ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. února 2012
o státní podpoře SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09), kterou Švédsko poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB
(oznámeno pod číslem C(2012) 546)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/293/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1) v souladu s výše uvedenými články, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 26. května 2009, zaevidovaným dne 16. června 2009, Komise obdržela stížnost ohledně údajné státní podpory pro společnost Hammar Nordic Plugg AB tím, že obec Vänersborg (Vänersborgs kommun) prodala veřejný majetek pod tržní cenou.
(2)
Dne 27. října 2009 postoupila Komise nedůvěrné znění stížnosti vnitrostátním orgánům. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 30. listopadu 2009, zaevidovaným téhož dne.
(3)
Dne 9. března 2010 si Komise vyžádala další informace, Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 20. dubna 2010.
(4)
Dne 11. května 2010 Komise obdržela informace, jež poskytla společnost Chips AB.
(5)
Dopisem ze dne 27. října 2010 oznámila Komise Švédsku rozhodnutí zahájit ohledně podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k podpoře podaly připomínky.
(6)
Dopisem ze dne 23. listopadu 2010 požádalo Švédsko o prodloužení lhůty k podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení.
(7)
V dopisech ze dne 15. a 17. prosince 2010 předložily švédské orgány Komisi své připomínky. Společnost Hammar Nordic Plugg AB poskytla Komisi své připomínky dopisem ze dne 22. ledna 2011.
(8)
Dne 1. února 2011 Komise zaslala připomínky společnosti Hammar Nordic Plugg AB švédským orgánům k vyjádření.
(9)
Dne 1. června 2011 zaslala Komise další žádost o informace. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 29. června 2011 a další upřesňující informace poskytlo v e-mailech dne 12. září a 30. září 2011.
(10)
Dne 6. června 2011 zaslala Komise společnosti Chips AB dotazník. Společnost na něj neodpověděla přímo, nicméně poskytla určité informace švédským orgánům, jež je použily ve svém upřesňujícím mailu ze dne 12. září 2011.
(11)
Dne 19. října 2011 se konalo jednání mezi útvary Komise a zástupci společnosti Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Dne 3. listopadu 2011 poskytla společnost Hammar Nordic Plugg AB Komisi prostřednictvím elektronické pošty další informace. Dne 4. listopadu 2011 předala Komise tyto informace švédským orgánům, které k nim podle svého vyjádření ze dne 28. listopadu 2011 neměly připomínky.
2. POPIS
2.1 Příjemce podpory a zúčastněné strany
(13)
Příjemce podpory je akciová společnost Hammar Nordic Plugg AB (dále jen „Hammar“), jež se zabývá pronájmem a správou nemovitostí. Hammar má sídlo v Trollhättanu v kraji Västra Götaland a je ve 100 % vlastnictví své mateřské společnosti Hammar Nordic Fastigheter AB, kterou vlastní soukromá osoba Anders Hammar (4).
(14)
Obec Vänersborg (dále jen „obec“) se nachází v kraji Västra Götaland poblíž norských hranic. Podle mapy regionální podpory Švédska na období 2007-2013 neleží Vänersborg v podporované oblasti.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (dále jen „FABV“) je realitní společnost zcela vlastněná obcí.
(16)
Společnost Topp Livsmedel (dále jen „Topp“) byla součástí společnosti Chips AB (5) patřící do mezinárodní skupiny Orkla ASA (dále jen „Orkla“).
(17)
Nemovitost, jíž se opatření podpory týká (dále jen „závod“), zahrnuje dva pozemky, výrobní zařízení, movitý majetek a práva duševního vlastnictví (např. ochranné známky). Nachází se v Brålandě, malé vesnici v rámci obce Vänersborg. Společnost Topp se zhruba 30 zaměstnanci produkovala v závodě do roku 2007 zmrazenou zeleninu.
2.2 Shrnutí opatření
(18)
Dopisem ze dne 26. května 2009 obdržela Komise stížnost ohledně údajného poskytnutí státní podpory na základě prodeje veřejného majetku (závodu) pod tržní cenou.
(19)
V případu platí tyto skutečnosti: na konci roku 2007 oznámila společnost Chips AB ukončení výroby v podniku Topp a zahájila proces prodeje závodu.
(20)
Dne 13. února 2008 odkoupila závod od Chips AB - prostřednictvím FABV - obec za 17 milionů SEK(1,7 milionu EUR) (6).
(21)
Ve stejný den, 13. února 2008, uzavřela FABV dvě smlouvy s Hammar. U první z nich se jednalo o nájemní smlouvu, na jejímž základě pronajala FABV celý závod společnosti Hammar (7). Druhá smlouva obsahovala opci, podle níž měla společnost Hammar právo koupit závod od FABV za pevně stanovenou cenu 8 milionů SEK(0,8 milionu EUR) kdykoliv v průběhu dvouletého období mezi 1. březnem 2008 a 28. únorem 2010. Hammar tuto opci využila a získala závod od FABV za uvedenou pevnou cenu dne 11. srpna 2008.
(22)
Na základě smlouvy ze dne 1. března 2008 pronajala společnost Hammar většinu závodu místním podnikatelům, přičemž výše nájemného (8) přesahovala nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar. Místní podnikatelé podmiňovali podepsání nájemní smlouvy opcí na nákup závodu v budoucnu, pokud by se společnost Hammar stala jeho vlastníkem. Opční smlouva, podepsaná týž den, umožňovala místním podnikatelům získat závod za 40 milionů SEK(4 miliony EUR).
(23)
Dne 2. září 2008 uzavřela společnost Hammar smlouvu s místními podnikateli o prodeji závodu za dohodnutou cenu 40 milionů SEK.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(24)
Komise důvodně domnívala, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, a proto dne 27. října 2010 zahájila ohledně této transakce formální vyšetřovací řízení (9).
(25)
Švédské orgány a Hammar předložily k zahájení formálního vyšetřovacího řízení své připomínky.
(26)
Švédské orgány zastávají stanovisko, že prodej závodu společnosti Hammar státní podporu nepředstavuje. Trvají na tom, že jediným cílem obce při nákupu závodu prostřednictvím FABV bylo zachování výroby a pracovních míst. Jelikož obec neměla v úmyslu sama závod provozovat, bylo vybráno řešení, jež navrhla společnost Hammar, tj. nájemní smlouva s kupní opcí. Švédské orgány rovněž podotýkají, že opce poskytnutá společnosti Hammar vyžadovala kapitálovou injekci z rozpočtu obce společnosti FABV ve výši 9 milionů SEK (0,9 milionu EUR) na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila.
(27)
Hammar argumentuje, že FABV koupila závod od Chips AB za příliš vysokou cenu, což by mohlo zahrnovat státní podporu ve prospěch společnosti Orkla. Dále Hammar tvrdí, že závod byl od FABV odkoupen za tržních podmínek a prodej neovlivnil obchod mezi členskými státy ani nevedl k narušení hospodářské soutěže.
(28)
Na podporu svých tvrzení předložila Hammar ocenění ex post (s datem 20. ledna 2011) hodnoty závodu, které provedla společnost PricewaterhouseCoopers (dále jen „zpráva PwC“). Podle zprávy PwC je stupeň nejistoty při odhadování tržní ceny u tohoto typu nemovitostí natolik vysoký, že lze říci, že daná cena splňovala tržní podmínky při každém prodeji závodu (tj. když jej FABV kupovala od Chips AB, při jeho pozdějším prodeji společnosti Hammar a konečně i tehdy, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům). Především pokud jde o prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar a poté místním podnikatelům, byla podle zprávy zaplacena tržní cena - vzhledem k finančním podmínkám v obou nájemních smlouvách (tj. mezi FABV a Hammar na jedné straně, a mezi Hammar a místními podnikateli na straně druhé).
(29)
Hammar při jednání s útvary Komise dne 19. října 2011 a ve svém podání dodatečných informací ze dne 3. listopadu 2011 tvrdila, že v době, kdy se obec a Hammar dohodly, že Hammar bude mít opci na nákup závodu za 8 milionů SEK, nebyly podány žádné jiné nabídky, a proto je třeba považovat uvedenou cenu za tržní cenu bez ohledu na případné cenové odhady, jež musí být beztak chápány jako hypotetické.
(30)
Dne 3. listopadu 2011 předložila Hammar Komisi zprávu, kterou vypracovala společnost Copenhagen Economics A/S (10) (dále jen „Copenhagen Economics“) a jež pojednává o tom, jak nákup závodu ze strany FABV od Chips AB a jeho další prodej společnosti Hammar mohl ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zpráva dochází k závěru, že první transakce mohla ovlivnit obchod uvnitř Unie, jelikož prodejce Chips AB je mezinárodní podnik (finská dceřiná společnost v rámci norské skupiny Orkla), na jehož aktivity se vztahuje hospodářská soutěž v mezinárodním měřítku. Naproti tomu zpráva uvádí, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar podle zprávy vůbec nebo jen v nevýznamné míře ovlivnil obchod uvnitř Unie, jelikož Hammar působí pouze na místní úrovni a na relevantních trzích nemá mezinárodní konkurenty.
4. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
4.1 Existence státní podpory
(31)
Otázku, zda prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, je třeba posoudit ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(32)
Komise podotýká, že příjemce podpory, tj. Hammar, je považován za podnik, jelikož vykonává hospodářskou činnost - poskytuje na trhu služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související.
(33)
Transakci provedla obec prostřednictvím FABV. FABV je ve 100 % vlastnictví obce, jež ze svého běžného rozpočtu kryje její případné ztráty. Vedení FABV tvoří členové obecní rady Vänersborgu. Rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou tudíž přičitatelná státu. Pokud mají tato rozhodnutí ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky. Kromě toho se obec této transakce zcela jasně zúčastnila, jelikož opce udělená společnosti Hammar vyžadovala od obce ve prospěch FABV kapitálovou injekci ve výši 9 milionu SEK na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila. Na základě těchto skutečností Komise dospívá k závěru, že prodej závodu společnosti Hammar zahrnoval státní prostředky.
(34)
Jelikož transakce zvýhodnila určitý podnik (tj. Hammar), je třeba opatření považovat za selektivní.
(35)
Opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod uvnitř Unie a Evropského hospodářského prostoru (dále jen „obchod uvnitř EHP“) ve smyslu judikatury Soudního dvora Evropské unie v oblasti státních podpor. Ve zprávě vypracované společností Copenhagen Economics (viz 30. bod odůvodnění) je tvrzení, že selektivní výhoda vyplývající z prodeje závodu společnosti Hammar obchod neovlivnila vůbec nebo jen v nevýznamné míře, podloženo argumentem, že Hammar působí pouze na místním trhu s nemovitostmi. Případný vliv na obchod se však neodvíjí od toho, zda je určitý příjemce podpory činný v mezinárodním či pouze vnitrostátním měřítku, nýbrž závisí na tom, zda zboží či služby, s nimiž příjemce podpory obchoduje, jsou nebo mohou být předmětem obchodu uvnitř Unie (11). Toto kritérium je v této věci splněno, jelikož služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související jsou předmětem obchodu a investic uvnitř Unie, což potvrzuje i skutečnost, že dřívější vlastník závodu (Chips AB) je dceřiná společnost se sídlem ve Finsku patřící do skupiny Orkla, jež působí v mezinárodním měřítku. To dokazuje, že existuje přeshraniční zájem o dané aktivum (tj. závod), u něhož se navíc nejedná o prázdný pozemek, ale o funkční závod na výrobu zmrazených potravin.
(36)
Proto zastává Komise stanovisko, že byť Hammar působí pouze na místní úrovni, jde o podnik činný na trhu, na němž nelze vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP vyloučit. Argumenty, jež Hammar předložila, proto pro Komisi nejsou důvodem upustit od svého předběžného posouzení tohoto kritéria v rozhodnutí o zahájení řízení.
(37)
Při definování státní podpory je proto třeba zvážit pouze jedno kritérium, čili zjistit, zda prodej závodu ze strany FABV zvýhodnil společnost Hammar. Na základě dostupných informací se Komise domnívá, že FABV prodala závod společnosti Hammar za cenu nižší, než činí jeho tržní hodnota, což by soukromý investor pravděpodobně neučinil. Tímto způsobem tak byla společnost Hammar zvýhodněna.
(38)
V této věci jde o prodej určitých aktiv ve veřejném vlastnictví soukromému podniku. Část aktiv představují nemovitosti (pozemky a budovy). Pro posouzení existence státní podpory v těchto případech uplatňuje Komise své sdělení o prvcích státní podpory při prodejích pozemků a staveb orgány veřejné moci (12) (dále jen „sdělení“). U ostatních typů aktiv, jichž se prodej týká, uplatňuje Komise zásadu soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. posuzuje, zda veřejnoprávní prodejce jednal jako soukromý investor v tržním hospodářství. Jelikož se však uvedené sdělení zakládá na stejném testu soukromého investora, bude Komise podle něj pro větší jasnost posuzovat celou transakci (13).
(39)
V souladu s bodem 1 oddílu II sdělení je existence státní podpory pro kupujícího automaticky vyloučena v případě prodeje, který následuje „po dostatečně zveřejněném, otevřeném a nepodmíněném nabídkovém řízení srovnatelném s veřejnou dražbou, a který přijímá nejlepší nebo jedinou nabídku.“ Z informací, které Komise shromáždila, nevyplývá, že by FABV před prodejem závodu uspořádala nabídkové řízení, proto není možné existenci státní podpory na základě tohoto důvodu automaticky vyloučit.
(40)
Hammar tvrdí, že cena 8 milionů SEK odpovídá tržní hodnotě závodu, jelikož v době uzavření smlouvy o opci neexistovaly žádné další nabídky. Komise však konstatuje, že prodej závodu ze strany obce nebyl transparentní a otevřený dalším zájemcům. Proto Komise nemůže z prodejní ceny vyvozovat žádné závěry o skutečné tržní ceně (14). Komise dále poznamenává, že FABV koupila závod za 17 milionů SEK dne 13. února 2008 a že v týž den souhlasila s tím, že společnosti Hammar bude poskytnuta opce k nákupu závodu za mnohem nižší cenu 8 milionů SEK.
(41)
V oddíle II bodu 2 písm. a) sdělení se stanoví, že uskuteční-li se prodej bez nepodmíněného nabídkového řízení, „mělo by být před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění jedním nebo více nezávislými majetkovými odhadci, aby byla stanovena tržní hodnota na základě obecně uznávaných tržních ukazatelů a oceňovacích norem.“ Komise konstatuje, že FABV před jednáními o prodeji žádné nezávislé ocenění závodu nepožadovala.
(42)
Přestože nebylo uspořádáno otevřené a nepodmíněné nabídkové řízení ani nebylo před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění závodu, jsou k dispozici další informace, z nichž lze tržní cenu závodu v okamžiku, kdy jej FABV prodávala společnosti Hammar, vyvodit.
(43)
Když byl závod na konci roku 2007 nabídnut k prodeji, pověřila Chips AB společnost Colliers International (15) vypracováním memoranda k prodeji závodu. Colliers International uvedla jako prodejní cenu 27 milionů SEK(2,7 milionu EUR) za samotnou nemovitost, tzn. bez movitého majetku a práv duševního vlastnictví. Jak je již uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, má Komise za to, že se jedná o přiměřený odhad tržní ceny, jelikož i) tento odhad byl proveden před jednáními o prodeji, ii) objednala si ho Chips AB v souvislosti s prodejem závodu, tzn. v kontextu, kdy Chips AB zjevně nemohlo jít o nic jiného než o získání správného odhadu tržní ceny, iii) posouzení provedla třetí strana, jež byla nezávislá jak na prodejci, tak na kupujícím, a iv) Colliers International má v odvětví nemovitostí rozsáhlé zkušenosti. Hammar však předběžné stanovisko Komise o nezávislosti odhadu zpochybňuje, jelikož si jej objednal prodejce. Hammar se rovněž domnívá, že odhady Colliers International nebyly, vezme-li se v úvahu situace závodu v době prodeje, realistické (např. Colliers International vycházela pouze z 10 % míry neobsazenosti).
(44)
Dalším možným ukazatelem tržní ceny závodu je ocenění, jež v červnu 2008 provedla společnost Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (dále jen „Swedbank“). Toto ocenění si objednali místní podnikatelé, kteří později závod koupili, a to za účelem úvěru zamýšleného na pořízení závodu. Swedbank odhadla tržní cenu závodu na 30 milionů SEK(3 miliony EUR), i když prostory, jež byly oceňovány, byly menší než rozloha celého závodu (17). Swedbank vycházela z 35 % neobsazenosti, další předpoklady byly srovnatelné s předpoklady Colliers International.
(45)
Zpráva PwC obsahuje řadu odhadů tržní hodnoty závodu v závislosti na okamžiku jeho prodeje. Ve zprávě se např. uvádí, že hodnota závodu v okamžiku, kdy jej Chips AB prodávala FABV, činila cca 9 milionů SEK, zatímco když si jej Hammar ve stejný den (13. února 2008) od FABV pronajímala, byla jeho cena cca 5,5 milionu SEK(0,55 milionu EUR). Zpráva PwC obsahuje třetí odhad tržní hodnoty závodu v okamžiku, kdy jej Hammar pronajímala místním podnikatelům (dne 1. března 2008). Tato hodnota dosahuje přibližně 21 milionů SEK(2,1 milionu EUR).
(46)
Komise v prvé řadě konstatuje, že zpráva PwC poskytuje různé číselné údaje o tržní hodnotě závodu v průběhu krátké doby. Jelikož tržní cena nemovitostí bývá z krátkodobého hlediska poměrně stabilní (s výjimkou mimořádných okolností), má Komise silné pochybnosti o některých odhadech ve zprávě PwC, a to zejména s ohledem na skutečnost, že všechny transakce byly provedeny ve velmi krátké době.
(47)
Pokud jde o první dva odhady hodnoty závodu ve zprávě PwC (9 milionů SEK, resp. 5,5 milionu SEK), Komise je považuje ve srovnání s odhady Colliers International a Swedbank ze stejné doby za nerealistické. Pokud jde o odhad 5,5 milionu SEK, Komise na jednu stranu poznamenává, že PricewaterhouseCoopers vychází při svém odhadu z peněžních toků v podobě nájemného, které Hammar platí za závod společnosti FABV. PwC přesto sama uznává, že toto nájemné je velmi nízké v porovnání s výnosy za srovnatelný průmyslový závod. Ještě nápadnější je pak srovnání s nájemným, které Hammar požaduje od místních podnikatelů o pouhých několik dní později a které je přibližně sedmkrát vyšší (viz poznámky pod čarou 7 a 8). S ohledem na tyto skutečnosti dospívá Komise k závěru, že nájemné, které platila společnost Hammar, bylo nižší než tržní nájemné. Komise se tudíž domnívá, že ocenění na 5,5 milionu SEK, jež vychází z odhadu příjmů z nájemného, které je nižší než tržní nájemné, neodráží skutečnou hodnotu závodu. Na druhou stranu vychází ocenění na 9 milionů SEK z předpokladu, že neobsazenost bude v prvních dvou letech vlastnictví činit 100 %, poté se ve třetím roce sníží na 75 %, ve čtvrtém roce na 50 % a pak se ustálí na 60 % po zbytek období, na které se ocenění vztahuje. V odhadu neobsazenosti se však nepřihlíží ke skutečnosti, že v okamžiku prodeje bylo známo, že místní podnikatelé jsou připraveni si závod pronajmout. Za cenu závodu je pak tedy třeba považovat cenu závodu s nájemcem.
(48)
Podle třetího odhadu ve zprávě PwC činí tržní cena závodu v okamžiku, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům, cca 21 milionů SEK, přestože prostory, jichž se odhad týká, jsou o něco menší než rozloha celého závodu (viz poznámka pod čarou 17). Tento odhad je založen na vesměs stejné metodě jako odhady Colliers International a Swedbank a vychází zejména z podmínek v nájemní smlouvě mezi společností Hammar a místními podnikateli, tj. podmínek v nájemní smlouvě platné v okamžiku prodeje. Je třeba rovněž poznamenat, že podmínky smlouvy byly pravděpodobně tržní, a to zejména z toho důvodu, že byly dohodnuty mezi dvěma soukromými tržními subjekty, kteří v tomto ohledu měli patrně pouze ekonomicky racionální důvody. Komise má tudíž za to, že třetí odhad tržní ceny závodu ve zprávě PwC je přiměřený.
(49)
Bez ohledu na to, který odhad tržní ceny závodu (Colliers International, Swedbank či třetí odhad ve zprávě PwC) bude vybrán, je proto jasné, že cena 8 milionů SEK, za kterou FABV prodala závod společnosti Hammar, byla mnohem nižší, než činila tržní cena, a společnost Hammar tudíž zvýhodnila.
(50)
Jelikož jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, Komise dospívá k závěru, že posuzované opatření představuje státní podporu, jež je navíc protiprávní, jelikož byla příjemci poskytnuta bez předchozího schválení Komisí.
(51)
Výhoda pro příjemce podpory odpovídá rozdílu mezi cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), a tržní cenou závodu.
(52)
Při stanovování tržní ceny bude Komise posuzovat možné alternativy a odhady, jež jsou k dispozici, konkrétně: i) 17 milionů SEK, jež FABV společnosti Chips AB dne 18. února 2008 skutečně zaplatila, ii) 40 milionů SEK, jež místní podnikatelé skutečně zaplatili společnosti Hammar, iii) 27 milionů SEK, což byl odhad Colliers International před prodejem, iv) 30 milionů SEK, což byl odhad Swedbank v červnu 2008, a v) 21 milionů SEK, což je odhad ze zprávy PwC.
(53)
Komise se domnívá, že cena 17 milionů SEK, kterou FABV zaplatila společnosti Chips AB v okamžiku nákupu závodu, není přesvědčivým důkazem tržní ceny. Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že Chips AB akceptovala cenu, jež byla nižší než odhadovaná tržní cena, jelikož chtěla zabránit poškození pověsti podniku, k němuž by došlo při uzavření závodu a následné ztrátě pracovních míst. Mimo to chtěla Chips AB využít možnosti rychlého prodeje, aby mohla uzavřít provoz Topp. Soukromý tržní subjekt, který nemá tato omezení (jež jsou pro Chips AB specifická), by požadoval vyšší cenu. Z těchto důvodů Komise nepovažuje za nutné odpovídat na argumenty společnosti Hammar (shrnuté ve 27. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí), které se navíc týkají okolnosti, která není součástí formálního vyšetřování.
(54)
Komise rovněž na základě informací, které v průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela, konstatovala, že částka ve výši 40 milionů SEK, jež byla dohodnuta s místními podnikateli, se nejeví jako nejlepší měřítko pro tržní cenu závodu, jelikož podnikatelé financovali tento dohodnutý obnos částečně z bankovního úvěru a částečně z úvěru, který jim poskytla sama společnost Hammar. Vysoký podíl, který má na financování prodejce (jenž je v rámci transakce zároveň i věřitelem), a s tím spojené úvěrové riziko, které pro něj vyplývá, nepodporují argument, že nominální cena 40 milionů SEK představuje skutečnou ekonomickou hodnotu závodu. Nominální cena, jež byla v této transakci zaplacena, proto není přesvědčivým důkazem pro cenu, která by byla za závod zaplacena za tržních podmínek. Přesto jde o další náznak toho, že cena 8 milionů SEK neodpovídá tržní ceně závodu. Tyto dvě alternativy od sebe dělí období kratší než tři týdny. Takto významný cenový rozdíl v tak krátké době potvrzuje, že uvedená částka nepředstavovala tržní cenu.
(55)
Pokud jde o odhady Colliers International a Swedbank, nemá Komise v zásadě důvod pochybovat o tom, že jde o nezávislá ocenění vypracovaná podle obecně uznávaných norem. Komise se přesto domnívá, že ocenění nejsou přímo srovnatelná, jelikož část podkladů pro ocenění se od sebe liší. Na základě informací, jež jsou k dispozici, nemůže Komise s plnou jistotou rozhodnout, zda tato ocenění podávají nejspolehlivější informaci o tržní hodnotě závodu, jelikož vycházejí z odhadů a srovnání spojených s jinými transakcemi na trhu než s transakcemi, jež se týkají předmětného závodu.
(56)
V souhrnu má Komise za to, že existují důvody pro použití tržní ceny, jež vyplývá ze třetího odhadu ve zprávě PwC. Jak už se uvádí ve 48. bodě odůvodnění, Komise má za to, že tento odhad - i když byl vypracován až po provedení transakcí - vychází z údajů o peněžních tocích u nájemní smlouvy, jež skutečně existovala (mezi společností Hammar a místními podnikateli), a tudíž vychází ze skutečného pozorování trhu. Ve srovnání s oceněními Colliers International a Swedbank představuje v tomto ohledu 21 milionů SEK věrohodný, byť opatrný odhad tržní ceny závodu. Komise dále podotýká, že Hammar uzavřela dne 13. února 2008 dohodu o opci k nákupu závodu za 8 milionů SEK a tuto opci dne 11. srpna 2008 využila. Dne 1. března 2008 uzavřela Hammar s místními podnikateli opční smlouvu o prodeji závodu za 40 milionů SEK. Smlouva o prodeji byla uzavřena dne 2. září 2008, kdy došlo k využití opce. Datum, jež se ve zprávě PwC používá jako základ pro odhadovanou hodnotu závodu ve výši 21 milionů SEK, je 1. březen 2008. Vzhledem k tomu, že mezi všemi uvedenými transakcemi byl malý časový odstup, není důvod se domnívat, že tržní hodnota závodu se mohla výrazně lišit od částky 21 milionů SEK v době, kdy Hammar závod kupovala či kdy uzavírala opční smlouvu.
(57)
Na základě výše uvedeného lze konstatovat, že výhoda poskytnutá společnosti Hammar činí 13 milionů SEK(1,3 milionu EUR). Výhoda se vypočítá jako rozdíl mezi tržní hodnotou 21 milionů SEK a cenou 8 milionů SEK, kterou Hammar skutečně za závod zaplatila.
4.2 Slučitelnost podpory
(58)
Švédské orgány, ani společnost Hammar nepředložily argumenty o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Jediným cílem, který švédské orgány uvedly, je politický záměr obce zachovat provoz podniku a zajistit pracovní místa v oblasti Vänersborgu.
(59)
Jelikož obec neleží v podporované oblasti (viz 13. bod odůvodnění), není způsobilá pro regionální podporu. Různé typy cílů podpory, jež švédské orgány uvedly, by bylo možné posoudit podle sdělení Komise o pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (18). Neexistují však žádné náznaky toho, že by podmínky stanovené v pokynech byly v tomto případě splněny. Zejména nic nenasvědčuje tomu, že Hammar byl v okamžiku nákupu závodu podnikem v obtížích.
(60)
Dosud rovněž nebylo dostatečně prokázáno, že opatření bylo nezbytné a přiměřené ke splnění některých cílů obecného zájmu. Komise tudíž nezjistila žádné důvody, na jejichž základě lze podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU.
(61)
Žádné jiné důvody pro slučitelnost se nejeví jako použitelné. Komise proto dospívá k závěru, že prodej závodu ze strany obce společnosti Hammar představuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
4.3 Nájemní smlouva a cena opce
(62)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda nájemní smlouva, kterou FABV a Hammar uzavřely dne 13. února 2008, a cena opce společnosti Hammar k nákupu závodu byly v souladu s tržními podmínkami (viz 38. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení).
(63)
Komise konstatuje, že nájemní smlouva zahrnuje státní podporu, jelikož jsou - ze stejných důvodů, jež jsou uvedeny výše v oddíle 4.1 - splněna nezbytná kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 SFEU: i) příjemce podpory, tj. Hammar, je podnik; ii) rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou přičitatelná státu, a pokud mají ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky; iii) opatření je selektivní, jelikož je určeno ve prospěch určitého podniku; iv) jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění a jak uvádí zpráva PwC, kterou předložila sama společnost Hammar, má Komise za to, že nájemné, které společnost Hammar platila FABV, je nižší než tržní cena, a proto Hammar zvýhodňuje; a v) byť Hammar působí pouze na místní úrovni, provozuje svou činnost na trhu, na němž nelze vyloučit vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP.
(64)
Aby bylo možné zjistit rozsah zvýhodnění společnosti Hammar, je třeba porovnat nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar dne 13. února 2008 (0,5 milionu SEK v prvním roce) s nájemným, na němž se Hammar dohodla ve smlouvě s místními podnikateli dne 1. března 2008 (3,5 milionu SEK v prvním roce). Komise má za to, že podmínky v posledně jmenované smlouvě odpovídají tržní hodnotě pronájmu závodu, jelikož smlouva byla uzavřena mezi dvěma soukromými stranami z ekonomicky racionálních důvodů. V tomto ohledu je rovněž třeba poznamenat, že zpráva PwC při výpočtu hodnoty závodu vychází právě z posledně jmenované částky. Jelikož Hammar platila nájemné obci pouze mezi 1. březnem 2008 a 11. srpnem 2008, kdy využila svou opci, tj. přibližně šest měsíců, měla by výsledná částka po poměrném výpočtu zvýhodnění ve výši 3 miliony SEK, což je rozdíl mezi nájemným dohodnutým mezi FABV a společností Hammar a nájemným dohodnutým mezi Hammar a místními podnikateli, činit 1,5 milionu SEK (0,15 milionu EUR).
(65)
Jelikož nelze použít žádné důvody pro slučitelnost podpory s vnitřním trhem ani nebyly tyto důvody předloženy (viz oddíl 4.2), dospívá Komise k závěru, že nájemní smlouva uzavřená mezi FABV a společností Hammar dne 13. února 2008 zahrnuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(66)
Pokud jde o cenu opce k nákupu závodu poskytnuté společnosti Hammar, Komise poznamenává, že tato opce se nejeví jako uplatnitelná, jelikož závazek k budoucímu nákupu či prodeji nemovitého majetku v zásadě není podle švédských právních předpisů vymahatelný (19). Případné zvýhodnění společnosti Hammar na základě takové opce je značně nejisté, pokud vůbec nějaké, a mohlo být v každém případě vykompenzováno prodejní cenou nebo uhrazeným nájemným. Proto nelze s jistotou stanovit, že opce poskytla společnosti Hammar zvýhodnění, které lze oddělit od zvýhodnění, jež pro Hammar vyplývalo z nájemní smlouvy a pozdějšího prodeje závodu.
5. NAVRÁCENÍ STÁTNÍ PODPORY
(67)
Čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), ukládá: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil.“
(68)
Jelikož nynější opatření představuje protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být podpora navrácena, tak aby bylo možné obnovit situaci, jež na trhu panovala před poskytnutím podpory. Navrácení podpory je tudíž třeba uplatnit od chvíle, kdy byl příjemce zvýhodněn, tj. od okamžiku poskytnutí podpory příjemci, a dokud k němu skutečně nedojde, budou z navracené podpory účtovány úroky.
(69)
Prvek podpory, jenž je neslučitelný s vnitřním trhem, je třeba vyčíslit na 14,5 milionu SEK. Skládá se z rozdílu mezi tržní cenou závodu (21 milionů SEK) a cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), což je 13 milionů SEK, ke kterým se připočte částka týkající se nájemní smlouvy, kterou je třeba navrátit (1,5 milionu SEK).
(70)
Z částky, kterou je třeba navrátit, je třeba zaplatit příslušný úrok. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 13 milionů SEK by se úrok při navrácení měl počítat ode dne, kdy Hammar využila svou opci a koupila závod od FABV, tj. od 11. srpna 2008. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 1,5 milionu SEK by se úrok při navracení měl počítat ode dne splatnosti nájemného, tj. od 1. března 2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 14,5 milionu SEK, kterou Švédsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB prostřednictvím prodeje a pronájmu veřejného majetku v Brålandě v obci Vänersborg pod jeho tržní cenou, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Švédsko zajistí, aby Hammar Nordic Plugg AB vrátila podporu podle článku 1.
2. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky od data, kdy byla podpora dána společnosti Hammar Nordic Plugg AB k dispozici, do data jejího skutečného navrácení.
3. Úroková sazba se vypočítá jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21).
Článek 3
1. Navrácení podpory podle článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Švédsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí předloží Švédsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k provedení tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Švédsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do té doby, než dojde k úplnému navrácení podpory podle článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace vztahující se k již přijatým a plánovaným opatřením k provedení tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 8. února 2012.
DECIZIA COMISIEI
din 8 februarie 2012
privind ajutorul de stat SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 și ex CP 194/09) pus în aplicare de Suedia în favoarea Hammar Nordic Plugg AB
[notificată cu numărul C(2012) 546]
(Numai versiunea în limba suedeză este autentică)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2012/293/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu articolele menționate (1) și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
1. PROCEDURĂ
(1)
Prin scrisoarea din 26 mai 2009, înregistrată la 16 iunie 2009, Comisia a primit o reclamație cu privire la o presupusă acordare a unui ajutor de stat pentru Hammar Nordic Plugg AB prin vânzarea unei proprietăți publice sub prețul pieței de către municipalitatea Vänersborg.
(2)
La 27 octombrie 2009, Comisia a trimis autorităților naționale o versiune neconfidențială a reclamației. Suedia a răspuns prin scrisoarea din 30 noiembrie 2009, înregistrată în aceeași zi.
(3)
La 9 martie 2010, Comisia a solicitat informații suplimentare, și Suedia a răspuns prin scrisoarea din 20 aprilie 2010.
(4)
La 11 mai 2010, Comisia a primit informațiile prezentate de Chips AB.
(5)
Prin scrisoarea din data de 27 octombrie 2010, Comisia a notificat Suediei că a decis să inițieze procedura stabilită la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (2) („TFUE”) cu privire la ajutor. Decizia Comisiei de inițiere a procedurii („decizia de inițiere”) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3). Comisia a invitat părțile terțe interesate să își prezinte observațiile cu privire la ajutor.
(6)
Prin scrisoarea din 23 noiembrie 2010, Suedia a solicitat prelungirea termenului de prezentare a observațiilor cu privire la decizia de inițiere.
(7)
Prin scrisorile din 15 și 17 decembrie 2010, autoritățile suedeze au prezentat Comisiei observațiile lor. Prin scrisoarea din 22 ianuarie 2011, Hammar Nordic Plugg AB a prezentat observațiile sale Comisiei.
(8)
Pentru a primi un răspuns de la autoritățile suedeze, la data de 1 februarie 2011, Comisia a trimis acestora observațiile primite de la Hammar Nordic Plugg AB.
(9)
La 1 iunie 2011, Comisia a trimis o nouă solicitare de a primi informații, Suedia a răspuns prin scrisoarea din 29 iunie 2011 și a trimis clarificări suplimentare prin e-mailurile din 12 septembrie 2011 și, respectiv, 30 septembrie 2011.
(10)
La 6 iunie 2011, Comisia a trimis un chestionar firmei Chips AB, însă compania nu a răspuns direct. Cu toate acestea, Chips AB a trimis unele informații autorităților suedeze, care le-au încorporat în observațiile menționate anterior, la 12 septembrie 2011.
(11)
La 19 octombrie 2011, a avut loc o reuniune între serviciile Comisiei și reprezentanții Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Prin e-mailul din data de 3 noiembrie 2011, Hammar Nordic Plugg AB a prezentat Comisiei observații suplimentare. La 4 noiembrie 2011, Comisia a transmis aceste informații autorităților suedeze, urmând ca acestea să prezinte observații. La 28 noiembrie 2011, Suedia a confirmat că autoritățile nu au nicio observație.
2. DESCRIERE
2.1. Beneficiarul și părțile implicate
(13)
Beneficiarul măsurii este Hammar Nordic Plugg AB („Hammar”). Hammar este o societate cu răspundere limitată, obiectul de activitate al acesteia fiind închirieri de proprietăți și gestionare de bunuri imobiliare. Societatea are sediul în Trollhättan, provincia Västra Götaland (Suedia). Societatea Hammar este deținută integral de societatea-mamă Hammar Nordic Fastigheter AB, care, la rândul ei, este deținută integral de o persoană privată, Anders Hammar (4).
(14)
Municipalitatea Vänersborg („municipalitatea”) este situată în provincia Västra Götaland din Suedia, în apropiere de Norvegia. Conform hărții ajutoarelor regionale a Suediei pentru perioada 2007-2013, municipalitatea nu se află în zona asistată.
(15)
Fastighets AB Vänersborg („FABV”) este o societate imobiliară deținută integral de către municipalitate.
(16)
Topp Livsmedel („Topp”) aparținea de Chips AB (5), o divizie a grupului de afaceri Orkla ASA („Orkla”).
(17)
Proprietatea care face obiectul măsurii („întreprinderea”) este formată din două terenuri, un loc de producție, bunuri mobile și drepturi de proprietate intelectuală (de exemplu, mărci comerciale). Proprietatea se află în Brålanda, o comunitate mică în cadrul municipalității. Până în 2007, Topp a produs legume congelate în întreprindere, având aproximativ 30 de angajați.
2.2. Prezentare generală a măsurii
(18)
Prin scrisoarea din 26 mai 2009, Comisia a primit o plângere cu privire la o așa-zisă alocare de ajutor de stat prin vânzarea proprietății publice (întreprinderea) sub prețul pieței.
(19)
Faptele sunt prezentate în continuare. La sfârșitul anului 2007, Chips AB a anunțat că va opri producția la Topp și a început procedura de vânzare a întreprinderii.
(20)
La 13 februarie 2008, municipalitatea - prin intermediul FABV - a cumpărat de la Chips AB întreprinderea menționată anterior, contra sumei de 17 milioane SEK (1,7 milioane EUR) (6).
(21)
La aceeași dată, FABV a încheiat două contracte cu Hammar. Primul a fost un contract de închiriere, prin care FABV a închiriat integral întreprinderea către Hammar (7). Al doilea contract reprezenta o opțiune ce permitea ca Hammar să cumpere întreprinderea de la FABV contra sumei stabilite la 8 milioane SEK (0,8 milioane EUR), la orice dată între 1 martie 2008 și 28 februarie 2010. Hammar a făcut uz de această opțiune și, la 11 august 2008, a cumpărat întreprinderea de la FABV, contra sumei stabilite.
(22)
Prin contractul din 1 martie 2008, Hammar a subînchiriat cea mai mare parte din întreprindere unor antreprenori locali, contra unei chirii (8) mai mari decât cea convenită între FABV și Hammar. În plus, drept condiție pentru semnarea contractului de închiriere, antreprenorii locali au solicitat să se prevadă o opțiune de cumpărare în viitor a întreprinderii, în cazul în care Hammar devine proprietarul acesteia. Contractul privind opțiunea a fost semnat la aceeași dată, astfel încât antreprenorii locali au beneficiat de dreptul de a achiziționa întreprinderea contra sumei de 40 de milioane SEK (4 milioane EUR).
(23)
La 2 septembrie 2008 a fost încheiat un contract între Hammar și antreprenorii locali privind vânzarea întreprinderii către aceștia din urmă, contra prețului convenit de 40 de milioane SEK.
3. DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
(24)
Comisia avea motive să considere că vânzarea întreprinderii de către FABV în favoarea Hammar implica un ajutor de stat. Prin urmare, la 27 octombrie 2010, Comisia a inițiat procedura de investigare formală cu privire la tranzacția menționată (9).
(25)
Suedia și Hammar au prezentat observații cu privire la inițierea procedurii oficiale de investigare.
(26)
În opinia Suediei, vânzarea întreprinderii de către FABV în favoarea Hammar nu constituie un ajutor de stat. Suedia susține că singurul obiectiv al municipalității atunci când a cumpărat întreprinderea prin intermediul FABV a fost de a asigura continuarea producției și menținerea locurilor de muncă. Întrucât nu avea intenția de a efectua operațiuni pe cont propriu, municipalitatea a optat pentru soluția propusă de Hammar, și anume un contract de închiriere cu opțiunea de cumpărare. De asemenea, Suedia subliniază că opțiunea acordată Hammar necesita o injecție de capital pentru FABV în valoare de 9 milioane SEK (0,9 milioane EUR) din bugetul municipalității pentru a se acoperi pierderea care ar apărea dacă Hammar ar recurge la opțiune.
(27)
Hammar susține că achiziționarea întreprinderii de către FABV de la Chips AB s-a efectuat la un preț excesiv de mare, care ar putea implica un ajutor de stat pentru Orkla. În plus, Hammar susține că achiziționarea întreprinderii de la FABV s-a efectuat în condițiile pieței și că vânzarea nu a afectat schimburile comerciale dintre statele membre și nici nu a denaturat concurența.
(28)
Pentru a-și susține afirmațiile, Hammar a prezentat o evaluare ex post a valorii întreprinderii, datată 20 ianuarie 2011, întocmită de PricewaterhouseCoopers („raportul PwC”). În raport se afirmă că gradul de incertitudine la estimarea prețului pieței pentru acest tip de proprietate este așa de mare, încât s-ar putea spune că prețul a fost aproape de condițiile pieței de fiecare dată când a fost vândută întreprinderea (și anume, achiziționarea de la Chips AB de către FABV, vânzarea ulterioară către Hammar și, în final, vânzarea de către Hammar antreprenorilor locali). În special, în legătură cu vânzarea de către FABV în favoarea Hammar și, ulterior, vânzarea către antreprenorii locali, în raportul PwC se susține că prețurile plătite erau conforme cu piața, având în vedere condițiile financiare prevăzute de cele două contracte de închiriere (și anume, între FABV și Hammar, pe de o parte, și între Hammar și antreprenorii locali, pe de altă parte).
(29)
La reuniunea din 19 octombrie 2011 cu serviciile Comisiei și în informațiile suplimentare prezentate Comisiei la 3 noiembrie 2011, Hammar a susținut că, la data la care municipalitatea și Hammar conveniseră ca Hammar să beneficieze de opțiunea achiziționării întreprinderii contra sumei de 8 milioane SEK, nu existau alte oferte pentru întreprindere, astfel încât prețul respectiv trebuie considerat prețul pieței, indiferent de orice alte evaluări care, incontestabil, sunt ipotetice.
(30)
La 3 noiembrie 2011, Hammar a prezentat Comisiei un raport elaborat de Copenhagen Economics A/S (10) („Copenhagen Economics”) cu privire la un posibil impact asupra schimburilor comerciale între statele membre al achiziționării întreprinderii de către FABV de la Chips AB, precum și al vânzării ulterioare a întreprinderii către Hammar. În raport se conchide că prima tranzacție ar fi putut să afecteze comerțul în interiorul Uniunii, întrucât vânzătorul, Chips AB, este o companie internațională - filiala din Finlanda a Grupului norvegian Orkla - care concurează pe o piață internațională. Dimpotrivă, în raport se argumentează că vânzarea întreprinderii de către FABV în favoarea Hammar nu avea impact sau impactul ar fi fost nesemnificativ asupra comerțului în interiorul Uniunii, întrucât Hammar desfășoară activități numai la nivel local și nu interacționează cu concurenți internaționali pe piața relevantă (piețele relevante).
4. EVALUAREA MĂSURII
4.1. Existența unui ajutor de stat
(31)
Pentru a se stabili dacă vânzarea facilității de către FABV în favoarea Hammar a inclus un ajutor de stat, trebuie să se facă o evaluare pe baza articolului 107 alineatul (1) din TFUE, conform căruia „Cu excepția derogărilor prevăzute de tratate, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”.
(32)
Comisia observă că beneficiarul măsurii - Hammar - are calitatea de întreprindere, întrucât desfășoară activități economice, oferind pe piață servicii imobiliare și servicii conexe în domeniul imobiliar.
(33)
Tranzacția a fost încheiată de municipalitate prin intermediul FABV. FABV este deținută integral de municipalitate, care acoperă pierderile potențiale ale FABV din propriul buget. Consiliul de administrație al FABV este alcătuit din membri ai consiliului de conducere al municipalității. Astfel, deciziile FABV sunt imputabile statului și, în măsura în care au implicații financiare, ele includ utilizarea resurselor de stat. În plus, municipalitatea a fost implicată fără nici un dubiu în această tranzacție, întrucât opțiunea acordată Hammar necesita o injecție de capital în favoarea FABV în valoare de 9 milioane SEK din bugetul municipalității pentru a se acoperi pierderea care ar apărea dacă Hammar ar recurge la opțiune. În această privință, Comisia concluzionează că vânzarea întreprinderii în favoarea Hammar a implicat resurse de stat.
(34)
Având în vedere că tranzacția a fost în favoarea unei anumite întreprinderi (și anume, Hammar), măsura trebuie considerată ca fiind selectivă.
(35)
Măsura denaturează sau are potențialul de a denatura concurența și de a afecta comerțul în interiorul Uniunii și în Spațiul Economic European („comerțul SEE”) în sensul jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene cu privire la ajutorul de stat. Pentru a susține argumentul conform căruia avantajul selectiv pe care l-a implicat vânzarea întreprinderii în favoarea Hammar nu a avut un impact asupra comerțului ori a avut un impact nesemnificativ, raportul întocmit de Copenhagen Economics (a se vedea considerentul 30) susține că Hammar este activă numai la nivelul pieței locale. Cu toate acestea, efectul potențial asupra comerțului nu depinde de posibilitatea ca un anumit beneficiar de ajutor să fie activ sau nu la nivel internațional sau doar național, ci de faptul ca bunurile sau serviciile pe care le comercializează țin ori ar putea să țină de comerțul din Uniunea Europeană (11). În acest caz, criteriul este îndeplinit, având în vedere că serviciile imobiliare și serviciile conexe în domeniul imobiliar intră în sfera comerțului și investițiilor din Uniunea Europeană, fapt care, în cazul analizat, este justificat de faptul că fostul proprietar (Chips AB) al întreprinderii este filiala cu sediul în Finlanda a Orkla, grup care desfășoară activități la scară internațională. Acest lucru constituie o dovadă a interesului transfrontalier pentru acest activ, și anume întreprinderea în cauză; acest activ nu este un teren viran, ci un loc în care se desfășoară o activitate productivă operațională în sectorul alimentelor congelate.
(36)
Prin urmare, în opinia Comisiei, chiar dacă Hammar operează exclusiv la nivel local, compania este activă pe o piață unde nu se poate exclude impactul asupra comerțului și concurenței în Uniunea Europeană și în SEE. Astfel, argumentele prezentate de Hammar nu oferă Comisiei niciun motiv să se abată de la convingerile preliminare ale deciziei de inițiere cu privire la acest criteriu.
(37)
Prin urmare, singurul criteriu al definiției privind ajutorul de stat care face obiectul discuției este întrebarea dacă vânzarea întreprinderii de către FABV a conferit un avantaj pentru Hammar. Pe baza informațiilor disponibile, Comisia consideră că FABV a vândut întreprinderea în favoarea Hammar la un preț sub valoarea ei de piață, lucru pe care este puțin probabil să-l facă un investitor privat pe piață, astfel încât s-a acordat un avantaj în favoarea Hammar.
(38)
Cazul de față se referă la vânzarea anumitor active din proprietatea publică unei întreprinderi private. Unele dintre aceste active sunt bunuri imobiliare (teren și clădiri) și, pentru a evalua prezența ajutorului în aceste cazuri, Comisia pune în aplicare Comunicarea Comisiei privind elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice (12) („Comunicarea”). Atunci când vânzarea implică alte tipuri de active, Comisia pune în aplicare criteriul operatorului privat în economia de piață, prin urmare evaluează dacă vânzătorul public s-a comportat ca un investitor care operează într-o economie de piață. Cu toate acestea, întrucât Comunicarea are la bază același criteriu al operatorului privat în economia de piață, din motive de simplificare Comisia va face trimitere la Comunicare pentru a evalua integral tranzacția (13).
(39)
În special, conform punctului II.1 din Comunicare, existența unui ajutor de stat în favoarea cumpărătorului este exclusă automat atunci când vânzarea respectă „o procedură de licitație suficient de bine mediatizată, deschisă și necondiționată, comparabilă cu o vânzare publică, în cadrul căreia se acceptă cea mai bună ofertă sau unica ofertă”. În conformitate cu informațiile obținute de Comisie, rezultă că FABV nu a organizat nicio procedură de licitație pentru vânzarea întreprinderii în cauză. Prin urmare, prezența ajutorului de stat nu poate fi exclusă automat, din acest motiv.
(40)
Hammar argumentează că prețul de 8 milioane SEK reflectă valoarea de piață a întreprinderii, întrucât la data la care s-a convenit opțiunea nu existau alte oferte. Cu toate acestea, Comisia constată că vânzarea întreprinderii de către municipalitate nu a fost transparentă și deschisă altor ofertanți. În consecință, prețul la care a fost vândută întreprinderea nu permite Comisiei să tragă o concluzie cu privire la valoarea de piață reală a întreprinderii (14). În plus, Comisia constată că FABV a cumpărat întreprinderea contra sumei de 17 milioane SEK la 13 februarie 2008, și la aceeași dată a convenit să ofere o opțiune de cumpărare în favoarea Hammar pentru un preț mult mai mic, de 8 milioane SEK.
(41)
Punctul II. 2 litera (a) din Comunicare prevede că, atunci când vânzarea are loc fără să se recurgă la o procedură de ofertare fără condiții, „trebuie efectuată o evaluare independentă de către unul sau mai mulți evaluatori independenți ai activelor înainte de negocierea vânzării, pentru a se stabili valoarea de piață pe baza indicatorilor de piață general acceptați și a standardelor de evaluare general admise”. Comisia constată că FABV nu a solicitat o evaluare independentă a întreprinderii înainte de negocierile de vânzare.
(42)
Cu toate acestea, în pofida absenței unei proceduri de licitație deschisă și necondiționată și a unei evaluări independente înaintea negocierilor de vânzare, valoarea de piață a întreprinderii, astfel cum a fost vândută de FABV întreprinderii Hammar, poate fi dedusă din alte informații disponibile.
(43)
Într-adevăr, atunci când întreprinderea a fost pusă în vânzare la sfârșitul anului 2007, Chips AB a încredințat companiei Colliers International (15) întocmirea unui memorandum de vânzare a întreprinderii. Colliers International a indicat un preț de vânzare de 27 de milioane SEK (2,7 milioane EUR) doar pentru domeniul imobiliar, cu alte cuvinte nu sunt incluse bunurile mobile și drepturile de proprietate intelectuală. După cum s-a menționat în decizia de inițiere, Comisia consideră că aceasta este o estimare rezonabilă a prețului pieței, întrucât (i) estimarea a fost obținută înainte de negocierile de vânzare; (ii) a fost comandată de Chips AB în contextul vânzării întreprinderii, în care Chips AB nu ar fi avut, în mod justificat, niciun alt interes decât acela de a obține o estimare corectă a valorii de piață; (iii) studiul a fost efectuat de un terț independent față de vânzător și cumpărător; și (iv) Colliers International are o vastă experiență în sectorul imobiliar. Cu toate acestea, Hammar contestă opinia preliminară a Comisiei - faptul că evaluarea a fost independentă - întrucât evaluarea a fost contractată de către vânzător. Hammar consideră, de asemenea, faptul că ipotezele prezentate de Colliers International nu au fost realiste (printre altele, a indicat o rată de neocupare de numai 10 %), din punct de vedere al situației întreprinderii la data tranzacției.
(44)
Un alt indicator al prețului de piață al întreprinderii este arătat în evaluarea efectuată de Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) („Swedbank”), în iunie 2008. Scopul evaluării, efectuată în numele antreprenorilor locali care, ulterior, au cumpărat întreprinderea, a fost contractarea unui împrumut pentru cumpărarea întreprinderii. Swedbank a estimat valoarea de piață a întreprinderii la 30 milioane SEK (3 milioane EUR), chiar dacă clădirile evaluate erau mai mici decât suprafața totală a întreprinderii (17). Ipoteza utilizată de Swedbank privind rata de neocupare era de 35 %, în timp ce toate celelalte ipoteze erau comparabile cu cele aplicate de Colliers International.
(45)
Raportul PwC cuprinde o serie de estimări ale valorii de piață a întreprinderii, în funcție de data la care a fost vândută. De exemplu, raportul conchide că valoarea întreprinderii la data vânzării de către Chips AB către FABV era de aproximativ 9 milioane SEK, și de aproximativ 5,5 milioane SEK (0,55 milioane EUR) la data când a fost închiriată de FABV de la Hammar, la aceeași dată (13 februarie 2008). Raportul PwC include o a treia estimare a valorii de piață a întreprinderii la data la care Hammar a închiriat-o antreprenorilor locali (1 martie 2008), de aproximativ 21 de milioane SEK (2,1 milioane EUR).
(46)
Comisia notează într-o primă instanță că raportul PwC prezintă cifre divergente privind valoarea de piață a întreprinderii pe o perioadă scurtă de timp. Având în vedere că valoarea de piață a bunului imobiliar arată o tendință relativ constantă pe termen scurt, cu excepția apariției unor împrejurări excepționale, Comisia are serioase îndoieli cu privire la unele dintre evaluările prezentate în raportul PwC, în special din perspectiva faptului că toate operațiunile au avut loc într-o perioadă de timp foarte scurtă.
(47)
În legătură cu primele două evaluări ale întreprinderii, prezentate în raportul PwC (9 milioane SEK și, respectiv, 5,5 milioane SEK), Comisia a ajuns la concluzia că cele două estimări par să fie nerealiste, dacă sunt comparate cu estimările din aceeași perioadă efectuate de Colliers International și de Swedbank. Pe de o parte, în legătură cu estimarea de 5,5 milioane SEK, Comisia constată că PwC își întemeiază evaluarea pe fluxurile de numerar rezultate din chiriile plătite FABV de către Hammar în baza contractului de închiriere a întreprinderii, chirii pe care însuși PwC le recunoaște ca fiind foarte mici comparativ cu profitul normal aferent unei capacități industriale comparabile. Acest lucru este foarte izbitor atunci când se face o comparație cu chiriile pe care Hammar le-a perceput câteva zile mai târziu antreprenorilor locali, de aproximativ șapte ori mai mari (a se vedea notele de subsol 7 și 8). Din această perspectivă, Comisia consideră chiriile stabilite pentru Hammar ca fiind sub prețul pieței. Astfel, Comisia consideră că evaluarea la 5,5 milioane SEK, ce are la bază un nivel al veniturilor din chirii sub nivelul pieței, nu reflectă adevărata valoare de piață a întreprinderii în cauză. Pe de altă parte, estimarea la 9 milioane SEK se bazează pe o rată de neocupare de 100 % în primii doi ani de posesiune asupra întreprinderii, rată care ulterior a scăzut la 75 % în anul 3 și la 50 % în anul 4, rămânând la 60 % în restul perioadei de evaluare. Cu toate acestea, rata de neocupare estimată nu ține seama de faptul că, la data vânzării, se știa că antreprenorii locali erau pregătiți să ia cu chirie întreprinderea și că, în consecință, valoarea care se evalua era valoarea unei întreprinderi cu un chiriaș.
(48)
A treia estimare din raportul PwC situează valoarea de piață a întreprinderii la data la care Hammar a vândut-o antreprenorilor locali, și anume la aproximativ 21 de milioane SEK, chiar dacă clădirile care au făcut obiectul evaluării sunt puțin mai mici decât suprafața totală a întreprinderii (a se vdea nota de subsol 17). În esență, această estimare se bazează pe aceeași metodologie aplicată de Colliers International și Swedbank în estimările lor, și utilizează ca ipoteză principală termenii contractului de închiriere dintre Hammar și antreprenorii locali, adică termenii contractului efectiv aplicabil la data vânzării. De asemenea, trebuie arătat că termenii contractului de închiriere erau considerați a fi în conformitate cu piața, în special pentru că erau conveniți între doi operatori privați pe piață, aparent din motive de natură pur economică. Prin urmare, Comisia consideră drept plauzibilă a treia estimare a valorii de piață, prezentată în raportul PwC, a întreprinderii în cauză.
(49)
Prin urmare, indiferent de estimarea aleasă cu privire la valoarea de piață a întreprinderii (estimarea Colliers International, estimarea Swedbank sau a treia estimare din raportul PwC), este clar că prețul de 8 milioane SEK la care FABV a vândut întreprinderea în favoarea Hammar era mult sub prețul pieței și, în consecință, a acordat un avantaj societății Hammar.
(50)
Întrucât au fost întrunite toate criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE, Comisia conchide că măsura evaluată constituie ajutor de stat. În plus, având în vedere că măsura de ajutor de stat a fost acordată beneficiarului fără autorizarea prealabilă de către Comisie, aceasta constituie ajutor de stat ilegal.
(51)
Pentru beneficiar, avantajul conferit va corespunde diferenței dintre prețul plătit de Hammar, de 8 milioane SEK, și prețul de piață al întreprinderii.
(52)
La stabilirea prețului de piață al întreprinderii, Comisia va examina posibilele alternative și estimări disponibile, și anume: (i) suma de 17 milioane SEK plătită efectiv FABV societății Chips AB la 18 februarie 2008; (ii) suma de 40 de milioane SEK plătită efectiv de antreprenorii locali societății Hammar; (iii) suma de 27 de milioane SEK estimată de Colliers International înainte de vânzare; (iv) suma de 30 de milioane SEK estimată de Swedbank în iunie 2008; și (v) evaluarea la 21 de milioane SEK, prezentată în raportul PwC.
(53)
Comisia consideră că suma de 17 milioane SEK plătită de FABV societății Chips AB la data cumpărării întreprinderii în cauză nu constituie o dovadă incontestabilă a valorii de piață. În decizia de inițiere a procedurii, Comisia explicat deja că Chips AB a acceptat un preț mai mic decât valoarea de piață estimată a întreprinderii, întrucât a vrut să evite prejudicierea reputației sale în mediul corporatist dacă întreprinderea ar fi fost închisă și dacă s-ar fi pierdut locuri de muncă. De asemenea, Chips AB a dorit să profite de oportunitatea unei vânzări rapide pentru a încheia situația contabilă a operațiunilor sale legate de societatea Topp. Un operator privat pe piață care nu ar fi suportat astfel de constrângeri (specifice Chips AB) ar fi cerut un preț mai mare. Din aceste motive, Comisia nu consideră necesar să răspundă la argumentul societății Hammar (prezentat sintetic în considerentul 27 din prezenta decizie) și care, în plus, se referă la un aspect care nu este analizat în investigarea oficială.
(54)
Pe baza informațiilor primite în cursul procedurii oficiale de investigare, Comisia a constatat, de asemenea, că suma de 40 de milioane SEK convenită cu antreprenorii locali nu pare să fie un echivalent valabil pentru prețul de piață al întreprinderii, întrucât antreprenorii au finanțat această sumă parțial printr-un credit bancar, și parțial printr-un împrumut chiar de la Hammar. Finanțarea de mari proporții acordată de vânzător (care, în același timp, este creditorul operațiunii) și riscul aferent creditului pe care îl suportă nu susțin în mod direct argumentul conform căruia prețul de 40 de milioane SEK reprezintă valoarea financiară reală a întreprinderii. Astfel, prețul nominal plătit în cadrul acestei operațiuni nu constituie o dovadă incontestabilă a prețului care ar fi fost plătit pentru întreprindere într-o vânzare în condiții de piață, dar constituie cu siguranță un indiciu că prețul de 8 milioane SEK nu reflectă valoarea de piață a întreprinderii în cauză. Astfel, cele două opțiuni au fost stabilite într-o perioadă mai mică de 3 săptămâni, și o asemenea diferență de prețuri într-o perioadă scurtă de timp confirmă că această sumă nu a reflectat prețul de piață.
(55)
În ceea ce privește estimările efectuate de Colliers International și Swedbank, Comisia nu vede, în principiu, niciun motiv de a se îndoi că acestea au fost independente și au fost întocmite în conformitate cu standardele general acceptate. Cu toate acestea, Comisia recunoaște că aceste estimări nu sunt comparabile imediat, întrucât unele dintre ipotezele care stau la baza evaluărilor sunt divergente. Pe baza informațiilor disponibile, Comisia nu poate fi absolut sigură dacă estimările oferă sau nu cea mai fiabilă reflectare a valorii reale de piață a întreprinderii, întrucât se bazează pe ipoteze și comparații cu alte operațiuni de pe piață, nu pe operațiunile în care este implicată întreprinderea în cauză.
(56)
După o analiză, Comisia consideră că este adecvat să se utilizeze valoarea de piață din cea de a treia estimare prezentată în raportul PwC. După cum se arată în considerentul 48, Comisia recunoaște că estimarea - deși este efectuată după ce au avut loc operațiunile - se întemeiază pe cifre privind fluxul de numerar ce rezultă dintr-un contract de închiriere care a existat în mod real (contractul dintre Hammar și antreprenorii locali), astfel încât are la bază observații concrete privind piața. În această privință, estimarea de 21 de milioane SEK constituie o estimare plauzibilă, deși prudentă, a valorii de piață a întreprinderii, dacă o comparăm cu estimările efectuate de Colliers International și de Swedbank. În plus, Comisia constată că, la 13 februarie 2008, Hammar a încheiat un contract cu opțiunea de a achiziționa întreprinderea contra sumei de 8 milioane SEK, iar la data de 11 august 2008 a pus în aplicare această opțiune. La 1 martie 2008, Hammar a încheiat cu antreprenorii locali un contract cu opțiune privind vânzarea întreprinderii contra sumei de 40 de milioane SEK și, la 2 septembrie 2008 a fost încheiat contractul de vânzare, în acest fel punând în aplicare opțiunea. Data pe care raportul PwC o utilizează drept bază a valorii estimate de 21 de milioane SEK a întreprinderii este 1 martie 2008. Având în vedere datele apropiate între toate aceste operațiuni, nu există motive să se considere că valoarea de piață a întreprinderii ar fi fost substanțial diferită de valoarea de 21 de milioane SEK la data cumpărării de către Hammar sau la data când aceasta din urmă a încheiat contractul de opțiune.
(57)
Pe această bază, avantajul de care a beneficiat Hammar se ridică la suma de 13 milioane SEK (1,3 milioane EUR). Avantajul este calculat ca diferența dintre valoarea de piață de 21 de milioane SEK și prețul efectiv de 8 milioane SEK plătit de Hammar pentru cumpărarea întreprinderii.
4.2. Compatibilitatea ajutorului
(58)
Nici Suedia și nici Hammar nu au prezentat argumente privind compatibilitatea ajutorului. Singurele obiective menționate de autoritățile suedeze cu privire la măsura în cauză au fost intențiile politice ale municipalității ca întreprinderea să își continue activitatea și, în același timp, să păstreze locurile de muncă din regiunea Vänersborg.
(59)
Având în vedere că municipalitatea nu se află într-o zonă asistată (a se vedea considerentul 14), aceasta nu este eligibilă pentru ajutor regional. Tipurile de obiective ale măsurii, prezentate de Suedia, au fost luate în considerare din perspectiva Comunicării Comisiei - Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor în dificultate (18). Cu toate acestea, nu există indicii că, în acest caz, ar fi îndeplinite condițiile stabilite în aceste orientări. În special, nu există nimic din care să reiasă că Hammar a fost o întreprindere în dificultate la data la care a achiziționat întreprinderea care a făcut obiectul operațiunilor.
(60)
În orice caz, nu s-a demonstrat suficient până în prezent că măsura a fost necesară și proporțională pentru a atinge oricare dintre obiectivele de interes comun. Prin urmare, Comisia nu a identificat niciun motiv pentru declararea ajutorului ca fiind compatibil cu piața internă, din perspectiva articolului 107 alineatul (3) din TFUE.
(61)
Nu par să se aplice alte motive în favoarea compatibilității. Prin urmare, Comisia conchide că, în baza articolului 107 alineatul (1) din TFUE, vânzarea de către municipalitate a întreprinderii în cauză în favoarea societății Hammar constituie un ajutor de stat ilegal și incompatibil cu piața internă.
4.3. Acordul de închiriere și prețul opțiunii
(62)
În decizia de inițiere, Comisia a pus la îndoială conformitatea cu condițiile pieței a contractului de închiriere încheiat între FABV și Hammar la 13 februarie 2008 și prețul opțiunii acordate societății Hammar pentru achiziționarea întreprinderii (a se vedea punctul 38 din decizia de inițiere).
(63)
În ceea ce privește contractul de închiriere, Comisia consideră că, din aceleași motive expuse în secțiunea 4.1 de mai sus, acesta implică un ajutor de stat, având în vedere că sunt îndeplinite cerințele articolului 107 alineatul (1) din TFUE: (i) beneficiarul măsurii - Hammar - are calitatea de întreprindere; (ii) deciziile FABV aparțin statului și, în măsura în care au implicații financiare, ele includ utilizarea resurselor de stat; (iii) măsura este selectivă, întrucât a avantajat o anumită întreprindere; (iv) după cum s-a explicat în considerentul 47, și astfel cum s-a recunoscut în raportul PwC prezentat de Hammar, Comisia consideră că respectivele chirii pe care FABV le-a perceput societății Hammar sunt sub prețul pieței și, prin urmare, implică un avantaj pentru Hammar; și (v) chiar dacă Hammar operează exclusiv la nivel local, societatea este activă pe o piață unde nu se poate exclude impactul asupra comerțului și concurenței în Uniunea Europeană și în SEE.
(64)
Pentru a stabili avantajul de care a beneficiat Hammar, trebuie să se compare chiria convenită între FABV și Hammar la 13 februarie 2008 - 0,5 milioane SEK pentru primul an - și chiria convenită la 1 martie 2008 între Hammar și antreprenorii locali - 3,5 milioane SEK pentru primul an. Comisia consideră că termenii acestui din urmă contract reprezintă valoarea de piață de închiriere a întreprinderii, având în vedre că a fost convenită între două părți private care au avut motive economice justificate. În această privință, trebuie arătat, de asemenea, că raportul PwC utilizează cea de a doua sumă drept bază pentru calcularea valorii întreprinderii. Având în vedere că Hammar a plătit municipalității o chirie numai în perioada 1 martie 2008 - 11 august 2008, data la care a exercitat opțiunea, de aproximativ șase luni, rezultatul calculării pro rata - ca diferență dintre chiria convenită de FABV și Hammar și chiria convenită între Hammar și antreprenorii locali - a avantajului de 3 milioane SEK, ar fi o cifră de 1,5 milioane SEK (0,15 milioane EUR).
(65)
Având în vedere că nu se aplică și nici nu au fost invocate motive de compatibilitate (a se vedea secțiunea 4.2), Comisia conchide că respectivul contract de închiriere încheiat între FABV și Hammar la 13 februarie 2008 implică un ajutor de stat ilegal și incompatibil cu piața internă în baza articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
(66)
În legătură cu prețul opțiunii acordate Hammar pentru cumpărarea întreprinderii în cauză, Comisia constată că această opțiune nu pare să fie aplicabilă, întrucât, conform legii suedeze, angajamentele de cumpărare sau de vânzare de bunuri imobiliare la un anumit moment în viitor nu au caracter obligatoriu, în principiu (19). Astfel, avantajul pe care Hammar ar fi putut să îl obțină dintr-o astfel de opțiune este foarte incert, poate chiar inexistent, și, în orice caz, chiria plătită sau prețul de vânzare ar fi putut fi mai mari. Prin urmare, nu se poate stabili cu certitudine că Hammar a obținut un avantaj din respectiva opțiune, separat de avantajul pe care l-a obținut prin acordul de închiriere și, ulterior, prin vânzarea întreprinderii.
5. RECUPERARE
(67)
Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (20) stabilește că „atunci când adoptă decizii negative în cazuri de ajutor ilegal, Comisia decide ca statul membru în cauză să ia toate măsurile necesare pentru recuperarea ajutorului de la beneficiar”.
(68)
Având în vedere că măsura în cauză constituie un ajutor ilegal și incompatibil, valoarea ajutorului trebuie recuperată pentru a se reveni la situația existentă pe piață înainte de acordarea ajutorului. Prin urmare, recuperarea trebuie recuperată de la data la care avantajul a fost primit de către beneficiar, și anume data la care ajutorul a fost pus la dispoziția beneficiarului, suma respectivă fiind purtătoare de dobândă de recuperare până la recuperarea efectivă a ajutorului.
(69)
Elementul de ajutor incompatibil al măsurilor se calculează la valoarea de 14,5 milioane SEK, formată din diferența dintre prețul de piață al întreprinderii (21 de milioane SEK) și prețul plătit de Hammar (8 milioane SEK), rezultând astfel suma de 13 milioane SEK, la care se adaugă suma ce ar trebui recuperată, prevăzută de contractul de închiriere (1,5 milioane SEK).
(70)
Dobânda de recuperare trebuie plătită în funcție de suma care trebuie recuperată. În cazul elementului de ajutor incompatibil de 13 milioane SEK, dobânda de recuperare trebuie calculată de la data la care Hammar a exercitat opțiunea și a achiziționat întreprinderea de la FABV, și anume la 11 august 2008. În ceea ce privește elementul de ajutor incompatibil de 1,5 milioane SEK, dobânda de recuperare trebuie calculată de la data la care trebuia plătită chiria, și anume 1 martie 2008,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Ajutorul de stat de 14,5 milioane SEK, acordat în mod ilegal de Suedia pentru Hammar Nordic Plugg AB, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene, sub forma vânzării și închirierii proprietății publice în Brålanda, în municipalitatea Vänersborg, sub valoarea de piață a proprietății, este incompatibil cu piața internă.
Articolul 2
(1) Suedia va recupera de la Hammar Nordic Plugg AB ajutorul menționat la articolul 1.
(2) Sumele care trebuie recuperate sunt purtătoare de dobândă de la data la care au fost puse la dispoziția Hammar Nordic Plugg AB, până la recuperarea lor efectivă.
(3) Dobânda se calculează pe bază compusă, în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (21).
Articolul 3
(1) Recuperarea ajutorului menționat la articolul 1 trebuie să fie imediată și efectivă.
(2) Suedia asigură că prezenta decizie este pusă în aplicare în termen de patru luni de la data notificării prezentei decizii.
Articolul 4
(1) În termen de două luni de la data notificării prezentei decizii, Suedia transmite Comisiei următoarele informații:
(a)
suma totală (principalul și dobânzile de recuperare) care trebuie recuperată de la beneficiar;
(b)
o descriere detaliată a măsurilor adoptate deja și avute în vedere pentru a se conforma prezentei decizii;
(c)
documente care să demonstreze că s-a dispus beneficiarului să restituie ajutorul.
(2) Suedia informează Comisia cu privire la evoluția măsurilor naționale adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei decizii până la recuperarea totală a ajutorului menționat la articolului 1. Suedia va prezenta imediat, la cerea Comisiei, informații cu privire la măsurile adoptate și avute în vedere pentru a se conforma cu prezenta decizie. De asemenea, va oferi informații detaliate cu privire la sumele ajutorului și la dobânzile de recuperare pe care le-a recuperat deja de la beneficiar.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează Regatului Suediei.
Adoptată la Bruxelles, 8 februarie 2012.