă sau brută declarată;
(m)
în cazul în care se utilizează pesticide granulate, substanțe de drajare sau alți aditivi solizi, se indică natura aditivului, precum și raportul aproximativ dintre greutatea glomerulelor sau a semințelor pure și greutatea totală; și
(n)
în cazul amestecurilor de protecție cultivate, o rată de germinare specifică pentru componentele amestecului vizat de Directiva 66/401/CEE care nu respectă cerințele în materie de germinare prevăzute în anexa II la directiva respectivă.
(2) În ceea ce privește litera (k) de la alineatul (1), este suficient să se indice componentele amestecurilor de protecție recoltate direct, în conformitate cu articolul 4 alineatul (3).
(3) În ceea ce privește litera (n) de la alineatul (1), este suficient să se indice o medie a acestor rate de germinare specifice solicitate în cazul în care numărul ratelor de germinare specifice solicitate este mai mare de cinci.
Articolul 12
Monitorizare
Statele membre asigură respectarea prezentei directive prin monitorizare oficială.
Articolul 13
Raportare
Statele membre se asigură că producătorii care își desfășoară activitatea pe teritoriul lor indică, pentru fiecare sezon de producție, cantitatea de amestecuri de protecție comercializate.
Statele membre raportează, la cerere, Comisiei și celorlalte state membre cantitatea de amestecuri de protecție comercializate pe teritoriul lor.
Articolul 14
Notificare către organizațiile recunoscute în domeniul resurselor genetice vegetale
La cerere, statele membre comunică Comisiei numele autorităților responsabile cu resursele genetice vegetale sau ale organizațiilor recunoscute în acest sens de statele membre.
Articolul 15
Evaluare
Comisia evaluează punerea în aplicare a prezentei directive până la 31 decembrie 2014.
Articolul 16
Transpunere
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 noiembrie 2011 cel târziu. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele dispozițiilor, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.
Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 17
Intrare în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 18
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 30 august 2010.